Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO], та залишити дитину під опікою та піклуванням з можливістю подальшого проживання з рідною матір'ю, тобто з нею, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] зареєстрував народження своєї доньки [PERSON] в Ульновському відділі реєстрації актів цивільного стану. З моменту народження [PERSON] і до останнього часу батько дитини не виявляв будь-якої турботи про дитину. Дану обставину відповідач нічим не пояснює, однак, на її думку, це не виправдовує його поведінки, оскільки [PERSON] забув про свої батьківські права та обов'язки щодо дитини. Відповідач ніде не працює, у службі зайнятості на обліку не перебуває, тому заробляє не систематично і матеріально дитину забезпечувати не здатний. Станом на 17.03.2014 року заборгованість по аліментах [PERSON] становила 19905 грн. і з часом лише збільшується. Дитина проживає фактично без будь-якого батьківського догляду і виховання біля неї та її чоловіка [PERSON], який взяв на себе обов'язок щодо утримання, догляду та виховання [PERSON], не зважаючи на те, що виховує їхнього сина [PERSON]. Вона вважає, що відповідач [PERSON], як батько дитини, не приймає участі у вихованні дитини, самоусунувся від батьківського обов'язку про піклування за дитиною, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо дитини [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що він проживав у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Через деякий час після народження дитини, вони з позивачкою припинили спільне проживання і шлюб між ними було розірвано. Позивачка забрала доньку і поїхала проживати в м. Ульяновку, Кіровоградської області. Він зареєстрований в с.Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, однак після розлучення він залишив с.Лебедин і поїхав в м. Київ на заробітки. Поскільки батьків і родичів в нього немає, він самостійно, не маючи ніякої підтримки, заробляє собі на життя. Маючи невеликий дохід, він не в змозі був вчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, тому утворилася заборгованість. Він не навідував дитини, поскільки знав, що його колишня дружини знову одружилася і має іншого чоловіка та нову сім'ю, тому не хотів приїздити до них, щоб уникнути неприємностей з її новим чоловіком. На даний час позивачка проживає в Гайсинському районі, Вінницької області, що на досить великій відстані знаходиться від м. Київ та с. Лебедин, Шполянського району. Його матір була позбавлена батьківських прав відносно нього, тому йому відома дана ситуація і він вкрай не хотів би, щоб його теж позбавили батьківських прав відносно його дочки. Він має скрутне матеріальне становище, тому не вимозі був приймати участь у вихованні дитини та забезпечувати її матеріально. Однак, він вважає, що це не є підставою для позбавлення його батьківських прав, поскільки надалі він намагатиметься докласти всіх зусиль, щоб допомагати позивачці виховувати та матеріально забезпечувати їхню дочку. Враховуючи вказані обставини, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шполянської РДА в судовому засіданні не наполягала на позбавленні відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] і залишила вирішення даного питання на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що з 17 січня 2009 року по 28 лютого 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] в них народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Після розірвання шлюбу, дочка залишилася проживати з позивачкою [PERSON]. Позивачка зареєстрована в м. Ульновка, Кіровоградської області, однак після реєстрації шлюбу 18.11.2011 року з [PERSON] фактично проживає в с.Михайлівка, Гайсинського району, Вінницької області. Відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, однак вимушений був шукати роботу, щоб заробляти на прожиття, тому на даний час проживає в м. Київ. Батько відповідача - [PERSON] помер [INFO], тобто в невдовзі після народження сина, а мати [PERSON] померла [INFO]. За життя, рішенням Шполянського районного суду Черкаської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Отже, відповідач [PERSON] був позбавлений батьківського піклування та уваги і самотужки ставав на ноги, не маючи будь-якої підтримки від рідних чи близьких. На даний час відповідач докладає зусиль для пошуку роботи та отримання заробітної плати, однак враховуючи скрутне матеріальне становище, він не в змозі був вчасно сплачувати аліменти на утримання дочки, тому утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Він усвідомлює важливість прийняття участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, поскільки сам зростав сиротою та був позбавлений батьківського піклування. В судовому засіданні відповідач запевняв суд, що прикладе максимум зусиль для виправлення існуючої ситуації, він шукає роботу і в майбутньому погасить всю суму заборгованості, яка існує по сплаті аліментів, надалі буде приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини. Він особисто відчував недостачу батьківського піклування та уваги, тому не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав відносно дочки і дочка зростала без батьківської турботи. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Посилання позивачки на фактори, які можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини самі по собі не дають підстав для висновку щодо свідомого нехтування відповідачем своїх обов'язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] відсутній. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування не наполягає на позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно його дочки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦК України). Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивачка не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів [PERSON] шляхом позбавлення її батька по відношенню до неї батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно його малолітньої дочки. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною, пов'язаних з віддаленістю місця проживання відповідача від місця проживання дитини, перебуванням його на заробітках в м.Києві, скрутним матеріальним становищем, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який не відповідає інтересам дитини, приходить до висновку щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного, ст. 164 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: dismissed