Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2014 року. 20.01.2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №01. Однак, спільне сімейне життя не склалось і з лютого 2015 року перейшла проживати до своїх батьків. В шлюбі 10.08.2015 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, однак у добровільному порядку не бажає утримувати сина до досягнення повноліття. В даний час вона не має ніяких доходів, таак як в червні 2015 року закінчила Погребищенський медичний коледж так доглядає сина до досягнення ним трьох років. Крім невеликої державної допомоги на утримання дитини та допомоги батьків, інших джерел для існування і заощаджень не має. Її матеріальне становище вкрай важке. Відповідач матеріально забезпечений та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина та на її утримання. Тому звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача та на її утримання до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку в сумі 800 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не зявилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримала частково, а саме: просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку та 400 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином трьох років. Відповідач в судове засідання також не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачка з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2014 року. 20.01.2015 року сторони зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №01. Однак, спільне сімейне життя не склалось і з лютого 2015 року позивачка перейшла проживати до своїх батьків. В шлюбі 10.08.2015 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, однак у добровільному порядку не бажає утримувати сина до досягнення повноліття. В даний час позивачка не має ніяких доходів, таак як в червні 2015 року закінчила Погребищенський медичний коледж так доглядає сина до досягнення ним трьох років. Крім невеликої державної допомоги на утримання дитини та допомоги батьків, інших джерел для існування і заощаджень не має, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації №3708 від 18.11.2015 року. Матеріальне становище позивачки вкрай важке. Відповідач матеріально забезпечений та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина та на утримання позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Тому суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 400 грн. також підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved