Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 02.08.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 04.03.2008 року було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 263. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] 2006 року народження, яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не бере участі в її утриманні, не цікавиться її життям, фізичним, духовним та моральним розвитком. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі в порядку письмового провадження, заявлені нею позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Варчук В.В. в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги позивачки підтримує повному обсязі, оскільки відповідач взагалі життям дитини не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги не надає. Прокурор у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, звернулась до суду з заявою про підтримання позовних вимог заявлених позивачкою та розгляд справи відповідно до положення ст. 158 ЦПК України в порядку письмового провадження, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про явку в суд повідомлявся належним чином за місцем свого проживання та через оголошення в пресі: газета «Вінниччина» від 05.02.2014 року. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 02.08.2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлю, який 04.03.2008 року було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис № 263. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] 2006 року народження, яка на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не бере участі в утриманні доньки, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.04.2013 року становить 22514,39 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 2-28/3241 від 19.04.2013 року, не цікавиться її життям, фізичним, духовним та моральним розвитком, що підтверджується письмовими поясненнями свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] [ADDRESS], встановлено, що технічний стан будинку та характеристики жилої задовільні, остання забезпечені усім необхідним для нормальної життєдіяльності. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Враховуючи вищезазначене, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Калинівської райдержадміністрації від 19.03.2013 року, протокол № 3, яка не заперечує щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] а також те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому суд вважає за можливе позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] 2006 року народження.

Outcome: approved