Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивачка вказує, що 03 січня 2017 року в с.Гринівці Любарського району Житомирської області помер її чоловік [PERSON]. Згідно з чинним цивільним законодавством, вона являється спадкоємицею майна померлого чоловіка. Серед спадкового майна є 1/2 частина житлового будинку №21 по вулиці Трофімова в селі Гринівці Любарського району. Даний будинок до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкоємства за законом, права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями №21 по вулиці Трофімова в селі Гринівці Любарського району. Крім того, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину садиби (житловий будинок з господарськими будівлями №21 по вул.Трофімова в с.Гринівці Любарського району Житомирської області, загальною площею 62,4 кв.м. в тому числі 34,1 кв.м. житлова, який розташований на земельній ділянці 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, поруч із земельною ділянкою 0,47 га. для ведення особистого підсобного господарства), оскільки вказане належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обємі та просив суд їх задоволити. Представник Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надіслав лист у якому зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. З свідоцтва про одруження серії І-ЯР №331920 вбачається, що 23.10.1956 року Гринівецькою сільською радою Любарського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. При реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. 03 січня 2017 року в с.Гринівці Любарського району у віці 83 роки померл [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №294421. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, спадкоємицею якого є дружина останнього [PERSON], оскільки відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, за заявою позивачки у приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу заведено спадкову справу №331/2017, що стверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №49929757 від 18.11.2017 року. Вказаний факт також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМТ 898868 від 18.11.2017 року. Виписка з погосподарських книг №44 від 22.03.2018 року, видана Малобраталівським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що [PERSON] являвся головою погосподарського двору. Архівна довідка №29 від 16.02.2018 року, видана архівним сектором Любарської РДА, вказує на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Малобраталівської сільської ради від 29.10.1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,72 га. в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,25 га., для ведення особистого підсобного господарства 0,47 га. Постановою приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу від 20.03.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №21, що розташований по вул.Трофімова в с.Гринівці Любарського району, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на це нерухоме майно. Довідка №836 від 22.03.2018 року, видана Малобраталівським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що за час спільного проживання між подружжям [PERSON] та [PERSON] виділ часток в натурі на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул.Трофімова,21 в с.Гринівці Любарського району, не проводився. Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. За ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.\~ За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що за даними Малобраталівської сільської ради [PERSON] належала 1/2 частина садиби за №21 по вул.Трофімова в с.Гринівці Любарського району, а позивачка є спадкоємицею майна померлого за законом, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину садиби за вищевказаною адресою в порядку спадкування за законом по смерті чоловіка, підлягають до задоволення. У задоволенні позовної вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину садиби (житловий будинок з господарськими будівлями №21 по вул.Трофімова в с.Гринівці Любарського району Житомирської області, загальною площею 62,4 кв.м. в тому числі 34,1 кв.м. житлова, який розташований на земельній ділянці 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, поруч із земельною ділянкою 0,47 га. для ведення особистого підсобного господарства), у звязку з тим, що вказане належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, суд відмовляє, оскільки позивачкою та її представником не надано суду доказів того, що [PERSON] зверталася до органів, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, щодо реєстрації належної їй частки у спільному майні подружжя, у якій їй було відмовлено.

Outcome: dismissed