overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають з березня 2014 року. У звязку з цим позивачка просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не зявився. На адресу суду від нього надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 11 березня 2011 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №232796. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД №273330. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви відповідачки вбачається, що вона просить залишити за нею прізвище Кічук. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2003 року. Від даного шлюбу в них троє неповнолітніх дітей - донька [PERSON], [INFO] та сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, викликався належним чином. Причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 12 січня 2003, який був зареєстрований Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області за №1. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] серії [NUMBER] Відповідно до ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 17 вересня 2014 року сторонам був наданий строк на примирення в один місяць, однак після закінчення вказаного строку вони не примирилися. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, разом не мешкають, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заява позивачки, вона просить залишити їй прізвище [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2008 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного та з 27 серпня 2014 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони 15 липня 2008 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про що зроблено актовий запис за №44. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, на теперішній час разом не проживають, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З позовної заяви видно, що позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2011 року. Від даного шлюбу в них неповнолітніх дітей не має, відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через відділ РАЦСУ. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом майже два роки, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився. На адресу суду від нього надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 2011 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак [PERSON] відмовляється розірвати шлюб в органі РАЦСу. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2009 року. Від даного шлюбу в них дітей немає, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. В звязку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не зявився про дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. В звязку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивачки. Судом достовірно встановлено, що сторони 19 грудня 2009 року уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис за №1242. Від даного шлюбу сторони не мають дітей, але відповідач [PERSON] відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви видно, що позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище «Димирова». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного та з серпня 2014 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В звязку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася надала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. В звязку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони 20 грудня 2003 року уклали шлюб, який був зареєстрований Перемогівською сільською радою Тарутинського району Одеській області про що зроблено актовий запис за №12. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ЖД №002689, серії 1-ЖД №162000. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, на теперішній час разом не проживають, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви видно, що позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище «Батир». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2011 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони разом не проживають. Беручи до уваги викладене, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2011 року. Від даного шлюбу в них народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO] У зв'язку з тим, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливо з різних причин вони припинили шлюбні стосунки з травня 2014 року, а тому вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач та його представник в судовому засіданні погодилися з позовом. Крім того, відповідач зазначив, що вони припинили шлюбні відносини з позивачкою з жовтня 2014 року. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 20 грудня 2011 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом №2077, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, а саме: доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2008 року. Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. В зв'язку з цим, позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач також до судового засідання не з'явився, з позовом згоден, просив розглянути справу за його відсутності. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 20 лютого 2008 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 04 (а.с.6). Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] [INFO] (а.с.7). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки, яка надійшла на адресу суду, вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2013 року. Від даного шлюбу в них дітей не має. Відповідач в добровільному порядку в органах РАЦСу не бажає розірвати шлюб. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають з протягом чотирьох місяців, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява від нього, про згоду з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2013 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Зараз сторони разом не проживають на протязі чотирьох місяців. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved