Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2008 року, згідно з яким із [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Внаслідок невиконання вказаного рішення у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 3 264,74 грн. В судове засідання позивачка не зявилась, направила до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2008 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач не виконував свої зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів а утримання дитини в розмірі 34 577,52 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком по аліментам № 1168 від 22.12.2017 р. із Білоцерківського МВ ДВС. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку \\доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, позивачка має право на неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % за кожен день прострочення платежу, яка передбачена ч. 1 ст. 196 СК України. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з розрахунку, який подано позивачкою, розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.04.2016 р. по 01 лютого 2018 р., становить 3 264,74 грн. Отже, вимоги позивачки про стягнення з відповідача пені по заборгованості по сплаті аліментів на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved