Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вона стверджує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей відповідач вказаний батьком, проте він добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 650 грн. на утримання дочки та 550 грн. на утримання сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви відповідача, крім того, вбачається, що позовні вимоги він визнає частково, оскільки на даний час ніде не працює, перебуває в пошуках роботи, тому згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із свідоцтвами про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач вказаний їхнім батьком, тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст. 184 цього Кодексу та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом приймаються до уваги наведені відповідачем у його заяві доводи в тому, що він не працює і не має стабільного доходу, оскільки такі доводи не спростовані позивачкою. Крім того, будь-яких доказів щодо наявності у відповідача стабільного доходу позивачкою не подано, тому суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на викладене, вимога позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного вікує необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд також бере до уваги те, що стан здоров'я відповідача є нормальним, інших утриманців він не має, а також те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги встановлений законодавством з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд вважає вірним стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 450 грн. на кожну дитину щомісячно.

Outcome: partial