Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить: - повернути їй, [PERSON] [INFO], яка зареєстрована та проживає в [INFO], її малолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які були відібрані у неї згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2006 року та які на теперішній час виховуються у сімї опікуна [PERSON]; Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що позивачці діти не потрібні, оскільки з 01 лютого 2016 року по даний час взагалі ними не цікавиться, жодного разу до них не приїжджала, не відвідувала школу, де діти навчаються та не надавала ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що позивачка з 2006 року по даний час дітьми не цікавиться, не сплачує аліменти і має заборгованість у розмірі 64980 гривень 88 копійок. Крім того позивачка проживає з співмешканцем, який зловживає спиртними напоями, а тому вважає, що дітей небезпечно повертати у таку сімю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, заявлені вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Кельменецької РДА [PERSON] позов [PERSON] не визнав та пояснив, що у січні місяці 2016 року позивачка змінила поведінку та відношення щодо своїх дітей та звернулася до них із письмовою заявою про повернення їй дітей. Вони, провівши всі необхідні перевірки та зібравши необхідні документи, клопотали перед головою РДА про повернення позивачці дітей, про що в подальшому був наданий відповідний висновок. Однак, починаючи з 01 лютого 2016 року позивачка різко змінила поведінку та відношення щодо своїх дітей, перестала ними цікавитися, провідувати, сплачувати аліменти, надавати допомогу по їх утриманню, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. [PERSON] досліджені наступні докази: покази свідків [PERSON], [PERSON], копія паспорта громадянки України [PERSON] серії КР № 952729, виданий 06 грудня 2007 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ № 100961, видане 03 вересня 2001 року відділом РАГСу Кельменецького РУЮ в Чернівецькій області, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ № 145278, видане 14 квітня 2004 року відділом РАЦС Кельменецького РУЮ в Чернівецькій області, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 2-638/2006 від 11 грудня 2006 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-МИ № 153893, видане 10 листопада 2015 року відділом ДРАЦС Кельменецького РУЮ в Чернівецькій області, копія розпорядження №246 Кельменецької РДА від 03 лютого 2015 року з додатками, висновок № 01-31/205 Кельменецької РДА від 27 січня 2016 року про можливість повернення дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання матері [PERSON], копія договору про надання правової допомоги укладений між [PERSON] та [PERSON] від 09 лютого 2016 року, довідки № 1511 видані 17 серпня 2016 року КУ «Кельменецька РЦЛ», копія позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів від 05 липня 2016 року, копія висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] № 01-31/1569 від 05 липня 2016 року з додатками. Так, свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивачка [PERSON] є їх сестрою, а відповідач [PERSON], у якого на утриманні та вихованні перебувають [PERSON] та [PERSON] є їх братом. Сестра з 2006 року взагалі не цікавиться життям та вихованням своїх дітей, не сплачує призначені їй аліменти. Тільки у січні 2016 року, коли її почали викликати до виконавчої служби з приводу сплати аліментів, вона тимчасово змінила відношення до своїх дітей та почала вирішувати питання про їх повернення, однак, починаючи з 01 лютого 2016 року вона знову перестала цікавитися життям та вихованням своїх дітей. Позивачка веде аморальний спосіб життя, а тому вважають, що дітей небезпечно повертати позивачці. Вважають, що у задоволенні позову слід відмовити. [PERSON] встановлено, що [PERSON] [INFO], є матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2006 року були відібрані у позивачки без позбавлення її батьківських прав. В даний час [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні свого дядька [PERSON]. Позивачка з 2006 року по 12 січня 2016 року взагалі не цікавилася життям, навчанням та вихованням своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. 12 січня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася у Кельменецьку РДА із заявою про надання їй висновку про доцільність повернення їй дітей [PERSON] та [PERSON]. 27 січня 2016 року, після проведених перевірок, такий висновок було надано [PERSON], з урахуванням тимчасових змін у її поведінці по відношенню до її дітей. Однак, починаючи з 01 лютого 2016 року по даний час, позивачка [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя, перестала цікавилася життям, навчанням та вихованням своїх дітей [PERSON] та [PERSON], не сплачує аліменти на їх утримання та має заборгованість по їх сплаті, станом на 23 березня 2016 року у розмірі 64983 гривні 86 копійок. Із наведеного вище вбачається, що позивачка [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, передбачених ст. 150 СК України, а тому, з урахуванням думки дітей [PERSON] та [PERSON], позов [PERSON] про повернення дітей на виховання матері є безпідставним і у задоволенні його слід відмовити. Згідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобовязані поважати дитину. Згідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі ст. ст. 150, 155, СК України,

Outcome: dismissed