Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги, мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2002 року. Від даного шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, тому відповідно до рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 19 грудня 2013 року їх шлюб було розірвано. Відповідач у добровільному порядку на утримання дітей матеріально не допомагає. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з цим вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону і до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з’явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з’явився надав заяву про згоду з позовними вимогами та просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв’язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони з 20 жовтня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 19 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії 1-ЖД №176803, серії 1-ЖД №237487. Згідно довідки виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 28 березня 2014 року діти мешкають з позивачкою та заходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Враховуючи викладене, те, що відповідач добровільно матеріально на утримання дітей не допомагає, суд дійшов висновку, що з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону і до повноліття дітей. На підставі викладеного, ст. ст. 180-182; 184; 190 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved