Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення [PERSON] навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування свої позовних вимоги на вказувала на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 04.09.1998 року по 04.02.2011 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З 01.09.2017 року [PERSON] є студентом денного відділення Донецького Національного медичного університету в м. Маріуполі, в звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення [PERSON] навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ухвали суду від 23.03.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу [PERSON], не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1998 року по 04.02.2011 року (а. с. 6, 7, 8) Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (а. с. 9) Згідно довідки №147/2017, виданої Донецьким Національним медичним університетом в м. Маріуполь, [PERSON] є студентом 3-го медичного факультету 1 курсу денної форми навчання (а. с. 13) Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], яка навчається на денній формі навчання в вищому освітньому закладі, не має можливості самостійно працювати та мати власний дохід для забезпечення своїх потреб, з урахуванням матеріального становища сторін, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення [PERSON] навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років з дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved