Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачка в листопаді 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вони з відповідачем з 29.04.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.02.2011 року було розірвано. Від подружнього життя [INFO] року у сторін народилася дочка - [PERSON], яка вказаним вище рішенням суду залишена їй на виховання. З моменту розлучення і по даний час відповідач самоусувається від виховання дитини, жодного разу не проявляв ініціативи для зустрічі з дитиною. З 2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки, які останній сплачував невчасно та не в повному обсязі, і на даний час утворилася значна заборгованість, яка станом на липень 2016 року становить 70 426,03 грн. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже одинадцять років, і вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягнути з нього судові витрати на її користь. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, та суду пояснила, що з початку червня 2005 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки і з цього часу разом не проживають. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її матеріальному утриманні. Вихованням дочки займається лише вона. Зазначила, що з червня 2005 року відповідач жодного разу дочку не провідав, не відвідував її на Дні народження, подарунків не дарував, не займався її вихованням, не спілкувався з нею, та не сплачує аліментів. Належно повідомлений відповідач в судові засідання 22.12.2016 року, 31.01.2017 року, 13.02.2017 року та 23.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Крім того, в судове засідання призначене на 23.03.2017 року, останній викликався через оголошення в газеті. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської областів судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 21.02.2017 року №41 п.16. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.2005 року. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2004 року, який заочним рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.02.2011 року було розірвано, та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], залишено на вихованні у матері - [PERSON]. Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому документі №2-4665 виданому 08.12.2006 року Червоноградським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, станом на 11.07.2016 року, заборгованість згідно наявних даних у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, становить - 70 426, 03 грн.. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини № 41 від 21.02.2017 року, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] є доцільним. Сторони з початку червня 2005 року разом не проживають, відповідач не цікавиться долею своєї малолітньої дочки, не займається її вихованням, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та сплати аліментів на утримання дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, матеріальної допомоги їй не дає, не цікавиться її життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не бере участі в фізичному, духовному та моральному розвитку дитини та не спілкується з нею, ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим, станом на 11.07.2016 року заборгованість становить - 70 426, 03 грн., а тому суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі - 551,20 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі - 100 грн.

Outcome: approved