Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50580816 від 23.03.2016 року на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обґрунтовувала тим,\~що \~ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.Херсона\~№666/5950/15\~від 14.03.2016\~року у\~цивільній справі\~за позовом\~ ,\~задоволено заяву\~про забезпечення\~позову та\~накладено арешт\~на квартиру\~ [ADDRESS] .\~На виконання\~ухвали 30.03.2016\~року державним\~виконавцем відділу\~державної виконавчої\~служби Дніпровського\~районного управління\~юстиції у\~м.Херсоні\~накладено арешт\~на вказану\~квартиру.\~ Ухвалою\~Дніпровського районного\~суду м.Херсона\~від 03.07.2018\~року позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про поділ\~спільного майна\~подружжя залишено\~без розгляду.\~Однак,\~заходи забезпечення\~позову не\~скасовано.\~З 26.03.2015\~року позивачка\~є власником\~квартири [ADDRESS] \~на підставі\~договору купвлі-продажу№1171\~від 26.03.2015\~року.\~З метою\~припинення \~арешту [PERSON] \~звернулась до\~державного виконавця\~,\~але отримала\~відмову.\~У зв`язку\~з тим,\~що [PERSON] \~з 2015\~року не\~є власником\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ позивачка\~просить скасувати\~ арешт\~накладений 14.03.2016\~року ухвалою\~Дніпровського районного\~суду м.Херсона. Ухвалою суду від 19.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача Дніпровського районного\~відділу Державної\~виконавчої служби\~у м.\~Херсоні Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі представник відповідача не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі відповідача не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею\~ 15\~ЦК визначено,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №252381291 від 13.04.2021 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підстав договору купівлі-продажу, серія та номер:1171, виданий 26.03.2015 року, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькій О.А Глазкова Ірина Степанівна 15.09.2015 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану, реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні. Судом встановлено, ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.03.2016 року забезпечено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.07.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без розгляду. Заходи забезпечення позову в ухвалі суду не скасовано. Згідно відповіді Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження державним реєстратором Дніпровським РВ ДВС здійснено державну реєстрацію обтяження за №1393077 від 30.03.2016 року на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Отже, суд вважає, що в частині вимог до відповідача Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), необхідно відмовити. Оскільки, ухвалою Дніпровського районного суду від 14.03.2016 року, забезпечено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , власником якої з 26.03.2015 року є [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та скасування арешту. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України,

Outcome: partial