Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позикив якому зазначає, що 02.11.2015 року вона надала відповідачу у позику гроші в розмірі 184000,00 грн., про що було складено та нотаріально засвідчено договір позики, згідно якого відповідач повинен щомісячно до 3-го числа кожного місяця виплачувати 8000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, починаючи з грудня 2015 року. Однак відповідач ухиляється від сплати заборгованості у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 32000,00 грн. У звязку з несплатою боргу у встановлений в договорі позики термін, позивач звернувся до суду про стягнення суми боргу, а саме 32000,00 грн. суми інфляції та 3% річних у розмірі 308,00 грн, з урахуванням уточненого позову. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та день судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON]. повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 02.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2370, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON]. прийняла грошові кошти в сумі 184000,00 грн., взявши на себе обовязок щомісячно до 3-го числа кожного місяця рівними частинами в сумі у розмірі 8000,00 грн. повертати суму позики, починаючи з грудня 2015 року. ( а. с. 6). Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи те, що зобовязання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідач своє зобовязання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 32000,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом вказана можливість підтвердження своїх доводів про повернення боргу-позики при наявності письмової угоди тільки письмовими доказами, з отриманням суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки\~\~річних від простроченої суми, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та сума позики відповідно до розрахунку позивача складає.32000,00 грн 3% річних та індекс інфляції у розмірі 308 грн., а всього 32308,00 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат за надання юридичних послуг в розмірі 3000,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Відповідно до розрахунку наданих послуг (консультації, складання позовної заяви тощо) з зазначенням часу, витрати на правову допомогу понесені позивачем складають 3000,00 грн (а.с.23). Які підлягають відшкодуванню [PERSON]. що відповідає положенням ст. 84 ЦПК України. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved