Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на її утримання аліменти в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2018 року та мають дочку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Після припинення шлюбних відносин дочка залишилася проживати разом з нею. Вона, позивачка, мешкає з дитиною разом із своїми батьками, ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач сплачує кошти на утримання дитини, але на свій розсуд, бо офіційно не працює, має мінливий заробіток. Матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає. Вона звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на утримання дитини аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно. У відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки та інші обставини, що мають істотне значення. Вважає, що відповідач, який є фізично здоровим, працездатним, повинний надавати їй матеріальну допомогу на її утримання. У вступному слові позивачка підтримувала свої позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Також пояснила суду, що вона та відповідач більше одного року не мешкають разом, малолітня дочка [PERSON] знаходиться на її утриманні та вихованні. Іноді відповідач надає кошти на утримання дочки, останній раз сплатив 2000 грн. на утримання дитини, раніше дав 1000 грн. Вона не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Їй матеріально допомагає її мати, з якою вона мешкає. Відповідач офіційно не працевлаштований, працює за договорами, яких вона не бачила. Він займається утепленням фасадів багатоквартирних будинків, є бригадиром, заробляє від 12000 грн. на місяць і більше. В зимовий період він не працює. Вона не може надати суду докази на підтвердження розміру отримуваного відповідачем доходу. У вступному слові відповідач частково визнав позов, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Пояснив суду, що на даний час він не працює, бо не було отримано тендер на проведення робіт, а через карантин не може знайти якусь іншу роботу. Він дійсно за договорами виконував роботи по ремонту покрівель, а не по ремонту фасадів будинків, як вказано в позові. Вказані роботи, залежно від погодних умов, проводилися з березня по листопад місяц, а його заробіток складав приблизно 10000 грн. на місяць. З листопада по лютий роботи не велися і він мав лише випадкові незначні заробітки. Зараз в суді знаходиться позовна заява [PERSON] про стягнення з нього на її користь на утримання дочки [PERSON] аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно. Розгляд цієї справи призначено на 15 вересня 2020 року. Він має малолітнього семирічного сина від попереднього шлюбу, який разом із своєю матір`ю мешкає у Польщі, і в теперішній час він його не утримує. Його батьки померли. Він мешкає в належній йому квартирі, повинен сплачувати комунальні послуги, а також має за щось жити. Вислухавши вступне слово позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 липня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським районним в місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 248. (а.с. 10). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідач вказаний батьком дитини (а.с. 11). Позивачка [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/6841 від 20 травня 2020 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 12). Згідно довідки Дніпровського управління соціального захист у населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 18 травня 2020 року (а.с. 13), [PERSON] знаходиться на обліку в ДПС Кам`янської міської ради та щомісячно отримує допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860 грн. В заявленому позові та в судовому засіданні позивачка стверджувала, що вона не працює, здійснює догляд за дочкою [PERSON] , ніяких інших доходів не має, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач добровільно таку допомогу не надає. Згідно частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач, який є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення їх дитиною трирічного віку. В судовому засіданні відповідач наполягав на тому, що його робота має сезонний характер, і дохід в розмірі 10000 грн. на місяць він має тільки в період з березня по жовтень, а в інші місяці року він не має роботи та доходів. Крім того, пояснив, що він має малолітнього сина від попереднього шлюбу, на утримання якого в теперішній час він не сплачує аліменти, бо дитина разом з матір`ю мешкає у Польщі. Позивач не надала суду доказів на підтвердження отримання відповідачем щомісячно протягом року заробітної плати в розмірі більше 10000 грн., а в суді підтвердила, що вона не може довести факт отримання відповідачем вказаних нею доходів. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачка, всупереч вимогам ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, не довела за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з урахуванням положень статей 76-80 ЦПК України, зазначені нею обставини щодо отримання відповідачем щомісячно заробітку в розмірі понад 10000 грн., а в судовому засіданні підтвердила, що у зимовий період відповідач не має роботи. Отже, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує розмір доходів відповідача приблизно в сумі 10000 грн. на місяць в період року з березня по листопад та незначні заробітки протягом зимових місяців. Крім того, суд враховує, що відповідач має двох малолітніх дітей: сина від попереднього шлюбу та дочку від шлюбу з позивачкою, яких за законом зобов`язаний утримувати, а позивачка має намір стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000 грн., а не в розмірі 2000 грн., як про це заявлено в позові. Оскільки позивачка, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial