Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року; на утримання дружини [PERSON] у розмірі 4 000 гривень щомісячно, але не менше 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась у зареєстровану шлюбі, який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] Донька [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення контрактної форми навчання Одеського національного морського університету, факультету транспортних технологій та систем. Строк закінчення навчання у червні 2018 року. У звязку з цим, позивачка [PERSON] несе додаткові витрати, повязані з навчанням доньки. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання доньки, у звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Також, відповідно до с.76 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання, вказує про те, що вона є інвалідом третьої групи безстроково. Позивачці [PERSON] поставлено діагноз: рак лівої молочної залози, метастичні ураження кісток тазу, правої ключиці, ураження хребту. У звязку з тим, що вона стала непрацездатною вона потребує матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка [PERSON] В судове засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивачки надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.138); Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити в задоволенні позову (а.с.137). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі з 02.12.1995 року по 10.01.2014 рік , який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року (а.с.7); Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO] (а.с.8); В період розгляду справи до суду надійшла письмова довідка від 20.06.2017 року за № к/829, з Одеського Національного морського університету, про те що [PERSON] не виявлена серед складу студентів ( арк.сп.135); Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.\~\~ Відповідно до письмової довідки до акту МСЕК №959098 від 07.11.2012 року, позивачка [PERSON] є інвалідом третьої групи безстроково (а.с.11); Із матеріалів справи вбачається про те, що, на утриманні відповідача [PERSON] є ще одна неповнолітня дитина. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №457186, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №10478, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.79); Також, із матеріалів справи вбачається про те, що на утриманні відповідача [PERSON] перебувають непрацездатні батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.80); Відповідно до письмової довідки ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД» №02-590 від 20.12.2016 року, відповідач [PERSON] працює на посаді докера-механізатора з 21.02.1996 року в ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД», його середньомісячний заробіток складає у розмірі 15\~102 гривень 29 копійок (а.с.83); Відповідно до письмової довідки Головного управління ДФС в Одеській об ласті №43569 від 20.04.2017 року, [PERSON] працює в ПАТ «Сбербанк» та отримує заробітну плату (а.с.124); Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 76 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Відповідно до закону, позивачка має право на отримання матеріальної допомоги, якщо колишній чоловік може надавати таку допомогу. Судом встановлено про те, що [PERSON] не навчається і не є студенткою Одеського національного морського університету, позивачка [PERSON] отримує заробітну плату, також на утриманні відповідача [PERSON] знаходяться ще одна дитина - [PERSON], [INFO] та непрацездатні батьки. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, а також вбачається із матеріалів справи про те, що позивачка не надала суду письмових доказів про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року; про стягнення аліментів - на утримання дружини [PERSON] у розмірі 4 000 гривень щомісячно, але не менше 1/3 частини від усіх видів його заробітку, Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed