Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачки, при цьому уточнивши свої позовні вимоги, наполягала визнанні за нею, право приватної власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру №7, загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі житловою площею 21,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район, селище Борщі, вул. Польова, 1-а. Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідачка також у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25 липня 2004 року між позивачкою та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу однокімнатної квартири №7, загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі житловою площею 21,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Котовський район, селище Борщі, вул. Польова, 1-а та належало відповідачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №89 виданого комісією приватизації житлового фонду Котовської районної державної адміністрації Одеської області 04.08.1994 року, зареєстрованого Котовським бюро технічної інвентаризації 04.08.1994 року реєстр.№5 кн.1 стор.51. За умовами вищевказаного договору позивачка повністю сплатила [PERSON] вартість 10000 грн. придбаної за договором купівлі-продажу квартири №7, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Котовський район, селище Борщі, вул. Польова,1-а. Але, після укладання договору купівлі-продажу, починаючи з 25 липня 2004 року по 11 липня 2015 року, [PERSON] неодноразово ухилялася від нотаріального посвідчення договору, в звязку з чим стало неможливим здійснити його нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку. Крім цього, 11 липня 2015 року [PERSON], померла, що підтверджує свідоцтво про смерть VI № 665603 видане відділом №1 Одинцовського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області. Спадкоємицею [PERSON], померлої 11 липня 2015 року є її рідна донька й відповідачка по справі - [PERSON]. Оскільки, починаючи з 25 липня 2004 року по теперішній час (більше десяти років) позивака фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном, а саме: квартирою №7, загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі житловою площею 21,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Котовський район, селище Борщі, вул. Польова,1-а, однак, у позасудовому порядку вона позбавлена можливості встановити своє право власності на вказане майно. Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦКУкраїни, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Також, частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved