overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 19 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 вересня 2003 року між сторонами укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №1129, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між ними погіршилися, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 21 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 21 липня 2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис за №324, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між ними погіршилися, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 21 січня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 21 січня 2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між ними погіршилися, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 24 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, однак згідно телефонограми проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 24 липня 1999 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Куп'янського міськвиконкому Харківської області зроблено актовий запис №99, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між ними погіршилися, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 30 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народилася діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також підтримав позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечував, про що надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 30 липня 1999 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міськради зроблено актовий запис №593, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. В період шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між ними погіршилися, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила після розірвання шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 17.08.2013 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем [PERSON], актовий запис №571, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], актовий запис №611. Через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, з лютого 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлявся належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №571. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], актовий запис №611, яка на теперішній час проживає разом з матір'ю. Через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, з лютого 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спроб до примирення сторони не сприймали, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть, мешкають окремо, майновий спір на даний час відсутній. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що при таких обставинах сім'ю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у сумі 551,21 грн. стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві вказує, що 06.07.2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивачка зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя і на родину, через різні непорозуміння у них часто виникали сварки і скандали, що негативно впливало на психічний стан їхніх дітей. Шлюбні відносини між ними відсутні з 2014 року. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розлучення просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач до суду не зявився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, про час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі даних та доказів, які містяться у матеріалах справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 06.07.2012 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 368. \\а.с.6\\ Від шлюбу у них народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] \\а.с.7,8\\ Сторони припинили подружні відносини у 2014 році. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння та вони припинили шлюбні відносини у 2014 році. Тому вважає необхідним позов задовольнити, розірвати шлюб, укладений 06.06.2012 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві вказує, що 21.05.1983 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO] Позивачка зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, оскільки у них протилежні погляди на шлюб та сімю, у звязку з чим у них постійно виникали сварки і суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними відсутні з 2008 року. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Після розлучення просить залишити їй шлюбне прізвище. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, поштове повідомлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі даних та доказів, які містяться у матеріалах справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 21.05.1983 року, зареєстрований міським відділом РАЦС м. Мелітополь, актовий запис № 612. /а.с.4/ Неповнолітні діти у сторін відсутні. Сторони припинили подружні відносини у 2008 році. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння та вони припинили шлюбні відносини у 2008 році. Тому вважає необхідним позов задовольнити, розірвати шлюб, укладений 21.05.1983 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві вона вказує, що 01.02.2006 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на створення побуту, вирішення побутових проблем, виховання дітей, внаслідок чого у сім'ї постійно виникали сварки та скандали, що призвело до виникнення неповаги між подружжям. Шлюбні відносини між ними відсутні з 2010 року. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розлучення просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не з'явився, поштове відправлення направлялось як за адресою реєстрації, так і за адресою місця проживання, обидва відправлення повернулись з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає». За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі даних та доказів, які містяться у матеріалах справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 01.02.2006 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 50. \\а.с.4\\ Від шлюбу у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. \\а.с.5,6\\ Сторони припинили подружні відносини у 2010 року. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння та вони припинили шлюбні відносини у 2010 року. Тому вважає необхідним позов задовольнити, розірвати шлюб, укладений 01.02.2006 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved