Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом про стягнення на її користь з [PERSON] про відшкодування моральної шкоди 5000грн., додаткової майнової шкоди - 350,00грн. за оцінку автомобіля, 23,10грн., 17,16грн. та 0,60грн. поштових витрат на офіційні звернення та повідомлення, 229,40грн. витрат на судовий збір, разом 5620,26грн., та з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» відшкодування майнової шкоди 9240,01грн. В позовні заяві позивачка зазначила, що, 23.05.2012р. на перехресті вул. Гребельної та бул. Вінтера вантажний автомобіль MAN 19.403, р.н. [NUMBER], з напівпричепом “FRUEHAUF”, р.н. [NUMBER], за кермом якого знаходився водій [PERSON], під час здійснення маневру повороту вказаного транспортного засобу верхньою частиною напівпричепа обірвав тролеї, які після цього впали на дах автомобіля HYUNDAI I10, р.н. [NUMBER] що належить позивачці. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується показаннями свідка [PERSON] Визначити винуватість [PERSON] за допомогою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є не можливим у зв'язку з тим, що встановити особу водія вищевказаного транспортного засобу співробітникам ДАІ не вдалося протягом граничних строків для притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7 ст. 247 КпАП України), що підтверджується трьома відповідями на офіційні звернення до ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Проте 22.10.2012р. Управління ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області видало довідку №9009863 за вихідним номером 10/10 - 646 в якій зазначається, що ДТП сталося не у зв'язку з недоліками утримання вулично-дорожньої мережі, адже останні були відсутні. Відсутність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] призвела до відмови з боку страховика заподіювача шкоди, а саме «Страхової компанії «Дніпроінмед». Внаслідок ДТП позивачці була завдана пряма майнова шкода у розмірі 9240,01грн., що підтверджується висновком звіту №155 про оцінку автомобіля HYUNDAI I10, р.н. [NUMBER] який був складений 19.06.2013р. Крім того, у зв'язку з необхідністю отримання необхідних доказів у справі позивачка зазнала додаткових витрат: 350,00грн. - за оцінку автомобіля; 23,10 грн., 17,16грн. та 0,60грн. поштових витрат на офіційні звернення. Також позивачці була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 5000,00 грн. Позивачкою неодноразово уточнювалися позовні вимоги та склад відповідачів. 04.06.2014р. позивачкою було заявлено клопотання про заміну неналежних відповідачів та уточнені позовні вимоги, згідно з якими позивачка просила визнати [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; стягнути з Відповідача 1 Фізичної особи-підприємця [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 2500,00грн., додаткової майнової шкоди - 350,00грн. за оцінку автомобіля, 23,10грн., 17,16грн. та 0,60грн. поштових витрат на офіційні звернення та повідомлення, 229,40грн.- витрати на судовий збір, франшизи у розмірі- 1000, 00грн., величину втрати товарної вартості у розмірі 2055,20грн.; стягнути з Відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» у відшкодування моральної шкоди 2500,00грн., майнової шкоди 6184, 81грн. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач 1 ФОП [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі, оскільки вважають, що факт ДТП за участю [PERSON] не доказаний, надані позивачкою докази винуватості [PERSON] грунтуються на припущеннях, прямі докази його вини - відсутні. Представник Відповідача 2 ПАТ СК «Дніпроінмед» позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях. 3-тя особа [PERSON] проти позову заперечував, своєї вини в ДТП за участю позивачки не вбачає. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення стрін та їх представників, свідків, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 23.05.2012р. на перехресті вул. Гребельної та бул. Вінтера у м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля з напівпричепом, який під час здійснення маневру повороту верхньою частиною вантажа обірвав тролеї, які впали на дах автомобіля позивачки та пошкодили його, після чого продовжив рух та зник з місця ДТП. Згідно з матеріалами ДТП, наданими на запит суду, оперативно-розшуковими заходами був встановлений транспортний засіб та водій, причетний до скоєння ДТП, але в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративне провадження у справі не було розпочато. За таких обставин суд, при наявності достатніх підстав, винуватість особи може вирішити в порядку цивільного судочинства. Допитаний судом свідок [PERSON], пояснив, що на момент скоєння ДТП знаходився за кермом свого автомобіля позаду автомобіля позивачки. Попереду автомобіля позивачки рухався тягач з платформою, на якому знаходилася бурова установка. Вказаний тягач під час повороту з греблі ліворуч на бул. Вінтера, верхньою частиною бурової установки спричинив обрив контактної тролейбусної лінії, яка впала на автомобіль позивачки, після чого, не зупиняючись, продовжив рух у напрямку вул. Кіяшко. [PERSON] продовжив рух за платформою, намагаючись зупинити вантажівку світловими та звуковими сигналами. Оскільки йому це не вдалося, запам'ятав державний номер напівпричепу - [NUMBER], який повідомив позивачці, повернувшись на місце ДТП. Щодо номеру та моделі тягача інформації надати не може, оскільки рухався позаду. Допитаний судом свідок інспектор ДАІ [PERSON] пояснив, що 23.05.2012р. прибув на місце вчинення ДТП, оформив матеріал ДТП та розробив план проведення оперативно-розшукових заходів щодо встановлення водія та транспортного засобу, який зник з місця автопригоди. Під час перевірки за наявними базами було встановлено, що причеп «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], належить ПП [PERSON] Під час бесіди автоінспектора [PERSON] з гр. [PERSON] останній повідомив, що причеп експлуатується ПП [PERSON] на підставі доручення, місце знаходження [PERSON] та причепа йому невідомі, про ДТП, що сталося 23.05.2012р. за участю зазначеного напівпричепа нічого не знає. Також інспектор [PERSON]. пояснив, що в подальшому співробітниками УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області спільно з ВДАІ Вільнянського РВ було здійснено виїзд до ФОП [PERSON], встановлено місцезнаходження напівпричепу «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], встановлено тягач MAN, р.н. [NUMBER], що зареєстрований на ім'я [PERSON], та особу водія, який керував тягачем та напівпричепом на момент вчинення ДТП - ним виявився гр. [PERSON]. Тобто співробітниками ДАІ були виконані всі необхідні дії для встановлення винуватця ДТП, але справу не передано до суду в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Допитаний у судовому засіданні [PERSON], пояснив, що працює водієм у ФОП [PERSON], до його обов'язків належить керування різними вантажними автомобілями з різними напівпричепами, у тому числі вантажним автомобілем MAN, р.н. [NUMBER], з напівпричепом «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], які використовуються у підприємницькій діяльності ФОП [PERSON] Щодо обставин ДТП нічого пояснити не може, оскільки не пригадує маршрут, за яким рухався 23.05.2012р., жодних зіткнень та чогось подібного не пригадує. При цьому [PERSON] підтвердив, що письмові пояснення, які він надав співробітникам ДАІ, написані ним власноручно, та викладена в них інформація достовірна. В матеріалах ДТП, що були витребувані судом, містяться вищевказані пояснення [PERSON], згідно з якими 23.05.2012р. він дійсно керував автомобілем МАN, р.н. [NUMBER], з платформою «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], на якій перевозив екскаватор, який не виходив за габарити трала. Перед виїздом була заміряна висота - 3,90 м. Рухався з Заводського району м. Запоріжжя на Правий берег. Коли рухався по греблі, зіткнень не було. У судовому засіданні був допитаний [PERSON], на ім'я якого зареєстрований автомобіль МАN, р.н. [NUMBER], який пояснив, що вказаний автомобіль знаходиться у користуванні ФОП [PERSON] на підставі договору оренди, жодної інформації про ДТП за участю належного йому автомобіля не має. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану вказаним автомобілем на момент ДТП, була застрахована у ПАТ «СК «Дніпроінмед» згідно з Полісом АА 6363033. У судовому засіданні був допитаний [PERSON], на ім'я якого зареєстрований напівпричеп «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], який пояснив, що вказаний напівпричеп знаходиться у користуванні ФОП [PERSON] на підставі доручення, жодної інформації про ДТП за участю належного йому напівпричепу не має. Допитаний у судовому засіданні відповідач ФОП [PERSON] пояснив, що є приватним підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність з перевезення вантажів, зокрема будівельної техніки, у тому числі за допомогою автомобіля МАN, р.н. [NUMBER], з платформою «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER]. Замовлення на перевезення отримує здебільшого по телефону. Інформація про вантаж та його габарити надається замовниками перевезень та ніяким чином не перевіряється. Документи на перевезення складаються лише у випадку безготівкової оплати, в іншому випадку умови перевезень ґрунтуються лише на усних домовленостях. [PERSON], станом на 23.05.2012р., та до теперішнього часу, працює у нього водієм та має право керувати автомобілем МАN, р.н. [NUMBER], з платформою «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER]. Відповідач ФОП [PERSON] пояснив, що про ДТП, що сталася 23.05.2012р. дізнався лише після отримання повістки до суду. До цього [PERSON] більш ніж 1,5 року приховував від нього інформацію про проведення розслідування органами ДАІ та судовий розгляд справи. Документи щодо перевезення 23.05.2012р. (вантаж та його габарити) відсутні (знищені або не складалися). Щодо можливості експлуатації вказаного напівпричепу іншими належними йому тягачами пояснив, що таке можливо, але на питання, чи можливо, щоб вказаний напівпричеп транспортувався різними тягачами декілька разів за день за однаковим маршрутом, відповів, що такого не траплялося. Також повідомив, що раніше траплялися випадки пошкодження контактних мереж негабаритними вантажами, але питання відшкодування вирішувалося без виклику ДАІ з подальшим утриманням суми компенсації з заробітної платні водія. Представник 3-ї особи КП «Запоріжелектротранс» надав довідки від 22.05.2012р. та 26.05.2012р., згідно з якими контактна мережа на ділянці вул. Гребельна - бул. Вінтера знаходилася в технічно справному стані, заявок від центрального диспетчера, щодо ремонту контактної мережі до моменту її пошкодження негабаритним транспортом не надходило. Контактна мережа, на вказаній ділянці, розміщена на висоті 5,2 м. Рух тролейбусів до 13-25 23.05.2012 р. за вказаним маршрутом здійснювався згідно з графіком руху. У судовому засіданні Представник 3-ї особи КП «Запоріжелектротранс» пояснив, що виключає можливість провисання контактної мережі, оскільки у цьому випадку рух тролейбусів був би неможливим. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їхніх составів у разі, коли зокрема їхній габарит перевищує за висотою від поверхні дороги 4 м. Оскільки, як вказувалося вище, контактна мережа, що була пошкоджена вантажем, знаходилася на висоті 5,2 м, суд дійшов висновку, що 23.05.2012р. водій [PERSON], який керував автомобілем МАN, р.н. [NUMBER], з платформою «FRUEHAUF», р.н. [NUMBER], здійснював перевезення негабаритного вантажу, та під час маневру повороту ліворуч обірвав контактну мережу, внаслідок чого остання впала на автомобіль позивачки та спричинила її автомобілю пошкодження. Заперечення відповідачів, щодо допустимості показів свідка [PERSON] через розбіжність даних, щодо моделі тягача та описання вантажу не приймаються до уваги, оскільки свідок ДТП [PERSON] пояснив, що рухався позаду, тому не міг роздивитися модель та марку тягача. Проте покази свідка, щодо номерного знаку причепу, на підставі яких органами ДАІ було встановлено транспортний засіб та водія, винного у вчиненні ДТП, сторонами під сумнів не ставилися. Розбіжності в інших матеріалах справи, зокрема у протоколі огляду, складеного співробітниками КП «Запоріжелектротранс», пояснюються тим, що транспортний засіб з місця автопригоди зник, встановити його модель та зазначити, який саме вантаж перевозився безпосередньо, під час складання матеріалів на місці ДТП, не було можливим. Протокол КП «Запоріжелектротранс» взагалі складався без участі очевидців ДТП, саме працівниками електротрансу. Також не приймаються до уваги припущення відповідачів, щодо того, що обрив контактної мережі міг статися через її несправність. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] винним у порушенні ПДР, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 13-30 23.05.2012 р. на перехресті вул. Гребельної та бул. Вінтера у м. Запоріжжя. Судом також встановлено, що внаслідок ДТП позивачці була завдана майнова шкода у розмірі 9240,01 грн., що підтверджується висновком звіту №155 про оцінку автомобіля HYUNDAI I10, р.н. [NUMBER] який був складений 19.06.2013р., а також додаткова майнова шкода - 350грн. за оцінку автомобіля, 23,10грн., 17,16грн. та 0,60грн. поштових витрат на офіційні звернення та повідомлення, судовий збір - 229,40грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці, відповідачами не заперечувався. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON], на час скоєння ДТП знаходився у трудових відносинах з Відповідачем 1 ФОП [PERSON]. Транспортний засіб (тягач та напівпричеп), яким керував [PERSON], також використовувався ФОП [PERSON] у господарській діяльності на правових підставах. Судом вставлено, що відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 6363033 від 08.07.2011р. (а.с.78), укладеного між ПАТ «СК «Дніпроінмед» та [PERSON], відповідач ПАТ «СК «Дніпроінмед» зобов'язався у разі настання страхового випадку, пов'язаного з експлуатацією транспортного засобу автомобіля МАN, р.н. [NUMBER], сплатити страхове відшкодування. Згідно з ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи. Згідно з ч.1 ст.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ч. 7 ст. 1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно з ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що позивачка звернулася до ПАТ «СК «Дніпроінмед» з заявою від 21.11.2012р. про виплату страхового відшкодування, але згідно з відповіддю, вих. №2236 від 03.12.2012р., виплату відшкодування було відкладено до надання офіційних відомостей щодо того, чи є винуватець ДТП страхувальником ПАТ «СК «Дніпроінмед». Таким чином, оскільки судом встановлена вина [PERSON] у вчиненні зазначеної вище ДТП, що є обов'язковим для виплати страхового відшкодування, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «СК «Дніпроінмед» суму страхового відшкодування в межах ліміту в розмірі 6184, 81 грн. Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі зазначеної норми, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 ФОП [PERSON] різницю між сумою страхового відшкодування та сумою матеріального збитку, а саме 2055,20грн. - величина втрати товарної вартості, 1000,00грн. - франшиза. Також встановлено, що позивачкою були понесені витрати за проведення оцінки пошкоджень автомобіля у розмірі 350,00грн., поштові витрати на офіційні звернення та повідомлення у розмірі 23,10 грн., 17,16грн. та 0,60грн., які також підлягають стягненню з відповідача 1 ФОП [PERSON] При цьому суд, оцінюючи докази, надані позивачкою, обґрунтованість спричинення їй моральних страждань вважає суму 5000,00грн., яку просить стягнути позивачка, завищеною, а тому вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню частково. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачка частково довела ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, при цьому всупереч ст.60 ЦПК України відповідачі, спростовуючи позовні вимоги не надали суду жодних належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial