Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], які мешкають з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Шлюб з відповідачем було розірвано рішенням суду 12.01.2015 року, сторони мешкають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач фактично ухиляється від утримання дітей: грошову допомогу надає нерегулярно та у сумах, які недостатні для належного забезпечення дітей, хоча він є військовим, старшим прапорщиком, його стан здоров'я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати цю матеріальну допомогу. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява, в якій просить слухати справу без участі позивача, підтримав її позовні вимоги у повному обсязі, не проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року. Рішенням Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу від 12.01.2015 року шлюб сторін було розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO] (а.с.6) та сина [PERSON] - [INFO] (а.с. 7), які мешкають з позивачкою, та знаходяться на її утриманні (а.с.36). Сторони мешкають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач фактично ухиляється від утримання дітей: грошову допомогу надає нерегулярно та у сумах, які недостатні для належного забезпечення дітей, хоча його стан здоров'я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати цю матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач, розірвали свій шлюб, спільні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно роз'яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей слід стягувати щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 551, 20 грн. по сплаті судового збору. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved