Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на проживання в її житловому будинку та користування ним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить домоволодіння по вул. Центральна, 5 в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області, в якому вона і проживає. В даному житловому будинку з крім неї зареєстровані: чоловік - [PERSON], син - [PERSON] та [PERSON]. Відповідач в її господарстві вже більше десяти років не проживає, не сплачує комунальні послуги, ніякої участі в його утриманні не бере, особистих речей та речей повсякденного вжитку у будинку немає. Будь-якого звязку з ним у неї, ані в її родичів немає, місце його перебування невідоме, тому в добровільному порядку вирішити спір неможливо. Реєстрація відповідача у будинку не дозволяє їй розпоряджатися ним на власний розсуд та обмежує її законні права, а тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання та користування належним їй будинковолодінням. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Додатково пояснила, що вона у 2005 році придбала будинок у [PERSON], в якому був зареєстрований як родич [PERSON] Проте більше десяти років [PERSON] не проживає у цьому будинку, комунальні послуги не сплачує, будь-яких витрат по утриманню будинку не несе, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в будинку не має, місце його перебування невідоме. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є жителями с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області та сусідами позивачки ствердили, що відповідач у житловому будинку, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Королівка, вул. Центральна, 5, більше десяти років не проживає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали [PERSON], в будинку позивачки немає, місце його перебування невідоме. Вислухавши пояснення позивачки, опитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВР № 145253 від 25.05.2005 року [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 25.05.2005 року, на праві приватної власності належить домоволодіння, що заходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, вул. Центральна (вул. Леніна, вул. Гостинець), 5 (а.с. 3). Дані обставини також підтверджуються копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 08.02.2017 року (а.с. 37-38). Відповідно до відповіді Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківській області № 1/02-22 від 10.01.2017 року на запит щодо інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи, відповідач [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою: [INFO], але там не проживає (а.с. 16). Дані відомості також підтверджуються довідкою Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 814 від 21.12.2016 року, згідно якої в склад сімї [PERSON], [INFO] входить: чоловік [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], родич [PERSON], [INFO], який зареєстрований, але не проживає (а.с. 4). Отже, відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують позивачка та свідки, фактично більше десяти років в будинку належному позивачці не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в будинку не має. Дані обставини також підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.12.2016 року (а.с. 5), в якому вказано, що [PERSON] (відповідач) в належному [PERSON] (позивачка) домоволодінні, розташованому по вул. Центральна, 5, с. Королівка, Тлумацький район Івано-Франківська область, більше десяти років не проживає, місце його проживання не відоме, ніякої участі по утриманню житла не приймав, його особистих речей та речей повсякденного вжитку у будинку немає. У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що відповідач значиться зареєстрованим, як член сім'ї попереднього власника житла, однак більше десяти років у домоволодінні, належному позивачці, не проживає, витрат по утриманню будинку не несе, не подав суду доказів на спростування позовних вимог позивачки, що перешкоджає позивачці належним чином здійснювати право власності щодо належного їй домоволодіння, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням позивачки, розташованим за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Королівка, вул. Центральна, 5, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved