Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.04.1994 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського райвиконкому м. Миколаєва, актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають двох дітей, одна з доньок - [PERSON] [INFO] являється неповнолітньою. Діти проживають разом з ними в одному будинку. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, час від часу між ними виникають конфлікти, сварки, і для їх урегулювання доводиться викликати дільничного інспектора міліції. В наслідок таких відношень, спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам їх спільних дітей. Шлюбні стосунки фактично припинилися більше року тому. У зв'язку з тим, що примирення з відповідачем не можливе, позивачка просить розірвати шлюб між ними. Позивач в судове засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовільнити позов та винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений за місцем реєстрації, відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, згідно якої сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти про зміну свого місця проживання або місця знаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського райвиконкому м. Миколаєва, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.04.1994 р., актовий запис № 289. Від даного шлюбу сторони мають дітей одна з доньок - [PERSON] [INFO] неповнолітня, яка проживає з позивачкою. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дитини. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися в 2013 році. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Спір щодо місця проживання дитини та про розподіл майна на час розгляду справи відсутній. Відповідно до норм ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач виявила бажання залишити за нею прізвище «[PERSON]», тому суд вважає необхідним не змінювати її прізвище після розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд

Outcome: approved