Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення спадкового майна з під арешту, в якому просить звільнити з під арешту спадкове майно після померлої 27.01.2008 року [PERSON], а саме: будинок № 25, що знаходиться за адресою: вул. Залізнична, 25, м. Одеса, який накладено постановою Першої державної виконавчої службою у Суворовському районі м. Одеси АА №344611 від 04.12.2006 р. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 27 січня 2008 року померла мати позивачки - [PERSON]. 05 березня 2016 р. позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори нотаріуса, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала від нотаріусу відомості про неможливість вчинення нотаріальної дії, у зв'язку з тим що на спадкове майно, а саме будинок № 25, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Залізнична, 25 накладено арешт в зв'язку з чим запропонувала звернутися до відповідно відділу виконавчої служби. Відповідно до листа Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції №9371 від 22.03.2016 р. [PERSON] було повідомлено, що у відділу перебувало виконавче провадження в рамках якого було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА №344611 від 04.12.2006 р. Дане виконавче провадження було знищено, в зв'язку з тим, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становив три роки. Суворовський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції не має можливості зняти арешт, та [PERSON] було запропоновано звернутися до суду. Позивачка [PERSON] вказує про те, що арешт було накладено в зв'язку з отриманням її матірю [PERSON] споживчого кредиту на придбання телевізору, який у подальшому був сплачений. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] та у зв'язку із накладенням арешту на майно померлої не має можливості оформити свої спадкові права. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивачки надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача (а.с.23). У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до договору дарування від 06.07.1983 року, який посвідчений державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори, реєстровий № 3260, [PERSON] є власником будинку № 25, по вул. Залізнична, м. Одеса (а.с.9); 27.01.2008 року померла [PERSON], про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 133924, складений актовий запис №128 (а.с.7); Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №320473, яке видано Ленінським Відділом ЗАГС м.Одеси, [PERSON] є донькою [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.8); Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.03.2016 року, Постановою державного виконавця Першого ДВС у Суворовському районі м.Одеси [PERSON] серії АА №344611 від 04.12.2006 року накладено арешт на домоволодіння № 25, по вул. Залізнична, м. Одеса, яке належить [PERSON] (а.с.11); Відповідно до листа Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції №9371 від 22.03.2016 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА № 344611 від 04.12.2006 року. Станом на теперішній час дане виконавче провадження знищено, у звязку з тим, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становив три роки (а.с.12); Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкротом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved