Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивачка-відповідачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, а саме земельною присадибною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідачка-позивачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], Бриківської сільської ради, третьої особи на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог Відділу Держземагенства в Шумському районі про визнання недійсним рішення сесії Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що виданий 27 липня 2012 року на підставі рішення сесії Бриківської сільської ради № 90 від 22 грудня 2011 року, та скасування його державної реєстрації. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] збільшила розмір позовних вимог, уточнила їх та просить стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON] майнову шкоду в розмірі 8497.50 грн. і пояснила, що їй належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями що в [ADDRESS], та земельна ділянка яка розташована за адресою [ADDRESS], передана їй Бриківською сільською радою безкоштовно в приватну власність. З північної сторони сім»я [PERSON][PERSON] та [PERSON] встановила на її стороні дерев»яну огорожу, що створює неможливості використовувати належну їй земельну ділянку, тобто встановити огорожу своєї земельної ділянки. Вона неодноразова зверталася, до відповідачів про усунення перешкод в користуванні її земельної ділянки, однак відповідачі на це не реагували. Своїми неправомірними діями відповідачі створили їй матеріальну шкоду, а саме було знищено частину паркану об лаштовану ними про що просять стягнути матеріальної шкоди в розмірі 8497, 50 грн. Крім того, своїми неправомірними діями відповідачі спричинили їй і моральну шкоду, яку вона оцінює в 25 000 грн. Просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідачі-позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали та пояснили, що їхній дід [PERSON], який помер [INFO]. в с.Бриків Шумського району, проживав в [ADDRESS], в своєму жилому будинку і при житті користувався земельною ділянкою розміром 0.1400 га., вона з чоловіком діда доглядали, постійно платить земельний податок, вищезгадана огорожа стояла давно, просить в позові відмовити. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заявлені її довірителькою не визнала і пояснила, що її близький родич [PERSON], який помер [INFO]. проживав [ADDRESS], у власному жилому будинку. Згідно документів виданих Бриківською сільською радою в його користуванні було 0.1400 га. земельної ділянки, а згідно рішення сесії Бриківської сільської ради йому було передано у приватну власність 0.1400 га. Дерев»яну огорожу, ніхто не ставив, вона стояла ще при житті померлого [PERSON] Просить в позові [PERSON] відмовити, визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що виданий 27 липня 2012 року на підставі рішення сесії Бриківської сільської ради № 90 від 22 грудня 2011 року недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Представник відповідача Бриківської сільської ради сільський голова, Щур М.І. в судовому засіданні пояснив, що рішенням сесії Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.0586 га, виділеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS]. Покійний [PERSON] користувався земельною ділянкою в розмірі 0.1400га. Згідно рішення сесії Бриківської сільської ради від 25.06.1993р. [PERSON] було в приватну власність 0.1200 га. яка знаходиться в [ADDRESS]. Рішенням сесії Бриківської сільської ради №180 від 14 жовтня 2013 року [PERSON] було дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0.1200 га, для обслуговування жилого будинку , яка знаходиться в с.Бриків по вул.Українська. 37, Шумського району, як громадянці Російської Федерації. Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог Відділу Держземагенства Шумського району Дмитрук І.О. в судовому засіданні пояснила, що земельна ділянка, яка належить на праві приватної власності [PERSON] зареєстрована в Держземагенсті і їй присвоєно кадастровий номер. Суд, перевіривши матеріали справи вислухавши пояснення сторін, покази свідків, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги позивачки-відповічдачки [PERSON] до задоволення підлягають частково. В задоволенні відповідачки-позивачки [PERSON] відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено: Відповідно до ч.1,2 ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної міської Ради за місцем знаходження земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів , що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно ч. 6 , 7,8,9,10 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/ , у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної міської Ради за місцем знаходження земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна міська Рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи/ліцензії/ на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно - епідеміологічним органом, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідного органу місцевого самоврядування. Міська Рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність Частиною 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, в редакції, яка діяла до 20.06.2007 року, було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину могло переходити на підставі цивільно - правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями, виданого 24 листопада 2011 р. КП «Шумське БТІ» на підставі рішення виконавчого комітету Бриківської сільської Ради № 51 від 20.05.2011 року , позивачка-відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в [ADDRESS] Державним Актом на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 27 липня 2012 року Бриківською сільською радою підтверджується, що [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку розміром 0.0586 га., яка виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS]. Рішенням сесії Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.0586 га, виділеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS]. Рішенням Шумського районного суду від 23 липня 2013 року за [PERSON] було визнано право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON], який помер [INFO] в с.Бриків Шумського району, Тернопільської області. Архівною довідкою №107 виданою 15 серпня 2013 року Архівним Відділом Шумської РДА головою господарства був [PERSON], членом господарства була [PERSON]. Згідно архівного витягу із додатку до рішення сесії Бриківської сільської ради від 25 червня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] було виділено: земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в розмірі 0.12 га, та земельну ділянку для ведення підсобного господарства розміром 0.60 га. Суд не приймає, як доказ, висновок земельно - технічної експертизи, проведений експертом Третяком О.І. Тернопільського відділення КНДІСЕ для підтвердження позовних вимог відповідачки-позивачки [PERSON], оскільки в основу висновку покладено фактичні обміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], а також технічної документації виготовленої ПП «Зеніт», який виготовляв даний проект згідно рішення сесії Бриківської сільської ради №180 від 14 жовтня 2013 року [PERSON] дано як громадянці Російської Федерації видано дозвіл на виготовлення проектної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі орієнтовною площею 0.1200 га., для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] Як вбачається із пояснення Бриківського сільського голови Щура М.І. відповідачка-позивачка [PERSON] не зверталася із заявою до Бриківської сільської ради про дачу їй земельної ділянки в користування з подальшою передачею в оренду. Поясненями спеціаліста Чолинця в судовому засіданні пояснив, що державний акт виданий позивачці-відповідачці [PERSON] відповідає вимогам земельної законодавства, обміри земельної ділянки, яка передана [PERSON] проводилися на місці в присутності Золотун, представника сільської ради, межі погоджувалися із сільською радою Із Чухач межі не погоджувалися, оскільки вона на час виготовлення державного акту не являлася землекористувачем. За таких обставин справи суд вважає за доцільним позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, а саме земельною присадибною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] та стягнення моральної та матеріальної шкоди задовільнити в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS], зобов»язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у встановленні огорожі на належній їй присадибній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS], Тернопільської області шляхом демонтажу дерев»яної огорожі. В частині позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити, оскільки в судовому засіданні позивачкою-відповідачкою [PERSON] не було представлено доказів, які свідчили б про спричинення матеріальної шкоди відповідачами-позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] в руйнуванні огорожі, яка була встановлено [PERSON] Крім того, в судовому засіданні не знайшло свого ствердження в спричиненні моральної шкоди безпосередньо відповідачами-позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] для [PERSON] В задоволенні позову відповідачки-позивачки [PERSON] до [PERSON], Бриківської сільської ради, третьої особи на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог Відділу Держземагенства в Шумському районі про визнання недійсним рішення сесії Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0.0586 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що виданий 27 липня 2012 року на підставі рішення сесії Бриківської сільської ради № 90 від 22 грудня 2011 року, та скасування його державної реєстрації відмовити.

Outcome: partial