Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 20.10.2015 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну малолітню дитину - доньку Анну, [INFO], яка мешкає з позивачкою по справі. Позивачка зазначала, що шлюбно сімейні відносини між нею та відповідачем фактично припинені та не підтримуються протягом тривалого часу з причин недбалого ставлення відповідача до виконання подружніх обовязків, постійних сварок, нерозуміння одне одного, при цьому сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а неодноразові спроби примирення між ними позитивних результатів не принесли. Спору по майну у сторін не має. Посилаючись на ст. ст. 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 20.10.2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області по актовому запису № 27, стягнувши з відповідача на її користь судові витрати по справі. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з травня місяця 2018 року через постійні сварки, нерозуміння одне одного, при цьому спору по майну не має, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачкою, при цьому відповідач на утримання останньої буде сплачувати аліменти. Судовий збір позивачка просила стягнути на її користь з відповідача, зазначивши, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає, а окрім того вказала, що їй відомо, про те, що судом може бути ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні (ас. 28). Відповідач по справі [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності та позовні вимоги повністю визнав по тим обставинам, що викладені в заяві позивачки, зазначивши, що строк на примирення йому не потрібен та після розірвання шлюбу неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, при цьому на утримання останньої відповідач буде сплачувати аліменти, спору по майну не має. Окрім того, відповідач вказав, що судом йому розяснено про те, що в разі визнання позову може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, при цьому визнання позовних вимог відповідачем є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності незявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 20.10.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 327289 від 20.10.2015 року (ас. 7). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку Анну, [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження останньої серії І-КИ № 575675 від 12.01.2016 року (ас. 6), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою по справі, при цьому відповідач на утримання останньої буде сплачувати аліменти. Шлюбно сімейні\~ відносини, ведення сумісного господарства та спільне проживання \~\~ припинені\~\~ між\~ сторонами\~\~ з\~ травня місяця 2018\~ року з причин постійних сварок через нерозуміння одне одного. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору\~ по\~ майну\~ не\~ має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачці, так і відповідачу по справі, про що останніми зазначено відповідно в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 27, 28), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В звязку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ ЦПК\~ України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме - 352, 40 грв., а решту стягнути з відповідача на користь позивачки. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище «Плакида».

Outcome: approved