Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2016 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який мешкає з нею, на утримання якого відповідач неохоче й нерегулярно надає матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, отримує дохід, відрахувань за виконавчими документами з нього не провадиться. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 500,00грн. До суду позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.06.2016 року, який зареєстрований у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 94, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно зі свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22 листопада 2016 року, батьком [PERSON] , який народився [INFO] , записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 7). Згідно з актом №29 про фактичне проживання, виданим 11.08.2020р. КСН «Надія» [PERSON] разом з сином [PERSON] , 2016 р.н., мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] № 740/6062 від 16.09.2019р. [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом з 19.12.2018р. (а.с. 9). Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із\~ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~\~Стаття 191\~СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, враховуючи те, що відповідач є\~здоровим, не має жодних утриманців та\~має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень,\~тому\~суд вважає, що\~аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, забезпечать мінімальний рівень для існування дитини. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500,00грн. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved