Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 30.05.1998 року з відповідачем - [PERSON]. В ході судового розгляду, 29.11.2013 позивачка надала суду з заяву про збільшення позовних вимог та просила також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? від всіх доходів відповідача щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог зазначено наступне 30.05.1998 р. позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на життя, сімейні відносини, сімейні обов'язки та виховання сина. Позивачка вважає, що втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Крім цього, позивачка посилається на те, що основні витрати на утримання сім'ї лягли на неї, від надання матеріальної допомоги на утримання сина відповідач ухиляється. Відповідач здоровий, працездатний, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 30.05.1998 року. /а.с. 3/ Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. /а.с .8/ В судовому засіданні встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сім'ю у позивача не має, наполягає на розірванні шлюбу. Вимог щодо розподілу спільного майна в судовому засіданні не заявлено. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, посилаючись на те, що останній ухиляється від надання такої допомоги в добровільному порядку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, як встановлено в судовому засіданні, ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дитині не надає, є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 29.11.2013 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, згідно Закону України « Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року, суд стягує з відповідача судовій збір, у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved