Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 10.06.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому у них народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку лютого 2021 року вона та відповідач фактично не проживають однією сім`єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть. Нею подана позовна заява до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу з відповідачем. Оскільки діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, оскільки діти потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, а він повинен надавати таку допомогу на утримання дітей в силу приписів закону. Добровільно, на її неодноразові прохання про це, відповідач не бажає регулярно надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей, а діти потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не має змоги забезпечити їх усім необхідним самотужки, бо вона доходів не має та не працює в зв`язку з доглядом за своїм молодшим сином [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним віку трьох років. Відповідач отримує пенсію за віком, крім цього, є засновником господарського товариства, однак який він має дохід, їй не відомо. Він фізично здоровий, не має на своєму утриманні інших непрацездатних осіб. У цей час стягнення із щомісячних доходів відповідача згідно виконавчих документів не здійснюється. Її стан здоров`я та стан здоров`я дітей добрі. Нерухомого майна або цінного рухомого майна у дітей немає, як немає і грошових вкладів у банківських установах. Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму встановлено в України для дітей віком до 18 років, на кожну дитину, починаючи з дня подачі цього позову і до досягнення дітьми віку повноліття. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. (а.с. 27) Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. (а.с.28) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3,4) Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2016 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.06.2016 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . (а.с.5) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком свого обов`язку по утриманню дітей між сторонами не досягнуто, будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від вказаного обов`язку останнім не надано, тому враховуючи, що відповідачем позов визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти на утримання дітей у зазначеному нею розмірі слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, то судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: approved