Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 06.07.1987 року їй, як члену ЖБК №101, та членам її сім'ї, виконавчим комітетом Херсонської міської ради був виданий ордер на житлове приміщення, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS], пай за яку позивачка сплатила у 1991 році. Також зазначає, що 03.07.1991 року на її ім'я, Херсонський БТІ видав Реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності на вказане майно. Оскільки вказана квартира була придбана подружжям [PERSON] в період шлюбу та є їхньою сумісною власністю, рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.11.2005 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири. Од же, позивачка зазначає, що ? частина спірної квартири зареєстрована за [PERSON], інша ? частина вказаної квартири залишається у її власності відповідно до посвідчення виданого 03.07.1991 року ХБТІ, однак на сьогоднішній день вказаний документ не є правовстановлюючим документом, що на думку позивачки, обмежує її права щодо розпорядження належної їй частини вказаного майна. З огляду на наведене просить суд визнання за нею право власності на ? частину квартири №100, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Тарле, буд.4, корпус 1, оскільки вважає, що порушенні відповідачем її права, підлягають захистом судом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні адвокат позивачки - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача, Херсонської міської ради - Голота О.Ю. - позовні вимоги до Херсонської міської ради не визнала, одночасно надавши заперечення на вказаний позов, просила суд, в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити за необгрунтовністю. В судовому засіданні представник третьої особи: [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи - ЖБК №101 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволені позову позивачці слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 1980 року по 2004 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання, сторонами, як членами ЖБК №101, та членам її сім'ї, була придбана кооперативна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером, виданим виконавчим комітетом Херсонської міської ради від 06.07.1987 року. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не було у добровільному порядку визначено порядок користування спільною квартирою. З огляду на наведене сторони звернулись до суду та рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.11.2005 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири та визнано порядок користування зазначеною квартирою між сторонами. Вказаний факт, на думку позивача, порушує її право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, оскільки правовстановлюючі документи на підтвердження права власності у позивачки відсутні, що в свою чергу унеможливлює розпорядження зазначеним майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Од же, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з наступною видачею свідоцтв про право власності здійснюють органи державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, повноваження яких суд не може підміняти. Також, позивачем та його представником, в судовому засіданні, не надано жодного доказу, у відповідності до ст.ст. 57-60 ЦПК України, про те, що вони звертались до відповідних органів, або до відповідача - Херсонської міської ради про отримання правовстановлюючого документу на вказану квартиру та отримали вмотивовану відмову. Також позивач не надала доказів того, що відповідачем по справі якимись діями чи бездіяльністю були порушені права позивача, щодо визнання права власності на частину вказаної квартири. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем для захисту своїх порушених прав вибрано не вірний спосіб захисту, вимоги позову необґрунтовані та такі що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed