Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 29.12.20111 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, за умовами якого останій отримав грошові кошти в сумі 16000 гривень. Позивачкою було спрямовано вимогу відповідачу про повернення боргу, яку він, згідно повідомлення, отримав 01.11.2014 року, однак до теперішнього часу борг відповідачем не повернутий. У зв*язку з чим позивачка звернувся до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 16000 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача просить постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлен про час та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення про що не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню, тому що доводи позивачки підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: Згідно оригіналу розписки гр. [PERSON].29.12.2011 року взяв в борг у гр. [PERSON] 16000 гривень та зобов*язався повернути в повному обсязі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредиток має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Так, 01.11.2014 року [PERSON] було отримано вимогу [PERSON] про повернення боргу, однак відповідачем дана вимога була проігнорована. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а згідно ч.1 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути у рахунок погашення боргу 16000 гривень.

Outcome: approved