Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 16 липня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є дві дочки: [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, що кожному із них та дітям спричиняють душевні страждання. Відповідач на зауваження не реагує та не хоче змінювати своє відношення до неї, а тому вона 25 травня 2020 року подала позовну заяву про розірвання шлюбу до Камінь-Каширського районного суду Волинської області. З відповідачем на даний час вони проживають в одному житловому будинку, однак спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, і ніякої матеріальної допомоги на утримання дочок він не надає. Вона зверталася до нього з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей, однак відповідач в добровільному порядку утримувати дітей відмовляється. Вона самостійно не в змозі матеріально забезпечити належні умови для проживання дітей. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, однак постійно працює на роботах по будівництву, внаслідок чого отримує значні кошти, інших дітей на утриманні не має. Ухвалою судді від 28 травня 2020 року у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю до початку розгляду справи про суті, про що подав письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими Видертською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 12 березня 2007 року та 1 липня 2013 року (а.с. 5, 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зобов`язані утримувати їх до досягнення повноліття. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Між сторонами немає домовленості про спосіб, розмір і порядок сплати аліментів на утримання їхніх двох малолітніх дітей, а у судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Згідно з частинами 1 та 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки відповідач позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву, і таке визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та з огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дітей, тому з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved