Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 12.16.1999 року Шишацькою сільською радою Хорольського району Полтавської області. 12.08.2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Інших дітей, непрацездатних батьків відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. З відповідачем позивачка проживають окремо, добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду прохала розглядати справу без її участі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходів). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки він потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на його утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 01.03.2016 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 01.03.2016 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Outcome: approved