Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що з 01.10.2011 року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.10.2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON] [INFO], яка перебуває на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні їхньої дитини не досягнуто .Відповідач не бере участі в утриманні доньки та її з серпня 2014 року хоча офіційно працевлаштований в м. Запоріжжі та має регулярний дохід. В свою чергу, внаслідок догляду малолітньої доньки вона не може одержувати будь- який дохід. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку ( доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття , а також стягнути з відповідача на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку ( доходів), щомісяця з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка надала суду заяву , просить справу розглядати без її участі при участі її представника , просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] конкретно в судовому засіданні пояснити нічого не зміг , поклався на розсуд суду. Представник 3-особи проти позову заперечує, суду надав заперечення, також просив справу передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маліуполя., тому що з наданих позивачем копій документів не вбачається, що вона зареєструвала своє місце перебування за адресою [ADDRESS], оскільки в паспортному документі відсутні відомості про реєстрацію місця перебування за цією адресою, а навпаки присутні відомості про реєстрацію місця проживання у м. Маріуполь Донецької обл.. Ухвалою суду від 10.02.2015 клопотання представника 3-ї особи було залишено без задоволення тому , що суду надана довідка № 2301002794 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, де вказано, що [PERSON] перемістилась з тимчасової окупованої території в [ADDRESS] Суд, заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , надані суду докази , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що з 01.10.2011 року позивачка знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.10.2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено , що відповідач та позивач проживають разом як переміщені з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, де вони перемістилась з тимчасової окупованої території в [ADDRESS]. Позивачка не надала суду ніяких доказів , що відповідач не виконує зобов'язання по утриманню дитини. Однак суд, враховуючи те , що відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Тому позивачка мала право звернутися в суд за стягненням аліментів на користь дитини. Також суд не може порушити право малолітньої дитини [PERSON] 2013 року на її утримання. Відповідно до вимог ст. ст.. 181-182 СК України за рішенням суду на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] частково у розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 04.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тому що він відповідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької обл..від 10 червня 2011 року сплачує аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку на користь 3-ї особи [PERSON] на утримання доньки [PERSON] 2002 року народження. В частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку , суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.. 84 СК України дружина з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього кодексу. Позивачка не надала суду доказів, що відповідач не надає їй допомоги, тоб то відмовився від її утримання . З наданих суду пояснень сторін , встановлено, що сторони проживають спільно у орендованій квартирі , яка орендується відповідачем на підставі договору оренди. Крім того, аналіз ст..ст. 84,86 СК України надає можливість стверджувати, що для виникнення права на утримання дружини, дитина має проживати виключно з матір'ю . У даному випадку дитина та її батьки , а саме позивачка та відповідач проживають спільно.

Outcome: partial