Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона, [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 07.09.2015 року. Із довідки Старолисецької сільської ради від 11.09.2017 року №1951 вбачається, що [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «За фермою» площею 0,1900 га, кадастровий номер 2625885801:01:004:0223, та в урочищі «Мазурське» площею 0,2200 га, кадастровий номер 2625885801:01:003:0354. На момент смерті разом із [PERSON] із спадкоємців першої черги проживала тільки вона. Інших спадкоємців першої черги немає. Після смерті [PERSON] до спадкового майна увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «За фермою» площею 0,1900 га, кадастровий номер 2625885801:01:004:0223, та в урочищеі «Мазурське» площею 0,2200 га, кадастровий номер 2625885801:01:003:0354. Хоча за період свого життя покійна [PERSON] отримала земельні ділянки у власність, проте успадкувати їх у визначеному законом порядку немає можливості, так як відсутні оригінали державних актів на земельні ділянки. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки відсутній. Просила визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнають, проти його задоволення не заперечують. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON], є дочкою [PERSON], яка померла 07.09.2015 року. На момент смерті [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «За фермою» площею 0,1900 га, кадастровий номер 2625885801:01:004:0223, та в урочищі «Мазурське» площею 0,2200 га, кадастровий номер 2625885801:01:003:0354. На момент смерті разом із [PERSON] із спадкоємців першої черги проживала тільки позивачка [PERSON] Інших спадкоємців першої черги немає. Хоча за період свого життя покійна [PERSON] отримала земельні ділянки у власність, проте успадкувати їх у визначеному законом порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності вищевказані земельні ділянки. Отже, позивачка, [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування земельних ділянок. За таких обставин, позивачці в цілому належить право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на майно, оформити свої спадкові права позивачка не може. Тому за нею слід визнати право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 1217, 1222, 1261, 1266, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд-

Outcome: approved