Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

позивачка\~звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 48 по вул. Мічурина міста Лисичанська Луганської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування 2/3 частини квартири від 11.08.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстр № 3610. Відповідач є чоловіком позивачки. У вересні 2011 року шлюбні відносини з ним було припинено, відповідач забрав свої речі і пішов мешкати в будинок 93 по вул. Рубіжна в м. Лисичанську. Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки відсутній понад строк протягом якого за ним зберігалося право користування житловим приміщенням і до того ж має інше місце проживання. Позивач у попередньому судовому засіданні не була присутньою, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у попередньому судовому засіданні не був присутнім, позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно копії паспорта [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] з 08.08.2002 року( а.с.5-6). Це факт підтверджується копією домової книги ( а.с.7-8) . Відповідно довідки голови вуличного комітету від 27.08.2015 року [PERSON] з вересня 2011 року мешкає за адресою м. Лисичанськ , вул. Рубіжна, 93 ( а.с.10) . Із довідки ЛКП «Паспортна служба» вбачається, що по вул. Мічурина, 48 кв, 3 зареєстровані та мешкають разом : [PERSON], [PERSON] Іванович- чоловік, [PERSON] Григорович-син( а.с.11). Із копії договору дарування 2/3 частини квартири від 11.08.2004 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] подарували по 1/3 частині, а [PERSON] прийняла в дар 2/3 частини квартири з господарськими будівлями та спорудами , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], даний договір посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3610 ( а.с.12).Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, № витягу 24053 від 11.08.2004 року ( а.с.13) та право власності зареєстровано в реєстрі про реєстрацію права власності на нерухоме майно , номер витягу 4629435 від 03.09.2004 року, реєстраційний номер 5897414 ( а.с.14). Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, наданих доказів, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved