Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в юридичному шлюбі з 3 червня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Вказуючи на те, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини його доходу. Вислухавши позиції сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 3 червня 2011 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як слідує з довідки з місця проживання, дитина перебуває на вихованні матері і проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як встановлено в ході судового розгляду, ні відповідач, ні дитина на обліках в медичних закладах не перебувають. Відповідач є працездатним, працює в ПАТ «ШУ» Покровське», має постійний дохід в виді заробітної плати, загальний розмір якої за період з вересня 2016 по лютий 2017 року склав 99769,81 грн (а.с.29). Стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться. Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення ним повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved