Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , та [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.1.1997 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які у вказаній квартирі з 2015 року та по теперішній час не мешкають та надали заяви, посвідчені нотаріусом, по те, що [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , та [PERSON] не заперечують проти зняття їх з реєстрації, у зв`язку з тим, що вони зареєстровані за іншою адресою у Російській Федерації. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка та її представник надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник Виконавчого комітету Маріупольської міської ради надали суду висновок, у якому зазначено, що не мають заперечень щодо визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачів. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Згідно свідоцтва на право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження складу сім`ї, за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не мешкають з 2015 року. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачі не проживає у квартирі [ADDRESS] , а відповідно втратили право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом якого вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved