Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON],[INFO], у [PERSON] виникло право на власність половини житлового будинку по [ADDRESS] (надалі Будинок) відповідно рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 03.08.2011 року. Відповідач та [PERSON] вступили в спільне володіння Будинком та земельною ділянкою. Розділу майна, виділення часток в натурі для справедливого поділу спільного майна не проводилось. Між відповідачем та [PERSON] була домовленість, згідно якої, відповідач мав намір викупити половину Будинку у [PERSON], але за день реалізації, різко змінив своє рішення і зробив спроби заволодіти майном [PERSON] іншим способом. Тому виникла потреба захистити свої права через суд. Згідно Закону всім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 732 ЦК України власник має право укладати договір ренти на своє майно і отримувати вигоду від здачі майна в оренду. Відповідач спричинив збитки (упущену вигоду) у сумі 12226,40 грн., виходячи з розрахунку: -орендна плата в місяць складає 17 грн. за 1 кв.м. Термін складає 31 місяць, з моменту виникнення права 19.06.2007 року до 03.08.2011 року. Половина загальної площі Будинку складає 23,20 кв., оскільки загальна площа Будинку, яка зафіксована в Свідоцтві про право на спадщину від 15.11.2012 року становить 46,40 кв. А тому розрахунок збитків становить: 17 грн/кв.м х 23,20 кв.м.= 394 ,40 грн. 31міс. х 394,40 = це становить 12 226,40грн. Тому вона просить стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду) в сумі 12226,40грн., стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 243 ,60 грн. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала в повному обсязі, вказавши суду, що оскільки відповідач не надає можливості зайти до Будинку, навіть до двору, людей, які бажали знімати приміщення в Будинку не допускає, тому і був заявлений даний позов. Позивачці судом пропонувалось уточнити вимоги позову, але вона категорично відмовилась, повідомила суду, що нею були надані всі докази стосовно заявлених вимог. Представник відповідача позов не визнала. Суд заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3060 спадкоємцем на ? частину цеглового житлового будинку А-1 житловою площею 32 ,80 кв.м., загальною площею 46,40 кв. м з господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлого [PERSON], який помер [INFO], є його онука - [PERSON], [INFO]. Право власності на ? частину спільного житлового Будинку зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 05.12.2012 року. Згідно довіреності [PERSON] надала надала повноваження позивачці представляти її інтересів суді. [PERSON] просить суд, стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду) за користування майном [PERSON] Відповідно до ст. 22 ЦК України «Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто з аналізу цієї норми вбачається, що особа має право на відшкодування упущеної вигоди в разі, якщо їй завдано збитків у результаті порушення її цивільного права. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як було з'ясовано в судовому засіданні, в порушення ст. 60 ЦПК України, [PERSON] доказів про порушення відповідачем її цивільних прав або цивільних прав [PERSON] до суду не надано. Зазначена правова позиція також висловлена Вищім спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Рішенні від 05.06.2013 року по справі № 6-17626ск13, де за подібними правовідносинами було зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 4 ст. 623 ЦК України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі відсутності порушення його цивільних прав. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. Проте, позивачкою не надано будь-яких доказів, що підтверджують порушення відповідачем прав [PERSON] та відсутні докази, що доводять усі необхідні елементи для зазначеної міри відповідальності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed