Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на наступне. 01 жовтня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований М'якеньківської сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. Сторони мають малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Малолітні діти перебувають на її повному утриманні, відповідач ухиляється від витрат, пов'язаних з утриманням та вихованням дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча він здоровий та працездатний, має постійний дохід, ненадання матеріальної допомоги на утримання дітей ставить її сім'ю у дуже скрутне матеріальне становище, вважає, що відповідач повинен приймати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття, а тому прохає стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх доньок у розмірі 1/2 частки всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує /а.с. 20/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.21/. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 2, у зв'язку з чим [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим М'якеньківською сільською радою 01 жовтня 2007 року /а.с.4/. Сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим М'якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 24 листопада 2003 року /а.с.5/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим М'якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 07 липня 2009 року /а.с.6/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим М'якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 21 лютого 2011 року /а.с. 7/. Доньки проживають з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою М'якеньківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 22 лютого 2016 року № 115 /а.с.8/. Також судом встановлено, що вони знаходяться на утриманні матері, відповідач не приймає участі в їх утриманні, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, всі витрати несе позивачка, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд знаходить обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів. При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved