Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду зазначивши, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 18 лютого 2017 року . Сторони мають доньку [PERSON] ,2017 року народження. Заявляючи про розірвання шлюбу, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через часті сварки та непорозуміння . Крім того, став відомий факт подружньої зради відповідача, який на даний час проживає з іншою жінкою. З вересня 2018 року сторони мешкають окремо. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що з серпня 2018 року,стосунки з відповідачем розладились,зникло взаєморозуміння і взаємоповага,стали частими сварки. Чоловік не приділяв їй уваги, затримувався після роботи, проводив час із друзями, в той час як вона залишалася вдома з дитиною. У вересні 2018 року вони стали проживати окремо , шлюбні стосунки не підтримують. Фактично, сім`я припинила своє існування. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, бо кожен з подружжя фактично створив інші сім`ї. Спір про поділ майна та проживання дитини - відсутній. На користь дитини стягнено аліменти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно вони з дружиною тривалий час проживають окремо , кожен має свої інтереси та сім`ї. Вважає, що їх шлюб зруйновано через подружню зраду дружини. Через це виникали сварки та непорозуміння. Отже, фактично, сім`я розпалася і відповідач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2017 року у Олександрівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, Головного територіального управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 6. Позивачка змінила прізвище після реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с.12,13). Подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Золотопрудської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 2 від 20 червня 2017 року (а.с.15). Спору про поділ майна та місце проживання сторони з матір`ю не мають. З відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо тривалий час, рідко спілкуються, їх сім`я фактично розпалася. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують, бо кожен з них має інші сім`ї. За таких обставин реальна перспектива примирення втрачена. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved