Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача Великобірківської об`єднаної територіальної громади, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, що розташована в [ADDRESS] , та прилягає до моїх приватизованих земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та особистого селянського господарства за цією ж адресою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона володіє на праві постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га., що розташована у [ADDRESS] на підставі рішення Смиковецької сільської ради восьмої сесії двадцять другого скликання № 82 від 23 квітня 1996 року. Спірна земельна ділянка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що законність набуття нею в постійне користування спірної земельної ділянки була предметом розгляду у цивільній справі № 2-2070/09, встановлена судовим рішенням від 02 вересня 2009 року. У даній справі, суд прийшов до висновку, що подальше використання нею спірної земельної ділянки в розмірі 0,15 га, буде правомірним і не суперечитиме чинному земельному законодавству та визнав за нею право користування 0,15 га земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] та прилягає до її присадибної ділянки. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 05 вересня 2012 року вона звернулася із письмовою заявою до Смиковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області про передачу їй у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,15 га в межах [ADDRESS] , що прилягає до її городу на території Смиковецької сільської ради. Рішенням 17 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №220 від 15 листопада 2012 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» їй відмовили у передачі у приватну власність спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, що прилягає до її приватизованих земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та особистого селянського господарства площею 0,38 га. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2013 року, визнано неправомірним та скасовано рішення сесії Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.11.2012 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» за №220. Зобов`язано Смиковецьку сільську раду Тернопільського району, Тернопільської області передати безоплатно їй у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язано Головне управління Держземагентства у Тернопільській області здійснювати облік вказаної земельної ділянки. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасовано та закрито провадження у справі за її адміністративним позовом, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 15 серпня 2014 року вона звернулася у Смиковецьку сільську раду Тернопільського району, Тернопільської області із письмовою заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,15 га, що прилягає до належної їй земельної ділянки. Рішенням 30 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №373 від 30 вересня 2014 року «Розгляд звернень [PERSON] стосовно виконання рішень Львівського апеляційного адміністративного суду та надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0,15 га» скасовано рішення Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15 листопада 2012 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» за №220 та відмовлено їй у безоплатній передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року, яка набрала законної сили 14 квітня 2015 року визнано протиправними та скасовано пункти 5, 6 рішення тридцятої сесії шостого скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області №373 від 30 вересня 2014 року «Розгляд звернень [PERSON] стосовно виконання рішень Львівського апеляційного адміністративного суду та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га» відповідно до яких їй відмовлено у безоплатній передачі у власність спірної земельної ділянки. Рішенням 36 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району ,Тернопільської області від 11 червня 2015 року №425 «Розгляд постанови Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2015 року» відкладено виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року, якою зупинено виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у адміністративній справі за її позовом до Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, Головного управління Держземагентства у Тернопільській області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, до закінчення касаційного провадження. 08 лютого 2016 року вона повторно звернулася до Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, що прилягає до належної їй земельної ділянки в [ADDRESS] . Смиковецька сільська рада Тернопільського району, Тернопільської області рішенням 5 сесії 7 скликання №53 від 28 березня 2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» вирішила відкласти розгляд звернення [PERSON] до розгляду Вищим адміністративним судом України адміністративної справи №876/11232/13. Рішенням 9 сесії 7 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області №91 від 23 грудня 2016 року її зобов`язано привести користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у відповідність до Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ТР №022727 терміном до 01 квітня 2017 року. В 2017 році вона звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до відповідачів Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, Відділу Держгеокадастру в Тернопільському районі про визнання за нею права на приватизацію спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області передати їй безоплатно у приватну власність вказану земельну ділянку та зобов`язати Відділ Держгеокадастру в Тернопільському районі здійснювати облік земельної ділянки у її приватній власності (справа №607/141/17). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року зобов`язано Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області передати їй - [PERSON] безоплатно у приватну власність в порядку приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га в [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили. 03 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №607/141/17 про зобов`язання Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області передати їй безоплатно у приватну власність в порядку приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га по [ADDRESS] . Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 13 лютого 2020 року було відкрито виконавче провадження №61233183 щодо виконання виконавчого листа №607/141/17 від 03 лютого 2020 року. Однак, боржник Смиковецька сільська рада рішення суду від 31 жовтня 2019 року по справі №607/141/17 відмовилась добровільно виконувати. Згідно акту державного виконавця Десятник О.С. від 06 квітня 2020 року встановлено, що зобов`язання Смиковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області залишається не виконаним. 25 серпня 2020 року старший державний виконавець звернулася з поданням в Тернопільське районне відділення поліції Тернопільського відділу ГУНП України в Тернопільській області про вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо посадових осіб Смиковецької сільської ради, притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. Старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Десятник О.С. в зв`язку із невиконанням без поважних причин рішення суду було накладено штраф на боржника. 04 лютого 2021 року за повторне невиконання, накладено штраф в подвійному розмірі. В ході виконавчого провадження 19 листопада 2020 року Смиковецька сільська рада увійшла в склад Великобірківської селищної об`єднаної територіальної громади. 04 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яким встановлено, що відповідно до актів державного виконавця від 16 березня 2020 року та 06 квітня 2020 року рішення суду боржником не виконано, а виконавчий лист №607/141/17 від 03 лютого 2020 року повернуто до Тернопільського міськрайонного суду, Тернопільської області. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчується, а виконавчий лист повертається до органу, що його видав, в разі якщо виконання боржником рішення не може бути виконано без його участі. Так, позивачка вважає, що вичерпались всі можливості, щоб виконати рішення суду, у зв`язку із цим просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзиву на позов від Великобірківської об`єднаної територіальної громади до суду не надходило. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Магдич О.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечила проти заочного рішення суду. Представник відповідача Великобірківської об`єднаної територіальної громади, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Судом установлено: Згідно рішення 8 сесії 22 скликання Смиковецької сільської ради народних депутатів Тернопільського району, Тернопільської області від 28 березня 1996 року позивачці [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 га, що розташована на території с. Смиківці Смиковецької сільської ради. Землю передано для будівництва і обслуговування будинку-0,16 га, для ведення особистого підсобного господарства-0,17 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР №022727, виданим 15.10.1996 року. Рішенням 13 сесії 23 скликання Смиковецької сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 22.12.1999 року №85 [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,05 га і передано у приватну власність. Рішенням 8 сесії 22 скликання Смиковецької сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 23.04.1996 року №82 «Про виділення земельних ділянок» [PERSON] виділено земельну ділянку під город, площею 0,15 га, яка прилягає до присадибної ділянки «на [PERSON] ». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 грудня 2009 року визнано недійсним та скасовано абзац 2 пункту 1 та пункти 2,3 рішення Смиковецької сільської ради Тернопільського району №269 від 18.12.2008 року та визнано за [PERSON] право користування 0,15 га земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] та прилягає до її присадибної ділянки. Вказаним рішенням установлено, що використання [PERSON] зазначеної земельної ділянки під город було узаконено рішенням сесії Смиковецької сільської ради №82 від 23 квітня 1996 року і таке використання здійснювалось нею відкрито та добросовісно, а відтак суд прийшов до переконання, що подальше використання [PERSON] земельної ділянки в розмірі 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS] буде правомірним і не суперечитиме чинному земельному законодавству. 05 вересня 2012 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопілсьької області про передачу їй у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,15 га в межах [ADDRESS] , що прилягає до її городу на території Смиковецької сільської ради. Рішенням 17 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №220 від 15.11.2012 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» [PERSON] відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що розташована по [ADDRESS] , що прилягає до її приватизованих земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та особистого селянського господарства площею 0,38 га. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2013 року, визнано неправомірним та скасовано рішення сесії Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.11.2012 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» за №220. Зобов`язано Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області передати [PERSON] безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, що прилягає до її приватизованої земельної ділянки. Зобов`язано Головне управління Держземагентства у Тернопільській області здійснювати облік земельної ділянки, яка використовується [PERSON] , площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасовано та закрито провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] , оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 15 серпня 2014 року [PERSON] звернулася у Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області із письмовою заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,15 га, що прилягає до належної їй земельної ділянки у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Рішенням 30 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №373 від 30 вересня 2014 року «Розгляд звернень [PERSON] стосовно виконання рішень Львівського апеляційного адміністративного суду та надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0,15 га» скасовано рішення Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопілсьької області від 15.11.2012 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» за №220 та відмовлено [PERSON] у безоплатній передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, яка прилягає до земельної ділянки [PERSON] в с. Смиківці, Тернопільського району, Тернопільської області, та у наданні дозволу на складання проекту земелустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року, яка набрала законної сили 14 квітня 2015 року, визнано протиправними та скасовано пункти 5,6 рішення тридцятої сесії шостого скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №373 від 30 вересня 2014 року «Розгляд звернень [PERSON] стосовно виконання рішень Львівського апеляційного адміністративного суду та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га» відповідно до яких [PERSON] відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, яка прилягає до земельної ділянки [PERSON] , та у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га. Рішенням 36 сесії 6 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.06.2015 року №425 «Розгляд постанови Тернопільського міськрайонного суду від 31.03.2015 року» відкладено виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2015 року на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року, якою зупинено виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Головного управління Держземагентства у Тернопільській області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, до закінчення касаційного провадження. 