Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 10 березня 2013 року між позивачкою та відповідачем, укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про що 10 березня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 4. За час перебування в шлюбі в них народилося дитина син [PERSON] , [INFO] Останнім часом сімейне життя між ними погіршилося, часті сварки негативно впливають на їх сина, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Їх спільне проживання як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить, як інтересам позивачки так і інтересам їх неповнолітніх дітей . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно до зали судового засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Допитавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 10 березня 2013, виданого виконкомом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №4, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2013 року (а.с. 9). Підчас шлюбу у них народилася дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. ст.\~110,\~112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ст. 24 СК України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, різні погляди на життя. Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим та позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, \~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved