Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій після подання заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Ухвалою суду від 01.09.2020 року провадження по справі було відкрите за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, суд встановив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 05 лютого 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51, який рішенням суду від 01 жовтня 2019 року було розірвано. ( а. с. 8, 9) Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а. с. 10), яка проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. ( а. с. 11) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначені розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази, а також враховуючи те, що дитина сторін [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач є працездатним, тимчасово не працює, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум. Згідно з ч. 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved