Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище- [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10.05.2008 у Поличинецькій сільській раді Козятинського району Вінницької області по актовому запису №2. Від спільного проживання у них народидось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають в даний час разом з позивачкою. Причиною розлучення стала та обставина, що на протязі останніх декількох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З відповідачем разом не проживає вже рік. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки та інтересам неповнолітніх дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутность, просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПКУкраїни, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.05.2008 у Поличинецькій сільській раді Козятинського району Вінницької області, по актовому запису №2 (а.с.8). Від спільного проживання у сторін народидось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають в даний час разом з позивачкою (а.с.5-6). Причиною розлучення стала та обставина, що на протязі останніх декількох років сімейне життя між стотронами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони не проживають вже рік. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам стотрін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно дост. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved