Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON]\~\~звернулася\~\~до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з\~\~вищевказаним позовом,\~\~в якому просять суд: встановити факт, що померла [PERSON] на день своєї смерті 22.07.2008 року постійно проживала разом з [PERSON] за адресою: м. Мелітополь вул. Воровського 74 та визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла 22.07.2008 року, а саме на 1/2 частину житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі. Свої уточнені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03.09.2005 року [PERSON], яка є її рідною бабусею по матері, склала в Мелітопольській державній нотаріальній конторі Запорізької області заповіт, р.№ 1-1879, яким все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала позивачці - [PERSON]. 22.07.2008 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 116783 від 23.07.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1405. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі. У встановлений законом строк та в встановленому законом порядку позивачка, [PERSON], прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], звернувшись з відповідною заявою до Мелітопольської державної нотаріальної контори. Позивачка я звернулась до нотаріуса з цього приводу, внаслідок отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2013 року, вих. № 2816/02-31, в якій зазначено що нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно видається за наявності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Житловий будинок був зареєстрований за [PERSON] - чоловіком померлої [PERSON] і доля померлої виділена не була, тобто відсутній правовий документ, підтверджуючий право власності померлої на частину будинку. Житловий будинок № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про право на забудову, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 19.06.1958 року за р.№ 2595. [PERSON] (дошлюбне прізвище Повалій) зареєструвала шлюб з [PERSON] 22.04.1956 року, актовий запис № 292, що підтверджується повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області № 2018/02- 04/1-108 від 05.11.2013 року. Вищезазначений житловий будинок був побудований ними у період шлюбу. Таким чином, як зазначає позивачка, житловий будинок № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі є спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON], і відповідно 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] Виділити належну [PERSON] частину житлового будинку позасудовим порядком неможливо, тому що 17.05.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 142117 від 19.05.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 925. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є його син [PERSON], який являється відповідачем по цій справі. Як зазначає позивачка, [PERSON] також у встановлений законом строк та в встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідач за первісним позовом звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з зустрічними позовними вимогами, згідно яких просить суд: визнати за ним, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], який помер 17.05.2009 року, а саме на 7/12 частин житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі та стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію за проведення ремонтних робіт пропорційно частки [PERSON] у спільному домоволодінні. Крім того, [PERSON], який являється позивачем за зустрічним позовом та відповідачем за первісним позовом, не визнає частково позовні вимоги [PERSON] виходячи з наступного. 22.07.2008 року померла, [PERSON], яка являлася матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть за актовим записом № 1405 від 23.07.2003 року. 03.09.2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області за реєстровим номером 1-1879, яким все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповідала відповідачці за зустрічним позовом по справі [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку №18 по вулиці Менделєєва у м. Мелітополь, який належав померлої та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, на підставі договору про право на забудову, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою за №2595 від 19.06.1958р. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері були, чоловік померлої, тобто батько позивача - [PERSON], сам позивач по справі, який являється сином померлої та його сестра, третя особа по справі, донька померлої - [PERSON] Також спадкоємцем за заповітом була відповідачка за зустрічним позовом по справі [PERSON] Однак, як зазначає [PERSON]П, незважаючи на заповіт на користь [PERSON], його батько, [PERSON], у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, як непрацездатний вдовець, після смерті своєї дружини, незалежно від заповіту мав право на обов'язкову частку у спадщині, тобто на половину тієї частини, яка б належала йому у разі спадкування за законом. Оскільки, 22.04.2004 року [PERSON] всю належну йому частину житлового будинку №18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополь заповідав [PERSON]П, позивачу за зустрічним позовом, (заповіт від 22.04.2004 року за реєстровим номером 2-1004, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON],), тому [PERSON] вважає, що йому повинно належати ? частина будинку, який перебував у спільній сумісній власності подружжя та 1/12 частині цього будинку, яка являється обовязковою часткою його батька після смерті його дружини (матері позивача), незважаючи на заповіт. Мелітопольська державна нотаріальна контора Запорізької області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва на право власності на спадщину у зв'язку з тим, що між сторонами по справі виник спір відносно розміру спадкового майна, прийнятого ними на підставі заповітів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2014 року. Крім того, [PERSON] зазначає, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.08.2011 за ним було визнано право власності на спірний будинок взагалі. Після набрання цим рішенням чинності, він, за особисті кошти, зробив у цьому будинку наступний ремонт: встановив 7 пластикових вікон, вартістю 1400,0 грн. кожне, всього 9800 грн.; зробив відкоси біля вставлених вікон, вартість робіт з урахуванням матеріалу (шпатльовка «Старт» і «Фініш», ґрунтовка) складає 3325 грн.; встановив нові вхідні двері вартістю 2500,00 грн.; замінив 2 міжкімнатні двері, вартістю 250 грн. кожна - 500 грн.; замінив 1 міжкімнатні двері, вартістю 350 грн. - 350 грн.; заміна кабелю та лічильника електроенергії, вартістю 650 грн.; встановив газовий котел, вартістю 4700 грн.; встановив трансформатор, вартістю 450 грн.; зробив опалення, вартість з урахуванням матеріалу та роботи складає 9808 грн.; зробив водопровід, вартість з урахуванням матеріалу та роботи 679 грн.; провів газ, вартістю 1831 грн.; зробив каналізацію та санвузол, вартість з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 2635 грн.; установка унітаза, вартістю 550 грн.; шафа-раковина, вартістю 2400 грн.; обшивка стін гіпсокартоном та шпалерами у спальні з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 10333 грн.; обшивка стін гіпсокартоном та шпалерами у залі з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 15595 грн.; обшивка стін гіпсокартоном та шпалерами у коридорі з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 8969 грн.; обшивка стелі гіпсокартоном, з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 456 грн; пофарбування стелі, з урахуванням матеріалу та робіт 480 грн.; установка 25 штук багетів у всіх кімнатах з урахуванням матеріалу та роботи, вартістю 1000 грн.; установка 12 секцій євро забору, вартістю 7800 грн.; установка нових металевих воріт, вартістю 4500 грн.; личкування ганку будинку євро дошкою - 8000 грн.; електропроводка у житловому будинку, вартістю 2300 грн.; прибудова до літньої кухні, розміром 1,5м х 3 м (цоколь, фундамент, стіни, дах,електропроводка), вартістю 3600 грн.; прибудова до будинку розміром 1,5м х 4500 м з урахуванням матеріалу та робіт, вартістю 4500 грн. Однак, вищевказане рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 05.08.2011 року було за апеляційною скаргою відповідачки скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2014р. №22ц/778/1133/14. Отже, [PERSON] вважає, що позивачка за первісним позовом повинна відшкодувати вартість ремонтних робіт пропорційно її частки, а саме 5/12 частин, що дорівнює 58581,67 грн. В судове засідання зявилися сторони, їх представники та третя особі. Позивачка за первісним позовом та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, а також просили суд їх задовольнити. Також заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] не проживав разом з [PERSON]. З 15.06.2008 року і по день своєї смерті, тобто до 22.07.2008 року, [PERSON] проживала разом з позивачкою за первісним позовом за адресою: м. Мелітополь, вул. Воровського, 74. Крім того, пояснили, що у позивача немає ніяких перешкод для оформлення спадщини на 1/2 частину житлового будинку у нотаріуса. Щодо вимог про стягнення частини вартості ремонтних робіт матеріалу, позивачка та її представник також заперечують та вважають їх безпідставними, оскільки право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Тобто, як пояснює позивачка, на теперішній час ні вона, ні [PERSON] не є власниками житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва в м. Мелітополі; не визначена доля кожного з них у цьому майні; не визначений порядок користування житловим будинком або його поділ в натурі між власниками, а тому заперечує щодо задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та просить суд відмовити в їх задоволені. Також, [PERSON] підтвердила обставини, на які посилалась в своїх письмових запереченнях. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину спірного будинку, свої зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Оскільки, як зазначав [PERSON] у своєму зустрічному позові, вважає, що [PERSON] належить 5/12 частин спірного будинку, тобто за вирахуванням обовязкової долі батька [PERSON] Також відповідач та його представник зазначили, що на час проведення ремонту на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, він був власником всього будинку і тому, оскільки будинок не був придатний до проживання, а саме: не було опалення, санвузлу та іншого, що не оспорюється позивачем, він почав проводити ремонтні роботи, внаслідок чого не тільки поліпшив умови проживання у самому будинку, а й збільшив вартість домоволодіння вцілому. Крім того, позивач зазначає, що він проводив цей ремонт з метою збереження самого будинку, оскільки будівництво житлового будинку датовано 1950-ими роками, а з того року будь-яких ремонтних робіт в ньому не проводилось, що зумовило необхідність ремонту трубопроводів, заміну вікон, встановлення опалення та інше. Взагалі, як зазначає відповідач за вкладені ним кошти, ринкова вартість домоволодіння збільшилась, саме з цих підстав він вважає, що справедливим буде стягнення компенсації з позивачки пропорційно її частки у домоволодінні. Третя особа, [PERSON], в судовому заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав їх необґрунтованості. Також [PERSON] пояснила, що обставини на які посилається позивачка [PERSON], яка являється її донькою, відповідають дійсності. В той же час [PERSON] пояснила, що обставини на які посилається [PERSON], який являється її братом, не відповідають дійсності та спеціально викладені останнім для введеня всіх в оману. Суд, вислухав\~\~пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи, покази свідків, вивчивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове\~\~задоволення первісних та зустрічних позовних вимог з наступних підстав. \~\~Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини , на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або запечерень. За [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок № 18 по вул. Менделєєва в м. Мелітополі Запорізької області з 19.06.1958 року, що підтверджується довідкою КП «Мелітопольське МБТІ» № 2906, витягом з реєстру прав власності./а.с.11,13/ Як вбачається з відповіді відділу РАЦС по м. Мелітополю № 2018/02-04/1-109 від 05.11.2013 року наявний актовий запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] за № 292 від 22.04.1956 року./а.с.18/. 22.04.2004 року [PERSON] всю належну йому частину житлового будинку №18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополь заповідав [PERSON]П, позивачу за зустрічним позовом, (заповіт від 22.04.2004 року за реєстровим номером 2-1004, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON]Ф.)/а.с.70/ 03.09.2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області за реєстровим номером 1-1879, яким все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповідала відповідачці за зустрічним позовом по справі [PERSON]С./а.с.7-8/ 22 липня 2008 року у м. Мелітополі померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1405./а.с.9/ В матеріалах спадкової справи [PERSON] (реєстровий номер 1223) наявна заява [PERSON] (позивачки по справі), згідно якої позивачка зазначає, що 22.07.2008 року померла [PERSON], що мешкала за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18. Інший спадкоємець чоловік померлої [PERSON], який мешкає за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18./т. 2 а.с.3/ Як вбачається з довідки голови квартального комітету № 38 від 07.04.2014 року [PERSON] проживала та була зареєстрована на день своєї смерті разом з чоловіком [PERSON] за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18./а.с.56/ В той же час відповідно до довідки голови квартального комітету від 07.05.2014 року [PERSON] з 15.06.2008 року по день смерті 22.07.2008 року проживала за адресою: [INFO] без реєстрації./т. 1 а.с.86/ Проте відповідно до відповіді на адвокатський запит від 27.05.2014 року, голова квартального комітету в письмовій довідці вказала, що вищезазначена довідка від 07.05.2014 року була дана зі слів доньки померлої (третьої особи по даній справі) та сусідів./т. 1 а.с.179/ До показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо місця проживання померлої [PERSON] суд ставиться критично, оскільки вони\~\~є суперечливими, свідки плутали події та дати цих подій у своїх показах, показання одних свідків прямо суперечить показам інших свідків, спростовуються іншими письмовими доказами (заявою [PERSON] про прийняття спадщини щодо місця мешкання померлої [PERSON], довідками щодо місця проживання [PERSON], [PERSON], відповіддю на адвокатський запит), що викликає сумніви в достовірності їх показань як свідків по даній справі. У відповідності до частини 5 ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово У відповідності до частини 16 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання факту проживання [PERSON] постійно та на день своєї смерті 22.07.2008 року разом з [PERSON] за адресою: м. Мелітополь вул. Воровського 74 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. 17 травня 2009 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС 142117, актовий запис 925./т. 2 а.с.15/ Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Таким чином, у відповідності до вищезазначених норм цивільного та сімейного кодексів, суд приходить до висновку, що після смерті своєї дружини [PERSON], як спадкоємиць який на день смерті спадкодавця проживав разом з ним, незважаючи на існування заповіту від 03.09.2005 року на імя [PERSON], прийняв обовязкову частку спадщини в розмірі половини від частки, яка б належала йому у разі прийняття спадщини за законом після смерті своєї дружини, враховуючи кількість спадкоємців, а саме: двох дітей померлої ([PERSON] та [PERSON]П.), обовязкова частка становить 1/12 частину спірного домоволодіння. В той же час позивачка [PERSON] прийняла в порядку спадкування за заповітом, враховуючи прийняття [PERSON] обовязкової частки у розмірі 1/12 частини, 5/12 частин домоволодіння за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 715/09 після смерті [PERSON], до Мелітопольської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] (син померлого [PERSON]М.) з заявою від 20.06.2009 року про прийняття спадщини за заповітом від 22.04.2004 року за реєстровим номером 2-1004, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON]Ф.(т. 1 а.с. 70) Постановою від 23.05.2013 року державного нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18, в звязку з відсутністю правоустановчого документа./т.1 а.с. 98/ Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Отже, [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], прийняв належну йому частину спадщини за вищевказаним заповітом, а саме 7/12 частин будинку за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18. (1/2 частина частка у сумісній власності подружжя [PERSON] та 1/12 частина обовязкова частка після смерті дружини [PERSON]Є.) Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-2879/11 від 05.08.2011 року за [PERSON] визнано право власності на будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Менделєєва 18 після смерті його батьків. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Рішення набрало законної сили 16.08.2011 року./т.1 а.с.55/ Рішенням Апеляційного суду Запорізької області №22ц/778/1133/14 від 20.02.2014 року вищезазначене рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] відмовлено у повному обсязі./т.1 а.с. 87/ Однак, в період з 16.08.2011 року по 20.02.2014 року, [PERSON] за особисті кошти провів поліпшення умов проживання та зробив ремонт. Факт проведення ремонтних робіт та поліпшення умов проживання у цей період не заперечується [PERSON] та [PERSON], натомість останні заперечували на задоволені вимог в цій частині з тих підстав, що [PERSON] не надавала згоди на їх проведення, вартість та обсяг проведених робіт не підтверджені письмовими доказами. Як вбачається з копії технічного паспорту житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва в м. Мелітополь виготовленого станом на 03.10.2009 року, тобто до проведення ремонтних робіт, обєкти (житловий будинок, погріб, літня кухня, баня, гараж, сарай, огорожа тощо) датовані 1960-1980 роками будівництва, зокрема огорожа деревяна, опалення від газового пальника, що розташована в кухонному вогнищі. Крім того в житловому будинку взагалі відсутня вбиральня та ванна кімната (душова кімната). /т. 1 а.с.122-125/ Також, встановлення газового опалювального котла потужністю 24кВт турбо передбачено додатком до проекту на газопостачання житлового будинку за адресою: вул. Менделєєва 18 в м. Мелітополь від 05.10.2011 року./ т. 1 а.с.64-69/ Поряд із цим, як вбачається з додатків, що складаються з фотознімків та містяться у висновку експерта Регіонального судово-експертного бюро № 2056 від 30.03.2015 року, [PERSON] було замінено огорожу з деревяної на бетонно-залізну (єврозабор) конструкцію, встановлені вікна (склопакети), двері, змінено опалення будинку та гаряче водопостачання на газове за допомогою встановленого двухконтурного газового котла та радіаторів опалення, проведено інший ремонт приміщень, зроблені вбиральня та ванна кімната./т. 1 а.с.138-145/ Кошториси надані відповідачем [PERSON] (т. 1 а.с.57-62) не приймаються судом до уваги, оскільки зроблені не встановленими особами, не мають реквізитів, підписів, печаток тощо. Разом із тим у відповідності до висновку експерта Регіонального судово-експертного бюро № 2056 від 30.03.2015 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених госспособом, в житловому будинку № 18 по вул. Менделєєва в м. Мелітополь складає 85882,00 грн., яку суд бере до уваги при ухвалені рішення. Окрім того, вищезазначений висновок експерта суд в цілому приймає як належний допустимий та достовірний доказ у справі./т а.с.132-136/ Таким чином, та обставина, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] померлого 17 травня 2009 року госспособом за особисті кошти проведено ремонт та поліпшення умов проживання у спірному домоволодінні знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи. Як вбачається зі змісту ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. З огляду на вищенаведені норми закону, проведені ремонтні роботи та поліпшення умов проживання у спірному домоволодінні, зокрема, замінена огорожа з деревяної на бетонно-залізну (єврозабор) конструкцію, встановлені вікна (склопакети), вхідні та міжкімнатні двері, змінене опалення будинку та гаряче водопостачання на газове за допомогою встановленого двухконтурного газового котла та радіаторів опалення, проведений інший ремонт приміщень, вбиральня та ванна кімната співвідносяться із домоволодінням як приналежність та складові частини цього домоволодіння (головної речі). У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Власність зобовязує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний\~\~утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно\~\~до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті\~\~податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність\~\~перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 151 ЖК України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок ( квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Суд не погоджується з запереченнями відповідача та їх представника стосовного того, що відповідач не повинен нести витрати по проведенню ремонту у місцях\~\~спільного користування, опалення, водопостачання, заміну вікон, огорожі тощо у спільній частковій власності, так як вони не давали на це згоди, оскільки визнанням за ним права власності на частину будинку, вони автоматично безпідставно отримують у власність будівельні матеріали та поліпшення умов проживання, а також у відповідності до висновку експерта частки співвласників не можуть бути виділені в натурі. Виходячи з вищезазначеного, з урахування часток співвласників будинку, суд вважає можливим стягнути\~\~з [PERSON] (відповідача за зустрічним позовом) на користь [PERSON] витрати, понесені ним при ремонті та поліпшені умов всього житлового будинку, що підтверджено висновком експерта, з якого 5/12 частин будинку буде належати [PERSON] Таким чином, на основі обставин справи, зясованих судом, підтверджених наданими сторонами доказами, які були досліджені в судовому засіданні, оскільки [PERSON] не було надано належних та достовірних доказів її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та за нею слід визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме: на 5/12 частин житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі Запорізької області, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 22.07.2008 року. Поряд із цим, на основі обставин справи, зясованих судом, підтверджених наданими сторонами доказами, які були досліджені в судовому засіданні, оскільки відповідно до висновку експерта вартість проведених ремонтних робіт та поліпшення умов проживання разом із використаними матеріалами складає 85882,00 грн., а [PERSON] в уточненій позовній заяві при розрахунку компенсації вартість будівельних матеріалів врахована двічі, суд вважає можливим частково задовольнити його зустрічні позовні вимоги щодо компенсації частини вартості ремонтних робіт та поліпшення умов. Щодо визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме: на 7/12 частин житлового будинку № 18 по вул. Менделєєва у м. Мелітополі Запорізької області, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 22.07.2008 року суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині законні та обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial