Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання дачного будинку та дачної ділянки обєктом права спільної сумісної власності, про визнання право власності 1/4 частки від 1/2 частки дачного будинку та дачної ділянки в порядку спадкування за законом, зазначивши, що з 1990 р. вона почала проживати з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в органах РАЦС. Проживали вони у квартирі, належній позивачці, мали взаємні права та обовязки, спільний бюджет, були повязані єдиним побутом. В зазначеній квартирі вони проживали разом з дітьми позивачки, спільних дітей не мали. Відповідачі по справі є дітьми [PERSON] від попередніх шлюбів. Під час спільного проживання вони придбали за сумісні кошти у 2004 р. дачний будинок з ділянкою № 78 в дачному кооперативі «Алюмінщік 2», який знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район с. Бабурка. Зазначене майно було оформлено на [PERSON] 11.07.2015 р. [PERSON] помер, організацією поховання та їх оплату здійснювала позивачка. Позивачка вважає, що має право на 1/4 частку зазначеного майна, у зв'язку з чим звернулася до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати факт проживання однією сімєю її та [PERSON] з 01.01.2004 р., а майно набуте під час сумісного проживання визнати спільною сумісною власністю. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з наступних підстав. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1990 р. У 2004 р. вони продали у с. Канівському дачу та за ці кошти придбали спірний дачний будинок та ділянку. Відповідач [PERSON] в судовому засідання підтвердив факт сумісного проживання його батька [PERSON] та [PERSON], не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] є їхнім батьком, який перебував у шлюбі з їхньою матір'ю [PERSON] з 09.12.1983 р. та проживав з ними спільною сімєю. Після розірвання шлюбу з [PERSON] 12.03.2009 р. по день своєї смерті 11.07.2011 р. [PERSON]. продовжував проживати разом з [PERSON] та їхніми дітьми у їх спільній квартирі № 98 будинку 9 по вул. 40-річчя перемоги в м. Запоріжжя. [PERSON] знаходячись в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в 2004 р. придбали земельну ділянку № 78 в Садовому товаристві «Алюмінщік-2», тобто вона є обєктом їх сумісної власності. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, вислухавши сторони, свідків, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 331516 виданим 11.07.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний запис № 4900. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сімєю за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, він опікувався її дітьми та онуками, разом святкували всі свята та сумісно обробляли земельну ділянку № 78 в Садовому товаристві «Алюмінщік-2». Свідки пояснили, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] до дня своєї смерті, поховання здійснювалося з місця проживання [PERSON], організацією поховань займалась також [PERSON] Даний факт підтверджується квитанцією та договором на організацію та проведення поховання [PERSON] від 11.07.2015 р., відповідно до якої замовником заказу на організацію та проведення поховання зазначена [PERSON], нею і сплачено ритуальні послуги на померлого [PERSON] в розмірі 8\~515,00 грн. Окрім того, факт сумісного проживання [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується довідкою № 6939, виданої 23.11.2015 р. Центром обслуговування абонентів № 7 відповідно до якої, [PERSON] проживав за адресою: [INFO] з травня 1990 р. по день смерті сумісно з цивільною дружиною [PERSON], однак зареєстрований за зазначеною адресою не був. Зазначена довідка видана на підставі акту обстеження від 20.11.2015 р. складаного комісією Центру обслуговування абонентів № 7, відповідно до якого [PERSON] проживав за зазначеною адресою разом з [PERSON] з травня 1990 р. по день смерті. Суд не приймає до уваги довідку № 1732 надану Центром обслуговування абонентів № 11 з місця реєстрації [PERSON] та показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні зазначали, що [PERSON] проживав зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. тому як з їх пояснень вбачається, що [PERSON] більшу частину часу проживав на дачі, періодично зявлявся в квартирі [ADDRESS], привозив овочі та фрукти, однак цей факт і не оспорюється з боку позивача, тому як [PERSON] пояснила, що померлий [PERSON] спілкувався зі своїми дітьми, допомагав їм матеріально та привозив продукти харчування. Окрім того, як [PERSON] так і опитані з її боку свідки пояснили, що [PERSON] був мисливцем, на його ім'я була зареєстрована вогнепальна зброя, яка зберігалась в сейфі за місцем його реєстрації, тому він часто приходив до дому за зброєю, цей факт також підтверджується і наданими відповідачами довідками з Комунарівського РВ (а.с. 77). При цьому свідки з боку відповідачів не змогли пояснити чому поховання [PERSON] здійснювалося з місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, оцінивши усі докази у сукупності, заслухавши пояснення свідків, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON] Однак у звязку з тим, що до 12.03.2009 р. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], встановлення факту проживання можливе з 13.03.2009 р. Що стосується вимог про визнання дачного будинку та дачної ділянки обєктом права спільної сумісної власності, про визнання право власності 1/4 частки від 1/2 частки дачного будинку та дачної ділянки в порядку спадкування за законом, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в позовній заяві в 2004 р. [PERSON] та [PERSON] за сумісні кошти під час спільного проживання придбано дачний будинок з ділянкою № 78 в дачному кооперативі «Алюмінщік-2», який знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький район с. Бабурка. Факт придбання зазначеного майна підтверджується довідкою наданою в.о. голови СТ «Алюмінщік-2» від 14.10.2015 р., відповідно до якої [PERSON] придбав земельну ділянку № 78 у 2004 р. на якій знаходився одноповерховий капітальний будинок та з цього часу став членом садівничого товариства. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] відповідно до Державного акту серія ЯЕ № 281802 виданого 26.09.2008 р., тобто в період перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На запит суду Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] надано копію спадкової справи № 28/2015 відкриту після смерті [PERSON], померлого 11.07.2015 р. з якої вбачається, що відповідачі по справі та колишня дружина померлого [PERSON] прийняли спадщину належним чином, інших спадкоємців немає. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ЖС № 292574 [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 09.12.1983 р., про що в книзі реєстрації зроблено відповідний запис № 1100 та 12.03.2009 р. шлюб між ними розірвано про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ЖС № 057415. Обґрунтовуючи свою позицію вимогами ст. 60, 74 СК позивачка просить суд встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по 11.07.2015 року й, водночас, визнати зазначене майно у позові спільною сумісною власністю подружжя та визнати 1/4 частку за нею. Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Дослідження указаних норм дає підстави для висновку, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї, а також наявність усталенних відносин. Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно зі ст.57,58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). В такому разі, позивачка мала надати суду належні та допустимі докази не тільки спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, а і ведення спільного господарства та те, що вона брала участь у придбанні спірного майна внаслідок спільної праці сторін та трудової участі. Однак, доказів про спільне зібрання коштів, розмір внеску кожного у придбанні майна, позивачкою не надано. На підтвердження заявлених вимог позивачка лише надала інформаційну довідку про ринкову вартість спірної нерухомості, фотознімки (а.с.13-16). Втім, надані докази не підтверджують, що спірна нерухомість була придбана за сумісні кошти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині визнання права власності на спірну нерухомість не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial