Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення додаткових затрат на утримання хворої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона та відповідач є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З січня 2014 року шлюбні відносини між ними припиненні, сторони проживають окремо один від одного. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Для фізичного та духовного розвитку діти потребують одягу, харчування. Малолітній [PERSON] хворіє, а тому потребує амбулаторного обстеження та лікування. Крім того разом з лікуванням він потребую дієтичного харчування, збагаченого білком, кальцієм та калієм. Усе це потребує великих коштів і позивачка вважає, що сама вона не має коштів для забезпечення дітей в повній мірі. Відповідач працює, інших аліментних зобов'язань він немає, інших дітей відповідач немає, батьків інвалідів на утриманні також немає,а тому позивачка вважає що він спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 30 відсотків від його заробітку щомісячно. Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в сумі 500 гривень щомісячно, в зв'язку з хворобою сина [PERSON]. Позивачка у судовому засідання свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивачки, адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити в повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 30% відсотків від його заробітку. В частині стягнення з нього додаткових витрат в розмірі 500 гривень щомісячно, він не згоден, оскільки вважає що кожного місяця на хворобу дитини позивачка не витрачає зазначеної суми грошей. Вислухавши сторони, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.4,21). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Крім того малолітній [PERSON] хворіє, перебуває на амбулаторному обстеженні та лікуванні. Дитина потребує дієтичного харчування, який збагачений білком, кальцієм та калієм. Їй самій важко утримувати двох малолітніх дітей, а відповідач працює та має заробіток. З таких підстав позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та про стягнення додаткових витрат на утримання хворої дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] підлягають задоволенню в повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно довідки Одеської обласної дитячої лікарні №697 від 27 березня 2013 року [PERSON] [INFO] в період з 19 березня по 27 березня 2013 року знаходився на амбулаторному обстеженні та лікуванні в кардиоревматолога з діагнозом ОРВ, гострий інфекційно- алергічний перикардит та інфекційний мононуклеоз (а.с.5, 6). Згідно довідки Одеської обласної дитячої лікарні від 1 жовтня 2014 року діагноз малолітнього [PERSON] - гострий інфекційно-алергічний перикардит та інфекційний мононуклеоз, при якому лікарем було рекомендовано амбулаторне лікування та імунуреабілітаційну терапію (а.с.29). Згідно довідки Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області №01/01-27/3737 від 28 жовтня 2014 року [PERSON] працює головним спеціалістом, отримує заробітну плату, яка становить з 1 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року 17 574 гривень 96 коп. (а.с.28). У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача щомісячно 500 гривень додаткових витрат на утримання хворої дитини підлягає задоволенню в повному об'ємі. На підставі наведеного та

Outcome: approved