Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності майно частину житлового будинку, вказавши, що їй, [PERSON], належить 3/4 частки житлового будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2003 року по справі № 2-1302/2003р., зареєстрованого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 17.10.2003 року в книзі № 105 за реєстровим № 15822. 1/4 частка спірного будинку належала [PERSON] Зіновєвні в порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року [PERSON]. Жилий будинок площею 68,3 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 506 кв.м. Вартість будинку згідно висновку про вартість майна від 17.11.2015р. № 296/15 складає 278\~323,00 грн. Вартість 1/4 частки у спільній власності становить 69\~580,75 грн. У 2005 році [PERSON] зверталася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про виділення частки з спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою. Оскільки виділення [PERSON] її частки майна в натурі було неможливим, користуватися будинком вона наміру не мала, спільне користування будинком було неможливе, під час розгляду справи сторони дійшли мирової угоди, згідно якої [PERSON] отримала від позивача вартість її частки в спільному майні в розмірі 3000,00 доларів США. Про даний факт, крім мирової угоди, свідчить її розписка від 01.06.2005 року, в якій зазначено, що жодних претензій [PERSON] до позивача не має. За заявою [PERSON] ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2005 року по справі № 2-99/05 провадження по справі було закрито. Фактично мировою угодою та ухвалою суду про закриття провадження по справі право власності [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку було припинено. Оскільки питання про право власності на 1/4 частку будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі за позивачкою вирішено не було, в реєстрації її прав було відмовлено. Усі витрати, повязані з утриманням будинку весь цей час несе позивачка, [PERSON] участі у витратах не приймала, в будинку не мешкала, своє право власності в порядку спадкування за законом документально не оформлювала, але оскільки [PERSON] у шестимісячний строк зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається власницею спадкового майна з часу відкриття спадщини. На цей час позивачці стало відомо, що у 2010 році [PERSON] померла. Згідно повідомлення Другої запорізької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 30.03.2016р. спадкова справа після її смерті не заводилася. Просить суд припинити право [PERSON] Зіновєвни на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул.Ярославській в м.Запоріжжі, яке виникло у неї у порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року [PERSON]. Визнати за нею право власності на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі, яка належала [PERSON]. Представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити, розглянути справу в її відсутність на підставі матеріалів справи. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, направила до суд заяву з проханням слухати справу в її відсутність, позов визнала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] належить 3/4 частки житлового будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2003 року по справі № 2-1302/2003р., зареєстрованого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 17.10.2003 року в книзі № 105 за реєстровим № 15822. 1/4 частка спірного будинку належала [PERSON] Зіновєвні в порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року [PERSON]. Жилий будинок площею 68,3 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 506 кв.м. Вартість будинку згідно висновку про вартість майна від 17.11.2015р. № 296/15 складає 278\~323,00 грн. Вартість 1/4 частки у спільній власності становить 69\~580,75 грн. (а.с.15). У 2005 році [PERSON] зверталася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про виділення частки з спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою. Оскільки виділення [PERSON] її частки майна в натурі було неможливим, користуватися будинком вона наміру не мала, спільне користування будинком було неможливе, під час розгляду справи сторони дійшли мирової угоди, згідно якої [PERSON] отримала від позивача вартість її частки в спільному майні в розмірі 3000,00 доларів США (а.с.11-12). Про це свідчить її розписка від 01.06.2005 року, в якій зазначено, що в рахунок погашення вартості 1/4 частини будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі вона отримала від [PERSON] 3000,00 доларів США, жодних претензій [PERSON] до позивача не має (а.с.13). За заявою [PERSON] ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2005 року по справі № 2-99/05 провадження по справі було закрито у звязку з укладанням мирової угоди (а.с.14). Фактично мировою угодою та ухвалою суду про закриття провадження по справі право власності [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку було припинено. [PERSON] участі у витратах не приймала, в будинку не мешкала, своє право власності в порядку спадкування за законом документально не оформлювала, але оскільки [PERSON] у шестимісячний строк зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається власницею спадкового майна з часу відкриття спадщини. Згідно довідки сектору адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби в Запорізькій області від 22.12.2015р. [PERSON] Зіновєвна померла у 2010 році. Згідно повідомлення Другої запорізької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 30.03.2016р. спадкова справа після її смерті не заводилася. Оскільки [PERSON] виплатила [PERSON] грошову компенсацію, що підтверджується наданою суду розпискою, написаною власноруч, що не суперечить вимогам ст.365 ЦК України, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved