Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам в сумі 47775,78 грн.; пеню по заборгованості по аліментам в сумі 10823,18 грн. та понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2006 року [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 17.07.2014 року у [PERSON] утворилася заборгованість по аліментам яка за період з 01.09.2009 року по 17.07.2014 року становить 47 775 грн. 78 копійок. Вказана заборгованість виникла внаслідок умисного невиконання відповідачем рішення суду та у творилася з його вини. В судове засідання позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи не з`явилася. Від її представника надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутністю, на позовних вимогах викладених в позовній заяві наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судові засідання двічі не з'явився, причину неявок до суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.07.2014 р. по виконавчому листу № 2/2738/2006 від 21.08.2006 року, виданому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість про сплаті аліментних платежів станом на 17.07.2014 року складає 47775,78 грн. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Згідно із ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Частиною 3 ст. 194 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України встановлено порядок відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, який має право подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості по аліментах в сумі 47 775,78 грн. Згідно наведеного позивачкою розрахунку, якій міститься в позовній заяві, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з жовтня 2009 року по липень 2014 року становить 10823,18 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачкою розрахунок пені, оскільки він проведений виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати, підсумовано розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначено її загальну суму. Крім того, відповідач проти даного розрахунку заперечень не надав. Згідно із ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В пункті 22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментам утворилась не з його вини. У Постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13, реєстр № 33609035 Верховний суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тому, враховуючи розрахунок пені на суму несплачених аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пеню за несплату ним аліментів в розмірі 10823,18 грн. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 (а.с.1). На підставі ст. ст. 180, 181, 195, 194, 196 СК України,

Outcome: approved