Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що складається з житлового будинку «З1» загальною площею 24, 9 кв.м., в тому числі житлової площі - 8, 9 кв.м. та господарських будівель: літня кухня «Б,б», погріб вхідний «б2», сарай «Г», гараж «Д», погріб вхідний «К», сарай «Л», сарай «М», вбиральня «Н», огорожа № 1, 2 , колодязь № 3 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і до дня смерті належало [PERSON]. Обґрунтовуючи позов тим, що її батько [PERSON] склав заповіт, у якому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів доньці [PERSON] Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не пред'явлений правовстановлюючий документ на житловий будинок та реєстрація права власності проведена на житловий будинок - літ А-1, який знесено, при цьому самовільно побудовано: житловий будинок - літ. З-1, загальною площею 24,9 кв. м, житловою площею 8,9 кв.м., але державна реєстрація не проведена. У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяви від 22.10.2014 року та 28.10.2014 року, в яких просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 29, 40). При цьому, надала висновок за результатами технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку та копію облікової картки об'єкта погоподарського обліку на 2011-2015 року (а.с. 30-31, 41-43). Представник відповідача - Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 23.10.2014 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 32). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Котелевської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора надіслала до суду листа № 1240/01-16 від 18.10.2014 року, в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 28). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-44) приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] являється донькою [PERSON] про що свідчить запис копії заповіту від 07.10.2011 року (а.с. 14). [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського РУЮ Полтавської області 21 січня 2013 року (а.с.10). Після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 07.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1732, у якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів повністю доньці - [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Постановою завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Ковпака В.І. №1055/02-14, від 13.08.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємцю померлого, на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], оскільки не пред'явлений правовстановлюючий документ на житловий будинок та відповідно до довідки, виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.07.2014 року за №5909, та технічного паспорта, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 03.07.2014 року, який виданий на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] видно, що реєстрація права власності проведена на житловий будинок - літ А-1, який знесено, при цьому самовільно побудовано: житловий будинок - літ. З-1, загальною площею 24,9 кв. м, житловою площею 8,9 кв.м., але державна реєстрація не проведена, та рекомендовано для захисту свого права на спадщину звернутися до суду (а.с. 16). У відповідності до довідки, виданою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», № 6413, від 30.07.2014 року, за життя [PERSON] в 1985 році, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Котелевською держнотконторою від 06.11.1985 за № 1490 (а.с. 20-21), набув право власності на житловий будинок жилою площею 10,9 кв. метрів, літ. А-1, з господарськими спорудами, що розташовувався за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок спадкодавцем було знесено, та на його місці, в 1986 році збудовано інший будинок літ «З-1», загальною площею 24,9 кв.м., та частина господарських споруд, але не оформлено у встановленому законом порядку право власності на зазначене нерухоме майно (а.с. 17-18). У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради №360, від 05.12.2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1123 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої є будівництво, обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (а.с. 19). Відповідно до повідомлення ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», №5909, від 17.07.2014 року, згідно технічного паспорту, станом на 03.07.2014 року, домоволодіння за адресою [ADDRESS], відповідає наступним характеристикам: Житловий будинок літ «З-1», загальною площею 24,9 кв.м., житловою площею 8,9 кв. м. Господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. Б, б, погріб вхідний літ. б2, гараж літ. Д, погріб вхідний літ. К, сарай літ. М, вбиральня літ. Н, огорожа № 1-2, колодязь №3. Збудовано житловий будинок літ. З-1, погріб вхідний літ. К, сарай літ. Л, сарай літ. М, вбиральня літ. Н, що не являється самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127, від 24.05.2001 року, зі змінами. Знесено погріб літ. В, сарай літ. Е, вбиральню літ. Ж, сарай прибудову літ. а1. Існує реєстрація права власності на житловий будинок А-1, який знесено. Раніше погріб вхідний літ.б2, рахувався як погріб літ. б2. (а.с 17-18). Укрдержреєстр в листі від 12 березня 2013 року № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року роз'яснив, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальні житлові будинки, садові, дачні, господарські забудови та споруди не підлягають прийому в експлуатацію. Підставою для державної реєстрації прав власності таких об'єктів нерухомості є технічний паспорт, складений по результатам інвентаризації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.( постанова від 13 червня 2012 року № 6-54цс12) Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до змісту довідки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори № 1240/01-16 від 18.10.2014 року, нотаріальна контора повідомляє, що в провадженні знаходиться спадкова справа № 116/2013 на майно [PERSON], померлого [INFO] року. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за заповітом, від 07.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1732, що надійшла 29.05.2013 року від [PERSON], дочки померлого; про відмову від виділення обов'язкової частки у спадковому майні, що надійшла 29.05.2013 року від [PERSON], дочки померлого. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 28). Статтями 1216-1217 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивачка бажає оформити право власності в установленому законом порядку. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом на майно померлого батька [PERSON], дійсно має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати стягти з відповідача на користь позивачки [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved