Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 24.02.2021 року. В період спільного проживання у них народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Обставини в сім`ї склались таким чином, що батько дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі за виключенням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі за виключенням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до досягнення повноліття донькою [PERSON] , тобто до [INFO] . Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив суд слухати справу у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З 20 травня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 лютого 2021 року, що підтверджується копією рішення Любарського районного суду №282/1369/20. В період спільного проживання у них народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , батьками яких відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . Довідка №268 від 18.05.2021 року, видана Липненським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що діти - син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] . За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 908 грн. та на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 600 грн.

Outcome: approved