overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує 16.02.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької обалсті, актовий запис № 11. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Чоловік як і вона братиме участь у вихованні та утриманні дітей, дбатиме про їх моральне та матеріальне забезпечення. Спору по майні нема. Просить розірвати шлюб, прізвище після розлучення залишити їй [PERSON]. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує 17.03.2015 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 18. Від цього шлюбу мають малолітніх синів: Нікіту, [INFO] та Івана, [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду їх сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, погано ставиться до неї та до дітей, постійно ображав та принижував її, влаштовував безпричинні сварки. Примирення між ними та збереження їх сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати укладений між ними шлюб, прізвище після розлучення залишити їй Сучану. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 17.09.2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району, актовий №13. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя у них відповідачем не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в зв'язку з чим між ними виникали сварки та непорозуміння, що призвело в лютому 2016 року до розпаду сім'ї. Спільно нажитого майна у них немає. Відповідач відмовляється в добровільному порядку з'явитись в органи РАЦС. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 26.11.2002 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Голдашівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 6. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело весною 2016 року до розпаду сім'ї. Чоловік як і вона братиме участь у вихованні та утриманні дітей, дбатиме про їх моральне та матеріальне забезпечення. Спору по майні у них немає. Просить розірвати шлюб, прізвище після розлучення залишити «Тлуста». Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2014 року зареєстрували шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Позивачка вказує, що спільне подружнє життя не склалося через несхожість характерів і поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, особистісних цінностей, у зв`язку з чим між сторонами постійно виникали суперечки, конфліктні ситуації та сварки. Тривалий час сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та побуту. У зв`язку з викладеним позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить шлюб між сторонами розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] ». У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, направила суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутності. Просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем, заперечила можливість будь-якого примирення. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що примирення між ним та позивачкою є неможливим. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони тривалий час однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2005 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин подружньої зради відповідача. З травня 2014 року сторони разом не проживають, спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2232. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.1998 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Сторони спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 1548. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.1998 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Сторони спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 1548. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.1999 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалося, з червня 2014 року сторони разом не проживають, спільний сімейний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1481. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільних дітей у період шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини погіршилися, у сім'ї склався такий психологічний клімат, при якому подальше сумісне проживання стало неможливим. Сторони різні люди за характером, мають різні погляди на життя, відношення до сім'ї та подружніх відносин, що призвело до втрати взаєморозуміння між ними. Останні чотири місяці сторони спільний бюджет та господарство не ведуть. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивачка і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 583. Спільних дітей у період шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Позовна вимога про відновлення дошлюбного прізвища позивачки задоволенню не підлягає, оскільки суперечить положенню чинного Сімейного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: partial