Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] на період її навчання. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що дочка навчається на денному відділенні Новоград-Волинського медичного коледжу за контрактом , строк навчання до [INFO] року, а тому потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити . Відповідач в засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с.15) і відповідає вимогам ст.74 ЦПК України . За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами. Причину неявки відповідача суд визнає неповажною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом [PERSON] є рідною дочкою відповідача [PERSON] . На утримання дочки згідно рішення Коростенського міськрайонного суду батько сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. В даний час дочка [PERSON], [INFO] навчається на третьому курсі Новоград-Волинського медичного коледжу денної форми навчання за контрактом, що підтверджується довідкою № 256 від 15.03.2016 року, термін закінчення навчання - [INFO] року. Відповідач проживає в м. Коростень в державній квартирі, має постійне місце роботи, а тому суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці , котра продовжує навчання у розмірі 1\\4 частини всіх видів свого заробітку. Позивачка проживає в державній квартирі, отримує невеликий заробіток і не має можливості за власні кошти забезпечити дочку підручниками, комп'ютерною технікою та іншим необхідним їй приладдям для навчання, оплатити проживання та вартість проїзду, забезпечити харчуванням дочку. У відповідності до вимог ст.199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив , що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. А тому суд стягує на користь позивачки суму аліментів, яку спроможний надавати відповідач - 1\\4 частину всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 червня 2016 року. Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивачки про стягнення витрат на оплату правової допомоги в сумі 500 гривень. Відповідно до ч.1ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Як видно із матеріалів справи на підтвердження понесених витрат в сумі 500 гривень на правову допомогу позивачем надано угоду про надання юридичних послуг . При цьому позивачем не надано суду розрахунку, з чого складається вказана сума, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 року. Згідно із ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір таких витрат встановлений законом. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови , стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судовий збір суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial