Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2017 р. звернулась до суду з позовом про зобов'язання директора [PERSON] припинити незаконні дії, що порушують трудові права позивача, зобов'язання відповідача встановити мінімальну норму 18 навчальних годин протягом навчального тижня або відшкодувати у матеріальній формі недостачу 4 навчальних годин протягом тижня, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 18 000,00 грн. Ухвалою суду від 11.12.2017 р. позивачці було надано строк для усунення недоліків (ас. 16). Ухвалою суду від 21.02.2018 р. було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (ас. 23). В обґрунтування вимог позову позивачка [PERSON] посилається на те, що з 2007 р. вона працює викладачем в Київській гімназії східних мов № 1, проте, з 2016 р. керівництво Гімназії в особі директора [PERSON] вчиняла дії з примушення її до звільнення, що проявлялось, в тому числі у встановленні зменшеної норми навчальних годин протягом навчального тижня з 18 годин до 14 годин, що є на думку позивачки порушенням норм ЗУ «Про загальну середню освіту», відповідно до положень якого мінімальна норма навчальних годин протягом навчального тижня встановлена 18 годин. Позивачка вважає, що відповідачем, без її попередження, було змінено істотні умови трудового договору та зменшено на 40 % викладацьке навантаження. Також, позивачка зазначає, що в порушення вимог ст. 2-1 Кодексу законів про працю України зі сторони керівництва Гімназії порушується принцип рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників, що було виражено в тому числі, у знятті позивачки із занять, перешкоджання у здійснення службових обов'язків, кепкування, розповсюдження дезінформації, вчинення керівництвом дрібних крадіжок та псування особистих речей, тощо. Позивачка зазначає, що вказані вище обставини призвели до нервових нападів у неї, у зв'язку з чим неодноразово до навчального закладу викликались карети швидкої допомоги, у зв'язку з чим позивачка за захистом своїх прав змушена звернутись із вказаним позовом до суду, який просить задовольнити. В судовому засіданні 19.04.2018 р., судом було з'ясовано обсяг позовних вимог, предмет та підстави позову, позивачкою та її представником доповнень, уточнень, змін до позовних вимог не подано, жодних клопотань, в тому числі, щодо забезпечення та/або витребування доказів, сторони суду не заявляли, клопотань про затвердження мирової угоди або намір в її укладенні від сторін не надходило, у зв'язку з чим судом було поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого провадження та можливість розгляду справи по суті. Позивачка, її представник та представник не заперечували, у зв'язку з чим суд закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, поданого до суду 05.03.2018 р. (ас. 33-36). Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача та дослідивши матеріали, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що позивачка [PERSON] з 23.04.2007 р. по теперішній час працює на посаді вчителя англійської мови в Київській гімназії східних мов № 1. Встановлено, що позивачка [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що керівництвом Гімназії безпідставно було зменшено норму навчальних годин протягом навчального тижня з 18 годин до 14 годин , що на думку позивачки є істотною зміною умов праці. Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про загальну середню освіту», педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності. Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про загальну середню освіту», педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] 30.08.2017 р. звернулась до директора Київській гімназії східних мов № 1 [PERSON] із заявою, відповідно до змісту якої, позивачка відмовилась від основного навантаження тривалістю 18 годин, у зв'язку з сімейними обставинами та просила забезпечити її основними годинами англійськими мови тривалістю чотирнадцять основних годин на 2017/2018 навчальний рік. Таким чином, в судовому засіданні було спростовано єдину підставу звернення позивачки [PERSON] до суду із вказаним позовом щодо істотної зміни умов її праці, що було виражено у безпідставному зменшенні навантаження 18-годинного навчального тижня. Також, в судовому засіданні позивачкою та її представником не було доведено порушення зі сторони керівництва Гімназії принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників, безпідставне зняття позивачки із занять, перешкоджання у здійснення нею службових обов'язків, кепкування, розповсюдження дезінформації, вчинення керівництвом дрібних крадіжок та псування особистих речей позивачки, тощо. При цьому, суд приймає до уваги наявний в матеріалах справи Наказ Київської гімназії східних мов № 1 від 25.09.2017 р. № 211, відповідно до якого, у зв'язку із зверненням батьків 3-Б класу № 31 від 31.09.2017 р. та батьків 3-В класу № 32 від 01.09.2017 р. , щодо труднощів дітей у вивчені предмету англійська мова, стурбованості батьків з приводу низького рівня засвоєння учнями навчальної програми та з метою перевірки або спростування фактів порушення вчителем педагогічної етики, було вирішено, в тому числі, вивчити стан викладання англійської мови вчителем [PERSON] протягом вересня-жовтня 2017 р. (ас. 42). Судом встановлено, що відповідно до Довідки за підписом заступника директора Київської гімназії східних мов № 1 [PERSON] про вивчення стану викладання англійської мови вчителем [PERSON], остання є спеціалістом І категорії з педагогічним стажем 20 років, викладає у класах 3Б, 3В, 7Г та 9В, проте, аналіз відвіданих уроків свідчить про те, що вчитель не використовує раціональні методи та прийоми навчання, не враховує вікові особливості учнів та диференційований підхід до навчання учнів, що мають труднощі у вивчені англійської мови. Перевірка домашнього завдання зводиться до перевірки вивчення лексики (ас. 50-53). Суд, надану позивачкою Довідку Святошинського управління поліції від 06.11.2017 р., відповідно до якої заяву [PERSON] про те, що директор гімназії [PERSON] довела її до втрати свідомості, та в подальшому самовільно не викликала останній карету швидкої допомоги, внесено до ЄРДР під № 12017100080009121 від 14.10.2017 р. за ст. 356 КК України, не приймає до уваги, оскільки позивачкою та її представником не надано суду доказів, що в рамках вказаного вище провадження повідомлено про підозру конкретній особі, в тому числі, директору Гімназії [PERSON], що позивачку [PERSON] визнано потерпілою, тощо. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачці [PERSON] було зменшено педагогічне навантаження, в порядку ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про загальну середню освіту» за її згодою, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав вважати існування умов порушення порядку змін істотних умов праці, в порядку ст. 32 КЗпП України. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником, всупереч ст. 81 ЦПК України, не надано письмових доказів в підтвердження та обґрунтування позовних вимог, у зв'язку з чим в задоволенні вимог позову необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 32 КЗпП, ст. ст. 79-81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

Outcome: dismissed