08 лютого 2016 року [PERSON] повторно звернулася до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га що прилягає до належної їй земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] . Смиковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області рішенням 5 сесії 7 скликання №53 від 28.03.2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» вирішила відкласти розгляд звернення [PERSON] до розгляду Вищим адміністративним судом України адміністративної справи №876/11232/13. Рішенням 9 сесії 7 скликання Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №91 від 23.12.2016 року зобов`язано [PERSON] привести користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться Смиківці, Тернопільського району, Тернопільської області у відповідність до Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ТР №022727 терміном до 01 квітня 2017 року. На замовлення [PERSON] проектною організацією - ДП «Тернопільгеодезцентр» на підставі договору №214-14 від 03 вересня 2016 року розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га за адресою: с. Смиківці, Тернопільського району, Тернопільської області. Вказані обставини установленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року, ухваленим у цивільній справі №607/141/17 та в силу частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року, ухваленим у цивільній справі №607/141/17 задоволено позов [PERSON] та вирішено зобов`язати Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області передати [PERSON] безоплатно у приватну власність в порядку приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що розташована по [ADDRESS] . На виконання зазначеного рішення суду, 03 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №607/141/17. Вказаний виконавчий лист пред`являвся позивачкою у Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» затверджено Великобірківську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшли: Смиковецька сільська рада, Великобірківська селищна рада та Малоходачківська сільська рада. Таким чином, Смиковецька сільська рада увійшла в склад Великобірківської об`єднаної територіальної громади. Постановою старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 04 лютого 2021 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/141/17, виданого 03 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Із вказаної постанови державного виконавця убачається, що рішення суду боржником не виконано. Державним виконавцем скеровано подання про притягнення посадових осіб Смиковецької сільської ради до кримінальної відповідальності до ТРВ ТВП ГУНП в Тернопільській області для розгляду. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відтак, рішення суду Смиковецькою сільською радою, Тернопільського району, Тернопільської області не виконане та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що розташована по [ADDRESS] позивачці [PERSON] не передана. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Нормами ст.14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами ст. ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно із ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно із положеннями ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » від 16.04.2004 року № 7, постановлено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно до ч. 3 ст.152ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки , який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною ; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Суд уразі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов`язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем. Як установлено судом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2009 року у справі №2-2070/09, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення, за [PERSON] визнано право користування 0,15 га земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] та прилягає до її присадибної ділянки і з метою реалізації свого законодавчо регламентованого права на набуття вказаної земельної ділянки у власність позивач неодноразово безрезультатно зверталась до відповідача із клопотаннями про передачу їй спірної земельної ділянки безоплатно у приватну власність. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року у справі №607/141/17 зобов`язано Смиковецьку сільську раду Тернопільського району, Тернопільської області передати [PERSON] безоплатно у приватну власність в порядку приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Проте, рішення суду боржником не виконуються, у зв`язку із чим державним виконавцем скеровано до ТРВ ТВП ГУНП в Тернопільській області подання про притягнення посадових осіб Смиковецької сільської ради до кримінальної відповідальності та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем Великобірківською об`єднаною територіальною громадою не надано суду жодних доказів на спростування, викладених у позові обставин. У відповідності до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, п. 58, від 10.02. 2010 року). З урахуванням наведених обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] та вважає, що вони підлягають до задоволення у повному обсязі шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , що в даному випадку, на переконання суду, є належним способом захисту прав позивачки, враховуючи, те, що відповідач неодноразово відмовляв позивачці в реалізації її прав на спірну земельну ділянку та не виконує рішення суду про зобов`язання передати [PERSON] безоплатно у приватну власність в порядку приватизації земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: approved