Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка в позові зазначають, що відповідно до договору дарування від 05.01.1995 року, посвідченого державним нотаріусом, їй [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, і після його смерті належну частину в майні повинні отримати у спадщину його доньки, [PERSON] та [PERSON] На даний момент між нею та відповідачами склались складні взаємовідносини, відповідачі не бажають добровільно робити поділ майна, а тому такі їхні дії унеможливлюють володіння та розпорядження належною їй часткою в майні, чим порушується її конституційне право. Тому вона звертається до суду з даним позовом. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження та підтримання позовних вимог. Відповідачі в судове засідання двічі не з'явилися, без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 30.05.2016 року та 10.06.2016 року. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до договору дарування від 05.01.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року співвласник майна [PERSON] помер. Після його смерті належну [PERSON] частину в спільному сумісному майні повинні отримати у спадщину його доньки, [PERSON] та [PERSON] На даний момент між позивачкою та відповідачами склались складні взаємовідносини, відповідачі не бажають добровільно робити поділ майна, а тому такі їхні дії унеможливлюють володіння та розпорядження належною позивачкою часткою в майні, чим порушується її конституційне право. Відповідно до ст.ст. 369, 372 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між суб'єктами. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється учасниками за їх згодою. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], складають по 1/3 частці кожного, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а право спільної сумісної власності підлягає припиненню. На підставі викладеного та

Outcome: approved