Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона, перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25.09.2017 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2017 року з відповідача [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2017 року та до повноліття дитини. Також вказує, що вона на даний час проживає разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] в домоволодіння свого дядька, що підтверджує актом обстеження домоволодіння від 12.01.2019 року. Вона сама виховує сина [PERSON] . На даний час той дохід, який вона отримує перебуваючи на обліку в Центрі зайнятості та аліменти в розмірі 600 грн. не надають їй можливості забезпечувати дитину належним чином. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Зазначає, що [PERSON] добровільно допомоги на утримання сина не надає, не бере участі у додаткових витратах та взагалі не бере ніякої участі у вихованні сина. Витрати на утримання сина [PERSON] постійно збільшуються, оскільки дитина підростає та потребує значно більших затрат на харчування, одяг, дитячий садок, додаткові заняття для розвитку дитини та інше. В зимовий період син часто хворіє, що потребує значних затрат на ліки. Відповідач постійно їздить за кордон працювати, тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими листами не проводиться. А тому, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2017 року, та щомісячно стягувати аліменти із [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 01.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] та стягувати з [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Погодилася, що той розмір аліментів, який стягується з відповідача на даний час є недостатнім для утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 27.08.2015 року виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 54 (а.с. 8). Малолітній - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі - [PERSON] та перебуває на її утриманні. З батька дитини - [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2017 року на користь позивачки - [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини - [PERSON] , [INFO] , є працездатним, інших утриманців не має, спору щодо батьківства не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01.07.2019 року в розмірі 1699 грн. При розгляді даного позову, застосуванню підлягають і норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»). В даному випадку судом враховуються вік відповідача, стан його здоров`я, працездатність, відсутність інших утриманців, а також той факт, що визначений у 2017 році розмір аліментів 600 грн., є таким, що не може в повній мірі забезпечити на даний час належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. А тому, враховуючи вищевикладене та визнання представником відповідача [PERSON] - [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина та стягувати з моменту набрання рішенням законної сили з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне відкликати з виконання виконавчий лист № 711/2676/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Також суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40. На підставі викладеного,

Outcome: approved