Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В позові посилається на те, що відповідно до рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 04.05.2017р. шлюб між ними розірвано. Зазначає, що [INFO] у них із відповідачем народилась донька [PERSON] , про що в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за номером 2569 та видано свідоцтво про народження. Вказує на те, що наданий момент дитина проживає з нею, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України. Це, зокрема, виявилося у відсутності постійного матеріального (грошового) утримання нашої дитини [PERSON] . Зазначає, що на утримання дитини в неї вникають значні затрати, а саме 29.08.2018 року, доньці поставили невиліковний діагноз: Міопія слабкого ступеня обох очей, та складний міопічний астигматизм. Витрати на лікування складають 2000 грн за 10 занять лікування та 4332 грн за виготовлення окулярів. Вказує на те, що виникла необхідність придбати мобільний телефон для навчального процесу. Покупка телефону коштувала 4937 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрат, які були понесені мною на утримання нашої доньки [PERSON] , а саме 5634,50 грн. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не подала до суду заяву про відкладення розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог частково, а саме в частині витрат на лікування, які складають 2000 грн., погоджується сплатити 1000 грн., та в частині виготовлення матеріалів 4332 грн. погоджується сплатити 2166 грн., в частині на покупку телефону на суму 4937 грн. не визнає. Також справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 04.05.2017 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.10.2017 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 13.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.12.2006 року, актовий запис № 2569, [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно консультативного огляду офтальмолога [PERSON] \~ поставили діагноз: Міопія слабкого ступеня обох очей, та складний міопічний астигматизм Судом встановлено, що згідно\~ копії замовлень витрати на лікування складають 2000 грн за 10 занять лікування Судом встановлено, що згідно\~ копії замовлень витрати на виготовлення окулярів становлять 4332 грн. Судом встановлено, що згідно\~ копії чеку позивачка [PERSON] придбала телефон сумою 4937 грн. При вирішенні спору суд керується ст. 185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.3 ст.185 СК України). У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Суд вважає, що та витрати у зв`язку з лікуванням доньки слід віднести до додаткових витрат, які були понесені позивачем у зв`язку з розвитком здібності дитини. В цій частині позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути 3166,00 грн. Проаналізувавши докази, надані позивачем щодо додаткових витрат на утримання дитини, а саме чеку придбання мобільного телефону в сумі 4937 грн суд вважає, що у силу положень статті 185 СК України вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, а є звичайними витратами на дитину, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial