Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з 2011 року по 2016 року у нього вдома по вул.Вишневій,13 в с.Лемешівка Калинівського району Вінницької області. 07.06.2011 року вона народила сина [PERSON], батьком якого є [PERSON] Проте у Книзі реєстрації народжень сина зазначено прізвище батька «[PERSON], а імя та по батькові «Ярослав Володимирович», який було вчинено за її вказівкою. Понад 5 років вони проживали повноцінною сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Проте майже рік разом не проживають. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, проте вона не є регулярною. За вказаних обставин у неї виникла необхідність визнати батьківство відповідача та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина. В судове засідання позивачка не зявилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка [PERSON] в період з 2011 року по 2016 року проживала разом з [PERSON] по вул.Вишневій,13 в с.Лемешівка Калинівського району Вінницької області, що підтверджується довідкою №587 від 20.09.2017 року виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. 07.06.2011 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Проте у Книзі реєстрації народжень в графі «батько» зазначено прізвище батька «Боровський», який було вчинено у відповідності до вимог ст.135 СК України. Підставою для визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. 128 ч.2 СК України є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ч.4 ст. 128 СК України приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт визнання батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] Крім того, на даний час позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі і у неї виникла необхідність стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], батьком якого являється відповідач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, вимоги позивачки є законними та підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved