Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, який в подальшому був уточнений, згідно якого зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-2819/07 від 13.09.2007 р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання задоволено у повному обсязі: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання 350 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку. Рішення набрало законної сили 24.09.2007 р. та на підставі нього 03.10.2007 р. були видані два виконавчі листи, що були предявлені до Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького МУЮ. 07.10.2007 р. та 08.10.2007 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень були відкритті виконавчі провадження № 4996368 та 4992678 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4719/16-ц від 05.12.2016 р. позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково: змінено розмір аліментів, що встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2007 р. з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] з 450 грн. на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2016 р. до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] повноліття. Рішення набрало законної сили 16.12.2016 р. та на підставі нього 02.02.2017 р. був виданий виконавчий лист, який був предявлений до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. 15.02.2017 р. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень було відкрито виконавче провадження № 53392654 щодо примусового виконання виконавчого листа. Відповідно матеріалів зведеного виконавчого провадження у боржника відсутні доходи та майно на які можливо звернути стягнення, рішення суду боржником не виконувалось та кошти на утримання дитини не сплачувались більше 10 років. Боржник кілька разів був оголошений у розшук відповідними ухвалами Шевченківського суду м. Запоріжжя № 6-34/08 від 29.02.2008 р. та Заводського районного суду м. Запоріжжя № 6-7/09 від 19.01.2009 р. Крім того боржник був обмежений у праві виїзду за кордон відповідною ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. № 0809/4647/2012. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами виконавчого провадження та розрахунками державного виконавця. Внаслідок чого боржника - [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2009 р. № 1-267/09 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини та 27.11.2014 р. заяву позивача було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №12014080030002587 за кваліфікацією кримінального порушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Позивачка просить стягнути з відповідача її на користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 76 701,67 грн. та індексацію аліментів за період прострочення їх сплати з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 96\~191,94 грн. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.139). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою проживання, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.120-121, 132-133, 134-135, 138). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, внаслідок неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, причини неявки якої суду не відомі, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-2819/07 від 13.09.2007 р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання задоволено у повному обсязі: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання 350 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку (а.с.17-18). Рішення набрало законної сили 24.09.2007 р. та на підставі нього 03.10.2007 р. були видані два виконавчі листи, що були предявлені до Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького МУЮ (а.с.20-21). 07.10.2007 р. та 08.10.2007 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень були відкритті виконавчі провадження № 4996368 та 4992678 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів (а.с.19). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4719/16-ц від 05.12.2016 р. позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково: змінено розмір аліментів, що встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2007 р. з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] з 450 грн. на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2016 р. до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] повноліття (а.с.33-34). Рішення набрало законної сили 16.12.2016 р. та на підставі нього 02.02.2017 р. був виданий виконавчий лист, що був предявлений до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.35-36). 15.02.2017 р. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень було відкрито ви-конавче провадження № 53392654 щодо примусового виконання виконавчого листа (а.с.37-38). Відповідно матеріалів зведеного виконавчого провадження у боржника відсутні доходи та майно на які можливо звернути стягнення, рішення суду боржником не виконувалось та кошти на утримання дитини не сплачувались більше 10 років. Боржник кілька разів був оголошений у розшук відповідними ухвалами Шевченківського суду м. Запоріжжя № 6-34/08 від 29.02.2008 р. та Заводського районного суду м. Запоріжжя № 6-7/09 від 19.01.2009 р. (а.с.42, 45-46). Крім того боржник був обмежений у праві виїзду за кордон відповідною ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. № 0809/4647/2012. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами виконавчого провадження та розрахунками державного виконавця. Внаслідок чого боржника - [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2009 р. № 1-267/09 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини (а.с.47-48) та 27.11.2014 р. заяву позивача було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №12014080030002587 за кваліфікацією кримінального порушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а.с.51). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ст. 184 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-113цс13 від 06 листопада 2013 року розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України. Законом України від 17 травня 2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» №1368-VIII до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок її здійснення. Так, відповідно ч.7 ст.5 Закону України «Про індексацію доходів населення» № 1282-XII індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року N 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078), передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %. З огляду на викладене суд вважає, що оскільки за весь період сплати аліментів індексація не проводилася, то слід застосувати аналогію закону та стягнути індексацію аліментів за рішенням суду. З наданого позивачкою розрахунку індексації аліментів з 12.07.2008 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року, що складає з боргу в розмірі 25 836,97 грн. (з 12.07.2007 року по 13.06.2010 року) + 69 225,32 грн. (з 12.07.2007 року по 15.12.2016 року)+ 1 129,65 грн. (з 15.12.2016 року по 25.01.2018 року), разом борг по індексації складає в розмірі 96 191,94 грн. (а.с.99-104). Таким чином, розмір індексації аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, який підлягає стягненню з відповідача складає - 96 191,94 грн. Крім того, відповідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року, що складає в розмірі 397 306,18 (з 12.07.2007 року по 13.06.2010 року)+ 1 089 257,68 (з 12.07.2007 року по 15.12.2016 року)+ 29 154,96 (з 16.12.2016 року по 25.01.2018 року), разом борг по неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає в розмірі 1 515 718,82 грн. (а.с.107-113). Разом з тим, враховуючи імперативні приписи вказаної вище статті Сімейного кодексу України розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а отже з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 76 701,67 грн. Наведені обставини, а саме визнання позовних вимог, свідчить про те, що відповідачем аліменти своєчасно не сплачуються та виникла заборгованість по сплаті аліментів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з відповідача [PERSON], з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року складає 76\~701,67 грн. та індексації аліментів за період прострочення їх сплати з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 96\~191,94 грн. За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду.

Outcome: approved