overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 17 березня 1993 року. За життя [PERSON] не залишив заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого вона є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Кострино,243, Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивачка також вказувала на те, що до дня смерті чоловіка вона проживала разом з чоловіком та зареєстрована в цьому будинку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Костринської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 1993 року помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть. Копією інвентаризаційної справи підтверджується що власником будинку в с. Кострино,243 є [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 26 березня 2014 року. За життя [PERSON] не залишив заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого вона є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 849 в с. Люта, Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивачка також вказувала на те, що до дня смерті чоловіка вона проживала разом з чоловіком та зареєстрована в цьому будинку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 26.03.2014 року помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть. Копією інвентаризаційної справи підтверджується що власником будинку є [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 1974 року є зареєстрована та проживає в будинку за адресою [ADDRESS] Даний будинок був збудований нею разом зі своїм чоловіком [PERSON] за власні кошти. На сьогоднішній день вона є опікуном свого чоловіка, який рішенням Великоберезнянського районного суду від 27 грудня 2013 року визнаний недієздатним. Позивачка також зазначала, що вона з сім'єю проживає у вказаному вище житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно проживає з 1974 року в будинку [ADDRESS] Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається, позивачка набула право власності відповідно до закону, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 03 травня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №16. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що за час спільного проживання між ними постійно відбуваються сварки, через різні погляди на життя. Все це відбувається у присутності доньки. На неодноразові спроби все змінити у них нічого не вдається. Все це привело до того, що вона втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка. Надалі так проживати вона немає наміру, а тому просить суд розірвати між ними шлюб. Також позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 03 травня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №16.Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимог визнав, тому строк для примирення сторонам не надавався. Статтею 82 ч.1 ЦПК України обставини,які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їхньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Також, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивачки, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 19 липня 2014 року. Позивачка зазначила в позові, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними,між ними часто виникали конфлікти, суперечки. Їхнє спільне життя стало неможливим та нестерпним із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, більше місяця вони не проживають разом, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримала з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 19.07.2014 року, про що у виконкомі Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №02 що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданий 19.07.2014 року. Також встановлено, що шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та вони проживають окремо. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона проживала з громадянином [PERSON] в громадянському шлюбі до 29 листопада 2013 року. Під час їхнього проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивачка зазначала, що батьком дитини являється відповідач по справі, що він і визнає. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу по утриманні їхньої дочки, а їй самій важко утримувати матеріально дитину. Місце роботи та заробітку відповідача їй не відомо, а тому вона просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця на утримання дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у позивачки та відповідача є дочка [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі по 600 гривень щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 19 грудня 2011 року було розірвано. Також встановлено, що від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісяця. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона у 1986 році побудувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] без отримання земельної ділянки для таких цілей. Правовстановлюючі документи виготовлені не були. Наявність майна підтверджується копією інвентарної справи на житловий будинок. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який самочинно збудований. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Волосянківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2016 року [PERSON] замовила технічний паспорт на садибний(індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] З довідки від 06.10.2016 року, виданої Волосянківською сільською радою видно, що [PERSON] згідно даних погосподарських книг являється головою дворогосподарства [ADDRESS] Також довідкою від 17.10.2016 року Волосянківською сільською радою підтверджено факт про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка у розмірі 0,68 га., що розташована за [ADDRESS] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) Відповідно до ч.1,2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, атакож дозволяти будівництво на соїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ч.1,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона у 1999 році побудувала житловий будинок в [ADDRESS] без отримання земельної ділянки для таких цілей. Правовстановлюючі документи виготовлені не були. Наявність майна підтверджується копією інвентарної справи на житловий будинок. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який самочинно збудований. В судове засідання позивачка представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Солянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Солянської сільської ради Великоберезнянського району від 19.09.2016 року [PERSON] в 1999 році закінчила самовільне будівництво житлового будинку [ADDRESS]. Також довідкою від 19.10.2016 року виданою Солянською сільською радою про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка за домогосподарством, що розташована за [ADDRESS] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) Відповідно до ч.1,2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ч.1,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved