Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі [PERSON] прожила в шлюбі з 2006 року по 2011 рік. Від цього шлюбу у них народився син- [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Рішенням Косівського районного суду по справі №347/2030/17 від 17.11.2017 року було змінено розмір аліментів на її користь на утримання сина- [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1000 грн. до досягнення повноліття. На даний час неповнолітній син- [PERSON] , [INFO] потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, у зв`язку з чим збільшуються потреби на навчання, лікування, розвитку та іншому. З урахуванням викладеного та збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка в справі вважає за доцільне збільшити розмір стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 3000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на даний час вона не може повністю забезпечити та задоволити потреби неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 09.11.2020 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування сторін в справі [PERSON] та [PERSON] у них народився син- [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Косівського районного суду по справі №347/2030/17 від 17.11.2017 року (а.с.5-6) було змінено розмір аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина- [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1000 грн. до досягнення повноліття. Позивачка посилається на те, що на даний час неповнолітній син- [PERSON] , [INFO] потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, у зв`язку з чим збільшуються потреби на навчання, лікування, розвитку та іншому. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня дитина, [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved