Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2003 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Коломия по вул. Чехова, 20, Івано-Франківської області. Право власносіт зареєстровано в Коломийському МБТІ 24 грудня 2003 року за реєстровим № 1366. У вказаному будинку крім неї зареєстровані також її син - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO] та невістка - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сином та невісткою не склалось і 19 травня 2015 року шлюб між ними було розірвано. У 2011 році відповідачка покинула будинок та з того часу в ньому не проживає, не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання будинку, її місце перебування не відоме, жодних засобів зв»язку з нею немає. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку позбавляє її, як власника, права в повній мірі володіти своїм майном. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідачка тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаному будинку, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні і вказане житло не є для неї таким, що необхідне для проживання, то просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловою площею у її будинку. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити позов, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явилась з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлялась в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позиваки, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, позивачці належить житловий будинок № 20 по вул. Чехова в м. Коломия Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 грудня 2003 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1853 (а.с.4). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Коломийським МБТІ 24 грудня 2003 року, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказане будинковолодіння за реєстроваим номером 1366 (а.с.5). Із даних будинкової книги вбачається, що гр. [PERSON], [INFO] зареєстрована у вищевказаному спірному будинку (а.с.6-10). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 060334 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 травня 2015 року (а.с.12). Наведені позивачкою обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що відповідачка будинок позивачки покинула добровільно і з того часу минуло багато років. Знають, що даним будинком вона не цікавиться, в його утриманні участі не бере. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім»ї позивачки, отже являється наймачем житлового приміщення. Відповідно до ст. 163 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною 1 ст. 71 ЖК України. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, оскільки реєстрація відповідачки у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321,\~391\~ ЦК України, ст.\~72\~ЖК України,\~

Outcome: approved