Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 29.03.2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за №348. 09.12.2011 року в них народився син [PERSON]. З лютого 2015 року подружні стосунки між сторонами припинені. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 29.03.2008 року [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за №348 (а.с.4-копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-копія свідоцтва про народження). Як зазначили сторони в судовому засіданні і підтверджується довідкою ЖБК «Квазар-2» за №528 від 25.05.2016 року (а.с.39), син [PERSON] проживає з матір'ю. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав нерегулярно і розмір визначав на свій розсуд, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні також підтвердив, що допомогу на дитину надавав, але не кожного місяця. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, має місце спір, який підлягає вирішенню в суді. [PERSON], як вона пояснила в судовому засіданні, на даний час є приватним підприємцем і у 2015 році отримала дохід 18 260 гривень, на підтвердження чого надала податкову декларацію за 2015 рік (а.с.41). Відповідач [PERSON] працює на посаді начальника планово-диспетчерського відділу в товаристві з обмеженою відповідальністю «Піллар», і його середньомісячна зарплата становить 8 743 гривні 45 копійок, що вбачається з довідки ТОВ «Піллар» від 26.05.2016 року (а.с.46). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, з нього підлягають стягненню аліменти на її утримання за рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved