Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідача) на її користь 147 681 грн. боргу за договором позики з яких: сума боргу -130 100 грн., нарахування 3% річних від простроченої суми боргу - 7581, 44 грн., відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. та судові витрати по справі сплаченого судового збору в розмірі - 1 479, 06 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25 травня 2015 року між нею та відповідачем укладено договір позики в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США, згідно з яким вона передала відповідачу визначену договором суму грошей, а відповідач зобов'язався повернути кошти до 01 вересня 2015 року. Станом на дату подання позову відповідач вказану за договором позики суму не повернув, від будь-яких зустрічей та перемовин відносно виконання договору ухиляється. 01.06.2017 року, вона надіслала рекомендований лист на адресу відповідача з метою досудового врегулювання спору. У зв'язку з тим, що відповідач не повернула вказані кошти, вона змушена звертатись до суду за захистом своїх законних прав. Згідно уточненого розрахунку, просить стягнути з відповідачки на її користь 147 681, 44 грн., з яких: 130 100 грн. основний борг, 7581, 44 грн. нарахування 3% річних від простроченої суми боргу, 10 000 - моральна шкода. У судовому засіданні, представник позивачки по справі [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, подала заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, надіслав на адресу суду заяву від 29.01.2019 року в якій просить справу розглядати в його відсутності, у зв'язку з тим, що за станом здоров'я та виїздом за межі області не може взяти участь у справі. Також, зазначає, що з позовом згідний та не заперечує про стягнення з нього 130 000 грн. боргу. Позов в частині стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] не визнає та просить в цій частині відмовити. Просить звільнити від сплати судового збору, так як від є інвалідом ІІ групи (підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 24.12.2007 року - посвідчення безтермінове). Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року ( справа № 6-63цс13 ) і є обов`язковою для застосування судами України. 25 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США, згідно з яким [PERSON] взяв у [PERSON] визначену договором суму грошей, а відповідач зобов'язавсь повернути кошти до 01 вересня 2015 року, з трьома процентами за місяць користування грошовими коштам. Однак, [PERSON], всупереч взятого на себе обов'язку, повернути грошові кошти, які взяв в позику, по даний час не виконував та ухиляється від їх повернення в майбутньому, що в даному випадку є порушенням взятих на себе зобов'язань за укладеним договором позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 21.05.2015 року позивачкою на адресу відповідача надіслано вимогу про повернення боргу. Позивачка просить стягнути з відповідача (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, подана відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України від 01.02.2019 р.) на її користь кошти в сумі 147 681, 44 грн., з яких: сума основного боргу - 130 100 грн. нарахування 3% річних від простроченої суми боргу - 7 581, 44 грн., відшкодування заподіяної [PERSON] моральної шкоди в розмірі - 1 479, 06 грн. Суд приймає розрахунок позивачки від 01.02.2019 щодо розрахунку заборгованості. З урахуванням офіційного курсу долара Національного банку України, станом на момент подачі позовної заяви 10.08.2017 р. - офіційний курс 100 доларів США становив 2 602,00 грн., відповідно сума в розмірі 5000 доларів США була еквівалентна 130 100, 00 грн. Розрахунок нарахованої на суму боргу 3% річних здійснюється за формулою: сума заборгованості ( 130 100 грн. )* 3 %* кількість днів прострочення ( 709 днів) : 365 : 100 = сума санкції (7 046, 79 грн.). Враховуючи вищезазначені розрахунки, відшкодування матеріальних втрат та санкцій [PERSON] за розпискою від 21.05.2015 року, станом на 10.08.2017 року складає: 130 100 грн. - сума боргу, 7 581, 44 грн. - нарахування 3% річних від простроченої суми боргу, моральна шкода у сумі - 10 000 грн. Отже, загальна сума боргу складає 147 681, 44 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, борг на вимогу позивачки не повернув, а тому він підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 479, 06 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial