Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 2 від 27.01.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через їхні різні погляди на нього. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки і вони втратили будь-яку повагу один до одного. Сімейні цінності для відповідача відсутні. Разом вони не проживають з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, тому заходів до примирення вживати недоцільно. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, не має. Крім того, позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем [INFO] року народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], які проживають з нею і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач їхнім життям не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні дітей не бере, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Аліменти відповідач також не сплачує, про що свідчить довідка відділу ДВС Великоберезнянського районного управління юстиції № 05-17/733 від 19.03.2014 року. За наведеного, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем і відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, і розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України, був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без його участі, на підставі доказів, що є в ній. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 27 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 2 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.01.2012 року). Спільне сімейне життя між ними не склалося через постійні сварки, нехтування відповідачем сімейними цінностями. Як наслідок, вони втратили будь-яку повагу один до - 2 - одного й сумісне проживання та ведення спільного господарства між ними остаточно припинено. Разом вони не проживають з 2012 року. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що їх шлюб існує тільки формально і подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відтак шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved