Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування належним їй житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що у 2015 році вона за проханням племінниці [PERSON] зареєструвала її та її чоловіка відповідача [PERSON] у своєму житловому будинку, який належить позивачці на праві власності, хоча племінниця та її чоловік в нього не вселялись і не проживали. Сімейне життя у племінниці з відповідачем не склалось, їх шлюб було розірвано, відповідач виїхав з с.Шишківка, зі слів племінниці перебуває в м .Києві. Зараз у позивачки виникла потреба зняти відповідача з реєстрації в її житловому буднику, бо він для неї є чужою людиною, також їй необхідно оформити субсидію. Так як відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації в житловому будинку позивачки, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом для визнання відповідача таким, що втратив право користування її житловим будинком. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON], є власником житлового будинку, в якому проживає і в якому є зареєстрованою, а саме, житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Корюківської районної державної нотаріальної контори 19 вересня 2012 року. Право власності на даний житловий будинок було зареєстровано позивачкою в бюро технічної інвентаризації 21 вересня 2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав виданим КРКП «Рампа» БТІ. У 2015 році до позивачки звернулась її племінниця [PERSON] і попросила зареєструвати її та її чоловіка відповідача [PERSON] у своєму житловому будинку, бо у будинку своїх батьків зареєструватись їх можливості не має, за відсутності права власності батьків на житловий будинок. Жити у позивачки вони не збирались, розмови про вселення до неї не було. Позивачка погодилась з проханням племінниці, дозволила їй та її чоловіку-відповідачу зареєструватись в її житловому будинку. 24 березня 2015 року вони звернулись до паспортного столу Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області, (який на той час був органом реєстрації громадян), де позивачка написала заяву про реєстрацію племінниці та її чоловіка-відповідача в її житловому будинку. На підставі заяви позивачки племінниця та її чоловік - відповідач, заповнили відповідні документи і були зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON], хоча в нього не вселялись і не проживали, а проживали у батьків племінниці позивачки в їх житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обставини наведені вище підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Сімейне життя у племінниці з відповідачем не склалось, їх шлюб було розірвано, відповідач виїхав з с.Шишківка, зі слів племінниці перебуває в м Києві. Зараз у позивачки виникла потреба зняти відповідача з реєстрації в її житловому буднику, бо він для неї є чужою людиною, позивачці необхідно оформити субсидію, а відповідач рахується членом її сім'ї, хоча фактично з нею не проживає. Для вирішення питання зняття з реєстрації відповідача позивачка зверталась до племінниці, просила її вирішити питання зняття відповідача з реєстрації в її житловому будинку, однак племінниця нічим не допомогла. Сільська рада також не може зняти відповідача без його згоди, а тільки на підставі рішення суду. Таким чином, добровільно з відповідачем вирішити дане спірне питання можливості не має. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи зазначене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в сумі 640 гривень понесені нею при подачі позову до суду згідно квитанції № 6 від 03.11.2017. На підставі викладеного,

Outcome: approved