Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якій просить : Визнати за [PERSON]»ю [PERSON] право власності в порядку спадкування на 237/600ч. житлового будинку № 9 по пров. Дігтярному у м. Харкові, загальною площею 76 кв.м з прибудовою літ . А-1 , з відповідною часткою надвірних будівель , сараєм літ Е, огорожею № 1,2,3, після смерті батька [PERSON] , померлого 07.08.2005 року ,який фактично успадкував 273/600 ч. житлового будинку після смерті власника матері [PERSON] , померлої 17.04.1969 року , а в цілому на 521/600 ч. житлового будинку загальною площею 168, 3 кв. м. Перед початком судового засідання від позивачки надійшла заява про слухання справи без її участі, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити , також просила слухати справу без фіксування технічними засобами. Відповідачка перед початком судового засідання надала до суду відповідну заяву , в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просить суд слухати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши надану заяву позивачки, відповідача, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що бабусі [PERSON] та Григор»євої [PERSON] належав житловий будинок по пров. Дігтярному № 9 згідно договору купівлі-продажу, посвідченому 5-ою ДПК м. Харкова 17.02.1927р. № ч 183. Після оформлення договорів дарування, посвідчених 8-ою ХДНК 10.07.1961р. № 2-2833 та від 06.05.1970р. № 2-4683, рішення народного суду Київського району м. Харкова від 08.01.1970р., батькові позивачці та відповідачці [PERSON] стало належати 284/600ч. будинку. На підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1972р. 79/600ч. будинку належало [PERSON]. На підставі рішення - Київської райради народних депутатів від 21.06.1983р. № 196-4 79/600ч. стали нежитловими привішеннями та були передані батькові позивачки райрадою у тимчасове користування, договір купівлі-продажу був погашеним та приєднаним до інвентаризаційної справи.[PERSON] замість 79/600ч. отримав державну квартиру. Рідна бабуся [PERSON]померла 17.09.1969р. Згідно даним будинкової книги батько [PERSON] , його брат [PERSON], сестри [PERSON], [PERSON] були зареєстровані у будинку на день смерті [PERSON] та прийняли спадщину після неї, яка складалася з 237/600ч. будинку. [PERSON] померла 12.12.1984р., [PERSON] помер 20.01.1990р., [PERSON] померла 02.1 1.1980р. Спадкоємців, крім рідного батька [PERSON] та Григор»євої З.Ф. після їх смерті не було. Тільки він фактично прийняв спадщину після їх смерті у відповідності зі ст.ст. 530, 548, 549 ЦК УРСР, який діяв на той час, бо проживав та був зареєстрований у будинку. Після смерті бабусі [PERSON] - [PERSON] спадщина у нотаріальних органах не оформлювалася. Батько - [PERSON] - [PERSON] помер 07.08.2005р., мати - [PERSON] померла 17.10.21 1 р. 25.12.2012р. [PERSON] одержала у 8-ій ХДНК свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, всього 284/600ч. будинку, оскільки її сестра відповідачка [PERSON] відмовилася від спадкування на її користь. Копії свідоцтв про право на спадщину, довідки КП «ХМБТІ», витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно знаходяться в матеріалах справи Оскільки рідний батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті її матері, позивачка прийняла спадщину після його смерті, то і має право на спадкування належних [PERSON] 237/600ч. житлового будинку, які зареєстровані па дійсний час за бабусею позивачки. Оскільки батько [PERSON] за життя не оформив свої спадкові права на 237/600ч. після смерті матері позивачці не може бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадкування 237/600ч. будинку. У відповідності з п. 25 постанови Пленуму ВС від 30.05.2008р.-відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВС отримання спадкоємцем який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком спадкоємця. Цивільний Кодекс в редакції 1963р. діючий па момент смерті бабусі також не передбачав строк видачі свідоцтва про право на спадщину, крім За цих обставин, у відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, остання не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Харків, пров.Дігтярний 9 , оскільки покійний [PERSON] за час свого життя не зареєстрував в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи те, що інші спадкоємці відсутні, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 відповідачами у таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, та у відповідності до ст. 16 ЦК України, якою передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності, мною подано даний позов. Таким чином суд вирішив що [PERSON] відповідно до чинного законодавства України прийняла спадщину, у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: 61000, м. Харків, пров.Дігтярний 9.

Outcome: approved