Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2002 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO]. На утримання дітей відповідач матеріальну допомогу не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з квітня 2014 року відповідач не повною мірою забезпечує родину, не надає коштів на утримання дітей, в зв'язку з чим просить про стягнення з нього аліментів. Позивачка також зазначила, що проживає з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в одному будинку, проте вважає за необхідне отримувати аліменти офіційно, так як на її думку відповідач приховує свої статки. Відповідач не визнав позовні вимоги повністю. Пояснив, що він купляє для родини продукти, а також надає необхідну кількість грошей. З нього вже стягнуто багато аліментів і він вважає за необхідне залишати частину грошей собі на лікування. Третя особа [PERSON] проти позову заперечує. Пояснила, що сторони по справі проживають однією сім'єю, в них спільне домашнє господарство, позивачка представляла інтереси відповідача в судових засіданнях з приводу стягнення аліментів на користь третіх осіб. Тому вважає, що позов до відповідача пред'явлено з метою в подальшому зменшити аліменти, які вже стягнуто з відповідача на користь третіх осіб. Вислухавши сторони, третю особу, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2002 року (а.с.4). Мають сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що відповідач заперечує можливість домовленості з позивачкою в вирішенні питання про утримання дітей. Позивачка стверджує, що відповідач приховує свої статки, недостатньо опікується матеріальним утриманням дітей. Сторони проживають в зареєстрованому шлюбі, в одному будинку, проте закон не пов'язує стягнення аліментів з обов'язковим розірванням шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку і на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на користь третьої особи, судами вже було враховано матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей, тобто спростовуються твердження третьої особи про пред'явлення даного позову з метою в подальшому зменшити аліменти на її користь. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що діти подружжя проживають в одному будинку разом з сторонами по справі. Проте ця обставина не позбавляє позивачку права вимагати від відповідача сплати аліментів на утримання дітей. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до їх повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved