Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 24 березня 2006 у Сваричівській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, залишити проживати разом з нею неповнолітнього сина [PERSON], залишити їй прізвище [PERSON], та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з березня 2006 року. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того відповідач не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, наносив побої. Така поведінка відповідача створила неможливі умови для їхнього спільного проживання, а тому чотири місяці тому вона з сином покинула його та переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків у с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч.2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 016935 від 24 березня 2006 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2006 року (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони на протязі останніх чотирьох місяців спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції №0.0.779282084.1 від 06.06.2017 року та квитанції №1 від 06.06.2017 року вбачається, що позивач понесла судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640 гривень та 400 гривень за надання правової допомоги, а тому дані витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Outcome: approved