Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Стрийського міськрайонного суду від 24.10.2005 у справі № 2-2615/2005, та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка покликалася\~на те,\~що відповідач\~у справі\~її колишній\~чоловік,\~шлюб з\~яким розірвано\~у 2002\~році.\~За час\~перебування у\~шлюбі у\~них народилась\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~з нею\~та перебуває\~на її\~утриманні. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2005 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2005 і до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів потреби дитини значно зросли. Вона отримує мінімальну зарплату, а тому не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, оскільки на утриманні має ще одну малолітню дитину від другого шлюбу. Дочка відвідує школу, куди щодня доїжджає на навчання. Значно зросла вартість продуктів харчування. Також збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки працює, участі у додаткових витратах на дитину не бере, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дмитрович Н.В. позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2011 /а.с. 4/. Згідно з довідкою Комунального підприємства «Управляюча компанія «№4» № 3102 від 27.11.2019 позивачка [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з дочками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні матері [PERSON] /а.с. 8/ Згідно з виконавчим листом № 2-2615/05, виданим відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2005 про стягнення аліментів, з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно /а.с. 5/. Відповідно до довідки № 195, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Стрия» від 26.11.2019, [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку у кардіоревматолога. Діагноз: тонзилогенна кардіопатія. Згідно зі ст.\~212\~ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво19) Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює в ФОП [PERSON] як штатний працівник за основним місцем праці на посаді продавець продовольчих товарів, загальна сума її доходу за період з 01.06.2019 по 30.11.2019 становить 26543,83 грн., про що свідчить довідка про доходи № 1 від 11.12.2019. Також встановлено, що з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] позивачка 10.04.2010 зареєструвала шлюб з [PERSON] , в якому народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка також проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід, сукупний розмір якого за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 становить 15600 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року пo 30 червня становить 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня 1779 грн. При цьому, відповідно до Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Разом з тим, згідно з аб. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що розмір доходу позивачки [PERSON] є очевидно недостатній для самостійного утримання дочки [PERSON] , чим були б порушені права дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що обов`язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не є інвалідом, працює, участі в додаткових витратах на дитину не бере, матеріальне становище та стан здоров`я позивачки, на утриманні якої є ще й інша малолітня дитина, його дочки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на обліку в кардіоревматолога та на утримання якої підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, а також те, що на даний час змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з попередніми роками та вік дитини, а відповідно зросли потреби щодо забезпечення та створення умов життя, необхідних для її гармонійного розвитку. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, розмір аліментів змінити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати стягувати з дня подачі позову до суду. Разом з тим, згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня звернення з позовом до суду. Також безпідставною є вимога про допущення негайного виконання рішення в межах платежу за один місяць, оскільки до набрання рішенням про збільшення розміру аліментів такі безперервно будуть стягуватися в попередньому розмірі. Виконавчий лист № 2-2615/05, виданий відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2005, про стягнення аліментів слід відкликати. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial