Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 17.08.2013 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов`язки. Спільне господарство не ведуть, спільно не проживають. У зв`язку з зазначеним просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.04.2021 року надано подружжю строк для примирення рівний двом місяцям. Ухвалою суду від 22.04.2021 року провадження по справі поновлено, призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за № 299 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області12.05.2015року складено відповідний актовий запис № 343 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Як вбачається з наведених сторонами обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved