Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 14 грудня 1995 року помер дядько позивачки [PERSON]. Після смерті дядька відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром4,7 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] була мати позивачки [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. 25 січня 2008 року [PERSON] померла, не оформивши належним чином прав на успадковану земельну частку (пай). 10 листопада 2015 позивачка звернулася до Семенівської державної нотаріальної контори з метою оформлення вказаної земельної частки (паю) в якості спадкового майна, але їй було відмовлено в посвідченні спадкових прав у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову земельну частку (пай). Позивачка прохала суд визнати, за нею в порядку спадкування, право власності на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлому 14.12.1995 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0023761. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку. Відповідач представник Устимівської сільської ради у судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій просить розглядати справу за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 14 грудня 1995 року помер [PERSON], який проживав в [INFO] та мав право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Відповідно до копії довідки відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області № 01-26/1027 від 17.05.2013 року, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на імя гр. [PERSON] Петровича ПЛ №0023761 на території Устимівської сільської ради Семенівського району зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Шевченка» за №295, площею 4,7 га в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) гр. [PERSON] згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Шевченка» не отримував (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №185834 від 17.09.2013 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ №091826 від 28.01.2008 року [PERSON] померла 25.01.2008 року (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2008 року спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], яка померла 25.01.2008 року є її дочка, - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №111833 від 17.09.2013 року [PERSON],[INFO] у шлюбі взяла прізвище «Данильченко» (а.с.5). Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2014 року встановлено факт перебування [PERSON], 25.02.1957 р. н., в родинних відносинах, як племінниця, з померлим 14.12.1995 року [PERSON] (а.с.7). Даний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які, крім того, зазначили, що [PERSON] здійснювала догляд за своїм покійним дядьком та брала участь у його похованні. Згідно з довідкою виконавчого комітету Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області № 277 від 05.08.2014 року, [PERSON], який помер 14.12.1995 року був зареєстрований і проживав до дня своєї смерті за адресою: с. Устимівка Семенівського району Полтавської області. До дня смерті проживав один (а.с.11). Факт відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується листом на імя позивачки від 10 листопада 2015 року (а.с.12). Позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, тому способом захисту її права на спадщину є визнання за нею в порядку спадкування за законом права на земельну частку(пай). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову, що є підставою для його задоволення. Враховуючи викладене, відсутність спору та заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved