Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений 27.04.2007р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Форум» для забезпечення виконання зобов'язання по договору про надання споживчого кредиту від 27.04.2007р., посилаючись на те, що майно, передане в іпотеку - земельна ділянка та побудований на ній будинок було набуте нею та відповідачем [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільним майном подружжя і вона не надавала згоду на передачу його в іпотеку. Представник відповідача [PERSON] позов визнав. Представник ПАТ «Банк Форум» проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір іпотеки був укладений для забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 350 000доларів США, а тому підстав для визнання його недійсним немає. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у її відсутність. Згідно поданих письмових пояснень проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір іпотеки був посвідчений з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27.04.2007 року між АКБ «Форум», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 350 000 доларів США /ас 4-5/. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 27.04.2007р. між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав банку в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором садовий будинок загальною площею 355,5 кв.м., жилою площею 100,70кв.м., належний йому на підставі рішення Фастівського районного суду м. Києва від 26.03.2007р. та земельну ділянку площею 0,0611га, належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку /ас 8-10/. Як вбачається з свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7.05.1999р. /ас 11/. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 27.04.2007р. [PERSON] дала свою згоду на підписання чоловіком [PERSON] договору іпотеки земельної ділянки загальною площею 0,0611га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], придбаної в період шлюбу /ас 47/. Відповідно до ч. 2,3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. За нормами ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі й реєстрації права власності на неї як окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно з ст. 578 ЦК України та ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Отже, майно, що є у спільній власності осіб не може передаватися в іпотеку без згоди іншого співвласника. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки позивачка надала свою письмову нотаріально засвідчену згоду лише на передачу в іпотеку придбаної під час шлюбу з відповідачем [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,0611га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], а на передачу в іпотеку садового будинку загальною площею 355,5 кв.м. за цією ж адресою згоди не надавала, суд вважає, що в цій частині договір іпотеки не відповідає вимогам ст. 578 ЦК України та ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку», а тому підлягає визнанню частково недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: partial