Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON]. Син знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи з 20 грудня 2011 року і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що просить стягнути аліменти за період з 20 грудня 2011 року, оскільки саме з цього періоду відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу, до суду не зверталась з позовом про стягнення аліментів, оскільки вважала, що зможе в добровільному порядку вирішити це питання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.2). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖБК «Київміськбуд-5/2» (а.с.6) Батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтверджується показами позивача не заперечується відповідачем, враховуючи, що від нього не надходило жодних заперечень на позовну заяву. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий період з 20.12.2011 року по 20.01.2014 року позивачу слід відмовити оскільки нею не подано суду докази того, що вона вживала будь-яких заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір пов'язаний з розглядом даної справи підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial