Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі 19.01.2002 зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , згоди про місце проживання та виховання якої між ними досягнуто. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому просить шлюб розірвати, судовий збір залишає за собою. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », судові витрати залишила за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 19.01.2002 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 5, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.01.2002. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , згоди про місце проживання та виховання якої між сторонами досягнуто. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105\~СК України\~передбачено,\~що шлюб\~припиняється внаслідок\~його розірвання\~за позовом\~одного з\~подружжя на\~підставі рішення\~суду,\~відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved