Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В житті дочки, її вихованні та розвитку ніякої участі не бере, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитина вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, які несе тільки вона. Відповідач працює у ТзОВ «Стрийський ГДСЗ» у с. Піщани Стрийського району на посаді водія, а тому має можливість надавати допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, однак, враховуючи його заробітну плату, вважає, що аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно не відповідають його можливостям, тому згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду від 23.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 13/. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-СГ № 258220 від 05.02.2003 року /а.с. 3/. Донька [PERSON] зареєстрована і проживає з позивачкою за адресою: вулиця Гайдамацька, село Піщани Стрийського району Львівської області, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ходовицької сільської ради Стрийського району Львівської області № 231 від 15.05.2017 року /а.с. 4/. Поясненнями позивачки [PERSON] в судовому засіданні зясовано, що дитина знаходиться на повному її утриманні, сама вона не взмозі повністю забезпечити сімю та потреби дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як працює та має дохід, інших утриманців не має. Вважає, що на утримання доньки слід стягувати аліменти у розмірі 2000 грн., що буде відповідати потребам дитини та можливостям відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз'ясненнями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи даний спір, суд враховує часткове визнання позову відповідачем та виходить з положень ст. 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] працює водієм у ТзОВ «Стрийський гравійний дробильно-сортувальний завод» у с. Піщани Стрийського району Львівської області, загальна сума його доходу за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року становить 32392 грн. 97 коп., що підтверджується довідкою про доходи № 114 від 29.08.2017 року /а.с. 10/. Згідно з довідкою про заробітну плату № 128 від 06.10.2017 року позивачка [PERSON] працює у ТзОВ «Тайм енд Спейс», загальна сума її доходів з квітня 2017 року по вересень 2017 року становить 35759,00 грн. /а.с. 14/. Доказів наявності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, ним не надано, як і доказів того, що за станом свого здоровя відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, і таких у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Судом встановлено, що в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, місячна заробітна плата якого коливається від 2720,00 грн. до 8535,87 грн., так і матеріальне становище його доньки [PERSON], на утримання якої підлягають стягненню аліменти, її стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд приходить до висновку, що з врахуванням обставин справи, доходів позивачки, фактичних доходів та можливостей відповідача, з нього на утримання доньки [PERSON], [INFO], слід стягувати до досягнення донькою повноліття по 1000 грн. щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, потребам дитини і можливостям платника.

Outcome: partial