Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, Ленінський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про надання дозволу на виїзд дитини та оформлення проїзного документа дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2000 р. Шлюб між ними розірвано 27.06.2002 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: 69093, [ADDRESS]. Позивачка матеріально утримує сина, належним чином піклується про стан його здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Позивачка має робочу візу за якою працює у Об'єднаних Арабських Еміратах. З огляду на цю обставину позивачка має намір забезпечити сину гарний відпочинок та оздоровлення у Об'єднаних Арабських Еміратах під час літніх шкільних канікул. А саме з 25.05.2015 р. по 30.08.2015 р. Звернутися до колишнього чоловіка з проханням надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини з України до Російської Федерації та з Російської Федерації до Об'єднаних Арабських Еміратів, позивачка не має змоги, оскільки жодного зв'язку з відповідачем ні вона особисто, ні її син не підтримують. З цієї же причини неможливо без згоди батька оформити проїзний документ дитини. Вважає, що відсутність батька не повинна шкодити інтересам неповнолітнього [PERSON], порушувати право дитини на оздоровчий відпочинок, перешкоджати всебічному та гармонійному розвитку його особистості. Позивачка просить дозволити неповнолітньому [PERSON], [INFO], на виїзд з України до Російської Федерації та з Російської Федерації до Об'єднаних Арабських Еміратів з 25.05.2015 року по 30.08.2015 року, без згоди батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO]. Також просить надати дозвіл [PERSON], [INFO], на оформлення проїзного документу неповнолітнього [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], [INFO], у Ленінському районному відділі у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та остаточно просить дозволити неповнолітньому [PERSON], [INFO], на виїзд з України до Російської Федерації та з України до Об'єднаних Арабських Еміратів з 25.05.2015 року по 30.08.2015 року, без згоди батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO]. Також просить надати дозвіл [PERSON], [INFO], на оформлення проїзного документу неповнолітнього [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], [INFO], у Ленінському районному відділі у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, наполягають на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Ленінський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивачки та її представника, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2000 р. Шлюб між ними розірвано 27.06.2002 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.02.2001р.(а.с.7). Дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON]. Позивачка має робочу візу, за якою працює у Об'єднаних Арабських Еміратах, що підтверджується візою у її закордонному паспорті.(а.с.6). Згідно заяви [PERSON] від 07.05.2015 р., наданої суду, він у повному обсязі визнає позовні вимоги [PERSON] щодо надання дозволу на виїзд дитини та оформлення проїзного документа дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач з позивачкою та дитиною протягом тривалого часту не спілкується, не піклується про стан здоров'я дитини, про її духовний та фізичний розвиток. Позивачка матеріально утримує сина. Позивачка має робочу візу за якою працює у Об'єднаних Арабських Еміратах. Отже, позивачка має намір забезпечити сину гарний відпочинок та оздоровлення у Об'єднаних Арабських Еміратах під час літніх шкільних канікул. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380, яким передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - тої них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявне заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, відсутність згоди з боку батька щодо виїзду неповнолітнього сина за межі України в супроводі матері суперечить вимогам ч.7 ст. 7, ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України, Конвенції про права дитини, та порушує право неповнолітнього як фізичної особи на свободу пересування, передбачене ч.1 ст.313 Цивільного кодексу України, а тому підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі

Outcome: approved