Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , по 4100 грн з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2016 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне життя позивачки із відповідачем склалося невдало. Син в даний час перебуває на повному утриманні і забезпеченні [PERSON] , тому що відповідач належної допомоги на його утримання не надає. Окрім цього, у позивачки на утриманні є старша донька [PERSON] , [INFO] , тому з огляду на підвищення цін на продукти, оплату комунальних послуг вона не має можливості належно матеріально забезпечувати сина. Ухвалою судді від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 03 березня 2021 року подав суду відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги в розмірі 2 000 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Покликався на те, що він ніколи не ухилявся від батьківського обов`язку по утриманню дитини, постійно надавав та надає матеріальну допомогу, а також робить дитині подарунки. Окрім цього, відповідач не має постійного місця роботи, не є приватним підприємцем, працює періодично та не має постійного доходу. Позивачка [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, у якій просила цивільну справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Істеревич А. З. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, визнали позовні вимоги частково - у розмірі 2 000 грн. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 21 листопада 2017 року, [PERSON] народився [INFO] , батьки - [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 14 березня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьки - [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 756, виданої 10 листопада 2020 року ПП «Вікторія-1», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: [PERSON] (мати), [PERSON] (брат), [PERSON] (донька), [PERSON] (син). Як слідує з консультаційного висновку спеціаліста № 226 від 10 листопада 2020 року, виданого КНП «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер», [PERSON] , [INFO] , діагноз - атопічний дерматит. Малюкова форма. Хронічний перебіг. Дитина потребує постійного догляду за шкірою. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до чч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України). Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відтак, як встановлено в судовому засіданні, сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільної дитини, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. [PERSON] є працездатним, дохід отримує періодично, інших утриманців не має, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина [PERSON] , [INFO] . З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, часткового визнання відповідачем позову, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи з 11 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial