Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.2005 року, вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрована [PERSON], яка була співмешканкою її сина. Відповідачка вже понад два роки не проживає в помешканні та не несе будь-яких витрат по його утриманню. Однак в добровільному порядку знятись з місця реєстрації не бажає. В зв'язку з цим, позивач, як власниця житла, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування домоволодінням за вищевказаною адресою, оскільки це дасть їй змогу вільно розпоряджатися своєю нерухомістю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка зареєстрована в домоволодінні, яке належить позивачу, однак на протязі двох років в ньому не проживає та не веде спільне господарство. Наявність реєстрації сторонньої особи порушують права позивача та не дозволяють за власним розсудом розпоряджатись своєю власністю. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Ноздрачовою В.Д., є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований в [ADDRESS] З матеріалів справи встановлено, що у вищевказаному будинку зареєстрована відповідач, що підтверджується записом у домовій книзі. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що підтримує дружні стосунки з сином позивачки, відповідачку знає особисто, але вже майже півтора роки вони разом з його товаришем не проживають, оскільки остання переїхала жити до своєї матері. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку, на протязі двох років не проживає у даному житловому будинку, комунальні послуги не сплачує, мешкає за іншим місцем проживання, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. В порядку ст.. 84 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 гривень.

Outcome: approved