Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В судове засідання позивачка не зявилася, до суду надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі. З позовних вимог вбачається, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться в с.Вербовець, вул.Підгора, 39, Косівського району. [PERSON] є зареєстрованим в її господарстві, так як вони знаходяться в шлюбі. Прожили вони разом фактично 10 років. Від шлюбу є одна дитина-Чехаленков [PERSON], 27.02.1991 року, який проживає разом із нею. Відповідач як поїхав на роботу в 2000 році і до цього часу не повернувся. На протязі 17 років не надавав їй ніякої допомоги, а також і синові, а із-за його відсутності, так як він зареєстрований в її житловому будинку, вона не може оформити субсидії на енергоносії, а тому змушена звертатися до суду і вказаним позовом. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявляються, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав: Як вбачається з ст. 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Водночас статтею 72 ЖК України встановлено, що\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.05.1990 року у виконкомі [PERSON] сільської Ради Косівського району, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НМ № 250011 від 08.05.1990 року (а.с.7). Згідно копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 1424301, від 20.03.2013 року (а.с.5), [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с.Вербовець, вул.Підгора, буд.39а, Косівського району, Івано-Франківської області. Відповідно до довідки про склад сімї та проживання виданої [PERSON] сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 19.07.2017 року № 2475 (а.с.6), в будинку, який знаходиться у приватній власності [PERSON] зареєстровано її чоловіка [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає та сина [PERSON], [INFO]. Даний факт також стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї виданим [PERSON] сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 19.07.2017 року № 2475 (а.с.8), згідно якого [PERSON] прописаний в житловому будинку, який знаходиться в с.Вербовець, вул. Підгора, 39, Косівського району, Івано-Франківської області, однак фактично не проживає з 2000 року, звязок не підтримує. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад шість місяців у спірному будинку, то\~суд вважає, що він втратив право на користування цим будинком. Разом з тим, статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. З огляду на зазначене, зняття осіб з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема на підставі рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком. А тому суд вважає, що в решті позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 72, 163 Житлового кодексу України та

Outcome: dismissed