Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, вона з 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано 12 серпня 1997 року. З дня розлучення [PERSON] не цікавився дітьми, їх життям, здоров'ям, не приймав участі у вихованні, лікуванні і ні в яких інших додаткових витратах, лише сплачував 300 гривень аліментів на двох дітей, потім на меншого сина, а з 2011 року за рішенням суду у твердій грошовій сумі 450 гривень. Старший син [PERSON] проживає окремо, має свою сім'ю. Молодший син [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. [INFO] молодшому сину виповнилось 18 років. Він навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, так як вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання по життєво непрацездатна. Вона одержує пенсію по інвалідності, більша половина якої йде на ліки та комунальні платежі. Тому вона з сином знаходяться в скрутному становищі, так як сину в зв'язку з навчанням потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, інші додаткові платні послуги, які необхідні для навчання. Тому таке становище і зумовило необхідність звернення до суду, згідно ст. 199 Сімейного кодексу України. Відповідач є приватним підприємцем, будує будинок, у власності має декілька автомобілів, має дохід. Тому позивачка просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 600 гривень. Так як відповідач постійно затримував виплату аліментів, то позивачка просить встановити кінцевий термін виплати аліментів 25 числа кожного місяця. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Також пояснила, що їх син [PERSON], [INFO] навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання , термін закінчення навчання - до 26 червня 2014 року. Син забезпечений харчуванням за місцем навчання та отримує стипендію 270 гривень щомісяця. Відповідач подав в судовому засіданні письмові заперечення на позов та пояснив, що вказаний позов він визнає частково та не заперечує в стягненні з нього судом аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання його сина [PERSON], [INFO] на період навчання. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних підстав. По справі встановлено, що позивачка [PERSON] з 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано 12 серпня 1997 року. З тверджень позивача, з дня розлучення [PERSON] не цікавився дітьми, їх життям, здоров'ям, не приймав участі у вихованні, лікуванні і ні в яких інших додаткових витратах, лише сплачував 300 гривень аліментів на двох дітей, потім на меншого сина, а з 2011 року за рішенням суду у твердій грошовій сумі 450 гривень. Старший син [PERSON] проживає окремо, має свою сім'ю. Молодший син [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. [INFO] молодшому сину виповнилось 18 років. Він навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, так як вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання по життєво непрацездатна. Вона одержує пенсію по інвалідності, більша половина якої йде на ліки та комунальні платежі. Тому вона з сином знаходяться в скрутному становищі, так як сину в зв'язку з навчанням потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, інші додаткові платні послуги, які необхідні для навчання. Тому таке становище і зумовило необхідність звернення до суду, згідно ст. 199 Сімейного кодексу України. Відповідач є приватним підприємцем. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає негайному виконанню. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню , а саме підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, бо відповідач має змогу надавати утримання своїй дитині в такому розмірі, тому саме такий розмір аліментів, і буде відповідати вимогам розумності і справедливості. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін. Відповідач не заперечує в частковому задоволенні позову, часткове визнання позову відповідачем є законним, обгрунтованим, на порушує прав та свобод інших осіб, тому приймається судом. В решті позову позивача слід відмовити. Судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з [PERSON].

Outcome: partial