Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 21 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №195. Від вказаного шлюбу у них [INFO] року народилася дочка -[PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. З жовтня 2013 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На даний час між ними втрачено почуття любові, поваги та довіри один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Зазначила, що після надання судом строку на примирення відповідач жодного разу їй навіть не зателефонував та не спробував налагодити стосунки. Ввесь цей час він знаходиться за кордоном у своєї матері, а про неї та їх спільну дитину навіть не згадує. Просила розірвати шлюб. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 21 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №195 (а.с.7). Від вказаного шлюбу у них [INFO] року народилася дочка -[PERSON] (а.с.8). Спільне життя сторін склалось невдало через несумісність характерів та різних поглядів на життя. З жовтня 2013 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак сторони так і не помирилися. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved