Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть вже тривалий час та разом не проживають. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, атому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою судді від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила слухати у справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд не бере до уваги заяву, надіслану на електронну пошту суду, підписану [PERSON] , оскільки вона надіслана із поштової адреси [INFO] та відправником зазначено Nadia Potapchuk. Із зазначеного суд приходить до висновку, що заява від відповідача була надіслана із електронної пошти позивачки, що ставить під сумнів її дійсність. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30 липня 2021 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), сторони 01 вересня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1176. В шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження інтернаціональним № 182 частина І серія А (2006 рік), виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Теверола, Італія. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved