overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Управлінням культури мерії м. Тбілісі, запис № 107. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в 2000 році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є дитина - син [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, відповідач постійно проживає у Німеччині, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини почали носити формальний характер. Позивачка до судового засідання не з'явилась. У заяві поданій до суду просила справу розглядати у її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач до судового засідання не з'явився. У заяві подані до суду зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає, справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 06 травня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Управлінням культури мерії м. Тбілісі, запис № 107. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст.111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 08.07.1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 432 Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в 1999 році між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є діти - син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, у зв'язку з суттєвими розбіжностями характерів, різних поглядів на життя, сімейні відносини почали носити формальний характер. Позивач до судового засідання не з'явилась У заяві поданій до суду вимоги позову підтримала у повному обсязі. Також зазначила, що вона є вагітна, проте претензій щодо утримання дитини до відповідача - [PERSON] не має, оскільки батьком дитини є [PERSON] Відповідач у заяві поданій до суду проти вимог не заперечував. Судовий розгляд просив проводити у його відсутність. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 08 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Крім того, встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва. Згідно листа Начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м. Києві Дашутіної Р.В. у відділі зареєстрована заява № 215/02-03-24 від 15.07.2014 року [PERSON] і [PERSON] про визнання батьківства до народження дитини. Також зареєстрована спільна заява позивача - [PERSON] та відповідача - [PERSON] про невизнання відповідачем батьком дитини від 15.07.2014 року. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Частиною 3 ст. 110 СК України визначено, що чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, а саме вагітність позивачки та визнання батьківства до народження дитини іншою особою, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст.111 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача та користь позивача підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 14.10.1989 року у Відділі записів актів громадянського стану м. Новоселиця Чернівецької області, актовий запис № 68. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в 1989 році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є діти - син [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, у зв'язку з суттєвими розбіжностями характерів, різних поглядів на життя, сімейні відносини почали носити формальний характер. Позивач до судового засідання не з'явилась У заяві поданій до суду вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач у заяві поданій до суду проти вимог не заперечував. Судовий розгляд просив проводити у його відсутність. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 14 жовтня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі записів актів громадянського стану м. Новоселиця Чернівецької області, актовий запис № 68. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст.111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 10.07.1998р. , у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за № 220. Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є дитина - донька [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, на протязі 2х років спільне господарство не ведуть, сімейні відносини почали носити формальний характер. Позивачка до судового засідання не з'явилась. У заяві поданій до суду просила справу розглядати у її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач до судового засідання не з'явився. У заяві подані до суду зазначив. що позов про розірвання шлюбу визнає, справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 10.07.1998 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за № 220. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст.111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось та є нестерпним. Їх спілкування закінчувалось сварками. З 2016 р. подружні відносини між ними припинені та шлюб існує лише формально. Примирення буде суперечити їх інтересам. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову(ст. 206 ЦПК України). Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 06.07.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON]зареєстровано шлюб(а.с. 6). У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: Даніїл, [INFO], та Кирило, [INFO](а.с. 9-10). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). У відповідності до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають\~ відшкодуванню за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області з відповідача було стягнуто на її /позивачки/ користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вказане рішення суду не виконує, ухиляючись від сплати аліментів, і, відповідно, у нього виникла заборгованість за період з 04 травня 2012 року по 01 березня 2016 року в розмірі 41 943,34 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15 квітня 2009 року було стягнуто з відповідача аліменти на її (позивачки) користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 18 березня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вказане рішення суду не виконує, ухиляючись від сплати аліментів, і, відповідно, у нього виникла заборгованість за період з 01 серпня 2014 року по 01 вересня 2015 року у розмірі 3 900 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який згодом уточнила, та в якому просить визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS], визнати за [PERSON] на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 1987 р. по 2012 р. Під час шлюбу вона та відповідач за спільні кошти купили житловий будинок по [ADDRESS], який розташований на присадибній земельній ділянці площею 4000 кв.м. Житловий будинок був придбаний відповідно до договору купівлі-продажу від 13.04.1988 року на ім'я [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 вересня 1987 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.14). З договору купівлі - продажу будинку від 13.04.1988 р. вбачається, що [PERSON] являється власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який куплений у період зареєстрованого шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Положенням ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. На підставі ч. ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що відповідач визнав позовні вимоги позивачки у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Але суд дійшов висновку, що за сторонами не може бути визнано право власності на господарські будівлі та споруди, оскільки вони самовільно збудовані вже після купівлі будинку сторонами у шлюбі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом який згодом уточнила та просить його задовольнити, визнавши [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку який розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.04.2014р. За вказаною адресою, зареєстрований відповідач - [PERSON] [INFO], який в ньому не проживає з 2002 року, його майна в будинку не має. Позивачка до суду не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на своїх позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду невідомі, хоча був повідомлений належним чином, про день слухання справи, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.04.2014 (а.с.5). За вказаною адресою, зареєстрований відповідач - [PERSON] [INFO], який вже тривалий час не проживає в вказаному будинку, його майна в будинку не має. Факт не проживання відповідача за вказаним адресом підтверджується актом від 06.08.2014р. з якого вбачається, що відповідач не проживає в спірному будинку по теперішній час (а.с.11) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що усі обставини та факти які викладені в вступної та описової частині рішення найшли своє підтвердження, а позов як слідство підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 20.07.2002 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, при вирішенні сімейно-побутових питань між сторонами почали виникати суперечки, сторони втратили повагу один до одного, що призвело до припинення подружніх відносин та розпаду сімї. Посилаючись на ці обставини, просила\~ розірвати шлюб та витрати по справі покласти на неї.\~\~\~\~\~ Позивачка в попереднє судове\~ засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу, а справу просила розглянути без її участі.\~\~\~ Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд\~ за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112\~ СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Оскільки сторони подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище,\~ позивачці слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати судом не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 25.07.2009 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, при вирішенні сімейно-побутових питань між сторонами почали виникати суперечки, сторони втратили повагу один до одного, що призвело до припинення подружніх відносин та розпаду сім'ї. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб та витрати по справі покласти на неї. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачці слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати судом не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved