Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою особою, що втратив право користування жилою площею в квартирі [ADDRESS], стверджуючи, що відповідач у належній їй квартирі був зареєстрований тимчасово, однак ніколи не проживав і не цікавився житлом. У судове засідання позивачка не зявилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач до суду не зявився, надіслав письмову заяву в якій позов визнав та просить справу слухати без його участі, він проживає постійно в м. Київ та прибути до суду не має можливості. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування №1709 від 14.06.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу [PERSON] В двокімнатній квартирі проживає тільки власниця - [PERSON] Реєстрацію по квартирі також має з 2014 року відповідач племінник позивачки. Позивачка стверджує, що відповідач при оформленні реєстрації по квартирі обіцяв надавати їй [PERSON] - матеріальну і фізичну допомогу, але з 2014 року до квартири не з» являється і не надає власниці квартири будь-якої допомоги, добровільно оформити зняття з реєстраційного обліку відповідач відмовився, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає визнати [PERSON] такою особою, що втратив право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Позивачка також пояснила, що наявність реєстрації у [PERSON] по квартирі, порушує її право власності на цю квартиру: [PERSON] несе додаткові витрати з утримання квартири, тому як сплачує комунальні послуги за дві особи і для неї такі витрати є великими, тому як доходів, крім пенсії вона не має. На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: витяг з державного реєстру про реєстрацію речових прав на нерухомість, копію паспортів, копію ідентифікаційних кодів, письмову заяву відповідача про визнання позову. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд встановив що [PERSON] не проживає і ніколи не проживав в квартирі, що належить на праві власності позивачці, що [PERSON] не є членом сімї [PERSON] Суд погоджується з доводами позивачки, що наявність у [PERSON] реєстрації по вищевказаній квартирі порушує права та інтереси [PERSON], як власниці цієї квартири, що усунення порушення права власності можливе в судовому порядку, тому суд визнає, що [PERSON] втратив право користування жилою площею в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України.

Outcome: approved