Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 24.04.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи, відзиву на позовну заяву суду не надав. Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, а також враховуючи думку представника позивача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про народження серії 1-НО № 145798 від 18.07.2007 року та серії № 1-НО № 356727 від 17.08.2010 року позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконкому Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області №1369 від 18.12.2017 року, позивачка проживає разом з неповнолітніми донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом пятим частини першої статті 161 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що з такою вимогою особа має право звернутися до суду в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Таким чином, враховуючи, що сторони є батьками неповнолітніх дітей, діти мешкають разом з позивачкою, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього\~на підставі\~ст.141\~ЦПК України,\~враховуючи,\~що позивачка\~при зверненні\~до суду\~ була\~звільнена від\~сплати судового\~збору і\~позов задоволено\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за \~ необхідне\~ \~стягнути \~ з\~ \~відповідача на\~користь держави\~суму судового\~збору в\~розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved