Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що у період з вересня 2008 року по 12 лютого 2014 року працювала на підприємстві відповідача, та при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за грудень 2013 року в сумі 1414,63 грн., за січень 2014 року в сумі 1414,63 грн., за лютий 2014 року 549,60 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 680,82 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12.02.2014р. по 11.03.2014р. в сумі 1414,63 грн., а всього в сумі 5474,30 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., тому що через невиплату заробітної плати був порушений нормальний уклад її життя, вона була залишена без засобів до існування, у зв'язку з чим відчувала моральні страждання. В судовому засіданні змінила свої позовні вимоги з урахуванням того, що було сплачено частину зарплати, просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 2634,02 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 983,28 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує проти вимог позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2634,02 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 983,28 грн. Вважає , що моральну шкоду заподіяно не було, оскільки заборгованість по заробітній платі утворилась у зв'язку із важким фінансовим становищем підприємства внаслідок кризових явищ у країні, підвищенням тарифів на енергоносії, спадом замовлень на продукцію підприємства та необхідності сплати кредиту в іноземній валюти, курс якої значно збільшився. Суд знаходить позов частково обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка у період з вересня 2008 року по 12 лютого 2014 року працювала на підприємстві відповідача. Згідно статті 116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У порушення ст.116 КЗпП України відповідач при звільненні позивачки не провів виплату всіх сум, що належать позивачці, і згідно бухгалтерської довідки заборгованість перед позивачкою станом на час розгляду справи становить 2634,02грн., які необхідно стягнути на користь позивачки. Відповідно до вимог статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до довідок відповідача середньоденна заробітна плата позивачки складала 57,84 грн., а за період з 12 лютого 2014 року по 11 березня 2014 року позивачка могла би відпрацювати 17 робочих днів. Оскільки, відповідач не виплатив позивачці належні їй суми в день звільнення, то, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, з підприємства необхідно стягнути на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 983,28 грн. ( із розрахунку: 17 робочих днів х 57,84 грн ). Згідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з несвоєчасною виплатою зарплати позивачка зазнавала моральні страждання, так як була позбавлена засобів до існування, чим був порушений нормальний уклад її життя, що вимагало від [PERSON] додаткових зусиль для його організації. Визначаючи розмір морального збитку, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд враховує характер її страждань, термін, за який утворилася заборгованість по заробітній платі, розмір заборгованості, скрутне фінансове становище підприємства, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 400 грн. У відповідності зі ст.88 ч.3 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 243,60 грн. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Outcome: partial