Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що є донькою [PERSON], померлої [INFO] Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить також частка квартири [ADDRESS]. Вона (позивачка) також є співвласницею частки цієї квартири, яку успадкувала після померлого батька [PERSON] Після смерті батька з травня 2009 року вона постійно проживала в зазначеній квартирі, доглядала за матір'ю, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. В той же час вона мала інше житло, де була зареєстрована до 26.08.2016 року. Таким чином, проживаючи разом із спадкодавицею з травня 2009 року та на момент її смерті вона фактично прийняла спадщину, але строки на подачу заяви про прийняття спадщини нею були пропущені в зв'язку з тим, що вона вважала, що прийняла спадщину. Постановою нотаріуса від 04.04.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що на момент смерті спадкодавця вона не була зареєстрована з нею за однією адресою. В зв'язку з цим, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив суд задовольнити останній. Представник відповідача - територіальної громади в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідом, що з огляду на його належне повідомлення про день та час слухання справи та положень ст.169 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті. Представник співвідповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на не надання позивачкою доказів щодо поважності причин строку на прийняття спадщини. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є рідним донькою [PERSON] та [PERSON], яким на підставі свідоцтва про право власності від 15.07.1993 року на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] позивачка успадкувала право власності на частину вказаної квартири на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2000 року. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] З витребуваних судом матеріалів справи, заведеної П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті останньої, вбачається, що позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 04.04.2017 року, тобто з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Постановою державного виконавця від 04.04.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], з посиланням на подачу заяви про прийняття спадщини з пропуском встановленого законом строку та відсутність реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем на момент його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непере-борними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція, міститься і у висновках, викладених в постановах Верховного суду України від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12, від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, які в силу ст.360-7 ЦПК України підлягають врахуванню при вирішенні спірних правовідносин між сторонами у розглядаємій справі. Підстав для відступу від вказаної правової позиції у даній цивільінй справі суд не вбачає. В своєму позові та під час розгляду справи позивачки в якості поважності причин пропуску строку посилалась на те, що постійно проживаючи з матірю з травня 2009 року та по день її смерті в квартирі [ADDRESS], вважала, що фактичо прийняля спадщину, а тому не звернулась протягом шестмсіячного строку з дня відкриття спадщини за заявою про її прийняття до нотаріальної контори. Разом з тим, вказану обставину суд не визнає поважною причиною пропуску встановленого законом строку на прийняття спадщини, у т.ч. з огляду на те, що позивачка раніше приймала спадщину після смерті свого батька та була обізнана про встановлений законом порядок її прийняття шляхом подачі відповідної заяви. Також суд не визнає поважними причини пропуску строку з посиланням на смерть інших близьких людей позивачки після смерті матері, оскільки з моменту відкриття спадщини [INFO] та до дня подачі позивачкою заяви про прийняття спадщини 04.04.2017 року минуло більше шести років. Крім того, у випадках якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, відсутні підстави для задоволення вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та належним способом захисту права спадкоємця в даному випаду може бути встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За вказаних визе обстаивн, суд приходить до виснвоку, що позовні вимоги позивачки не довдені належними доказами, останньою не вірно обрано спосіб захисту оспорюваного права. В звязку з чим, в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати слід покласти на останню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed