Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2950 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали, про що свідчить копія рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2012 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які народилися передчасно зі слабким імунітетом, тому часто хворіють, проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказала, що відповідач проживає та працює за кордоном і отримує високу заробітну плату, має у власності житловий будинок, автомобіль. Відповідач надавав періодично кошти на утримання неповнолітніх дітей, однак з березня 2016 року припинив матеріально підтримувати їх. Відповідач працездатний та працевлаштований, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, доповнивши, що діти постійно хворіють, тому потребують коштів на лікування та посилене харчування, просять стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2950 гривень щомісячно на кожну дитину з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, також просили стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 1800 гривень: 500 гривень за оформлення позовної заяви та 1300 гривень за надання правової допомоги в судовому засіданні. Представники відповідача в судовому засіданні просили розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки останній одружився з громадянкою [PERSON] та знаходиться за межами України, позовні вимоги не визнали, пояснивши, що відповідач брав участь в утриманні дітей, добровільно надавав допомогу позивачці. Оскільки відповідач на даний час не працевлаштований, допомагає своєму хворому батькові та непрацюючій матері, вважають за можливим стягнення з відповідача аліментів у мінімальному розмірі. Суд, вислухавши позивачку та її представника, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенціїї ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2012 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], сторонами по справі, розірвано. Про те, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони по справі, свідчать копії свідоцтв про їх народження серія 1-НМ № 080697 від 06.02.2008 року, актовий запис за № 16, та серія 1-НМ № 080696 від 06.02.2008 року, актовий запис за № 15. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Статтею 182 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як вбачається з п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, відповідач по справі працездатний, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який не працевлаштований та не має стабільного заробітку, суд вважає за необхідним позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд критично оцінює: показання сторони позивачки про те, що відповідач працевлаштований, має високий стабільний заробіток і автомобіль, та посилання сторони відповідача на те, що останній допомагає своєму хворому батькові та непрацюючій матері, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин сторонами по справі суду не представлено. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial