Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка в лютому 2018 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був розірваний рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.11.2017 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, та перебуває повністю на її утриманні. Належний рівень життя дитини вона не може забезпечити, тому вважає, що батько дитини, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини цього віку щомісячно, починаючи стягнення з 19.02.2018 року і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року, який заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.11.2017 року розірвано Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №398231 від 16.01.2014 року. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~Відповідно до положення\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8\~ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9\~ст.7 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дитину не утримує, враховуючи, що останній визнав позовні вимоги, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved