Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про перерахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що 03.02.2011 між ТОВ «ЖИТЛО КИЯНАМ» та нею було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Однак, своє право власності вона зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.09.2013. 26.02.2014 між позивачкою та ОСББ «Дніпровська набережна - 26» було підписано договір відносин власників житлових приміщень та управителя № 177. В квітні 2014 року позивачці відповідачем було надіслано рахунок на сплату комунальних послуг, в якому були вказані плата за березень 2014 року у розмірі 1003 (одна тисяча три) грн. 12 коп., та сума боргу, у розмірі 34454,24 грн. Позивачка направила відповідачу лист до з проханням здійснити перерахунок боргу відповідно до чинного законодавства України в зв'язку з тим, що вона набула права власності з моменту реєстрації квартири, а до того комунальними послугами в квартирі не користувалась, в ній не проживала. Відповідачем їй було відмовлено в перерахунку боргу, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав та просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок боргу станом на 02.09.2013 року, тобто на момент державної реєстрації прав власника на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача та позивачка свої вимоги підтримали в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, та в свою чергу звернулись із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 33478,87 грн. Вимоги позову обґрунтовували тим, що відповідачка придбала квартиру [ADDRESS] 03.02.2011 року відповідно до договору купівлі-продажу. Однак за комунальні послуги, утримання будинку прибудинкової території не сплачувала, в зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість за період з лютого 2011 року по травень 2014 року, яку просять стягнути. Суд, дослідивши обставини та матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що первісний позов необхідно задовольнити, а зустрічному відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.02.2011 між ТОВ «ЖИТЛО КИЯНАМ» та позивачкою було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.10 вказаного договору право власності на квартиру, яка відчужується виникає у покупця з моменту державної реєстрації. 31.03.2011 року між позивачкою та ТОВ «ЖИТЛО КИЯНАМ» був укладений графік розрахунків за договором купівлі-продажу квартири, відповідно до якого були встановлені терміни оплати вартості квартири [ADDRESS] та останній термін оплати встановлено 31.12.2013 року. Після оплати повної вартості квартири, позивачка по акту передачі-приймання від 26.07.2013 року отримала придбане за договором купівлі-продажу від 03.02.2011 року майно, а саме спірну квартиру, та відповідним чином 07.08.2013 року зареєструвала право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з державного реєстру від 02.09.2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по нарахуванню та оплаті комунальних послуг по квартирі [ADDRESS], борг нараховувався з моменту укладення договору купівлі-продажу 03.02.2011 року. Оплату комунальних послуг позивачка почала здійснювати вже в липні 2014 року З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача щодо здійснення перерахунку боргу за надані комунальні послуги. З пояснень позивачки встановлено, та це не заперечувалось противною стороною, що фактично позивачка не проживала в спірній квартирі в період за який їй нараховано борг та не користувалась комунальними послугами. Договір про утримання будинку, а саме договір №177 відносин власників житлових приміщень та управителя позивачка уклала з відповідачем 26.02.2014 року. Згідно ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Згідно ч.4 ст..334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п. 5 постанови від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: «Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності і набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК)». Також відповідно до п. 3 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації». Отже, виходячи з викладеного, можна зробити висновок, що позивачка отримала право користуватись, володіти та розпоряджатись своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS], в тому числі отримала і обов'язок по утриманню даного майна саме з моменту державної реєстрації квартири 07.08.2013 року, тому позов необхідно задовольнити частково, та зобов'язати відповідачаОСББ «Дніпровська набережна - 26» здійснити перерахунок боргу [PERSON] починаючи з моменту коли позивачка у встановленому законом порядку набула права власника на квартиру [ADDRESS]. Що стосується зустрічного позову, суд приходить до висновку, що в ньому необхідно відмовити, оскільки задоволення первісного позову виключає задоволення зустрічного та, крім того, судом встановлено, що [PERSON] не користувалась комунальними послугами в період з лютого 2011 року по серпень 2014 року, отже нарахування боргу їй є безпідставним.

Outcome: partial