Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн., відшкодування за невідбутний відпочинок у розмірі 2400 грн. та сплачені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що її син, [PERSON] , 2009р.н., 15.08.2018р. знаходився на відпочинку в Державній установі «Дитячий заклад оздоровлення «Лісова Казка» Національної поліції України. О 19.00, граючись на дитячому майданчику, він заліз на металеву конструкцію, перечепився через щось, не утримався та впав, через що отримав травму, а саме: закритий остеопіфізеоліз дистального епіфізу лівої променевої кістки із зміщенням. В цей час вихователька залишила дітей без нагляду. Сина було доставлено до Дитячої травматологічного відділення ХОКТБ працівниками табору, де 16.08.2018р. сину надали медичну допомогу. З 15.08.2018р. по 21.08.2018р. син перебував на стаціонарному лікуванні у Дитячому травматологічному відділенні ХОКТБ. Через отриману травму син постійно скаржився на нестерпну біль. Бачучи постійно страждання сина, позивачка перебувала у пригніченому стані, постійно плакала, пила заспокійливе. Син самостійно не міг вдягатися, помитись, взутися, за дитиною постійно потрібен був нагляд та допомога. Син займається тхєквандо, неодноразово приймав участь у змаганнях, отримував нагороди, а у зв`язку з отриманою травмою, лікарем сину було рекомендовано обмеження фізичних навантажень на 4 місяці, тому він не міг відвідувати секцію тхєквандо, приймати участь у змаганнях, та уроки фізкультури. Позивачка вважає, що діями відповідача їй та її сину задана моральна шкода, яку вона вважає слід відшкодувати у розмірі 10000 грн. Крім того, позивачка вважає, що їй відповідачем повинно бути відшкодовано за невідбутий відпочинок за 8 днів у розмірі 2384,76 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач та третя особа позовні вимоги не визнали. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначає, що працівники дитячого закладу добросовісно виконували свої обов`язки, з кожною дитиною щодня проводились вихователями бесіди з попередження травматизму. Незважаючи на застереження [PERSON] повів себе необережно на ігровому майданчику, у зв`язку з чим зазнав ушкоджень. Позивачкою безпідставно заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , з 03.08.2018р. перебував на відпочинку в Державній Установі «Дитячого закладу оздоровлення «Лісова Казка» Національної поліції України. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» дитячий заклад оздоровлення та відпочинку зобов`язаний: створити дитині безпечні умови перебування, забезпечити охорону її життя і здоров`я, особистого майна, надання невідкладної медичної допомоги, страхування від нещасного випадку, реалізацію освітніх програм та змістовного дозвілля тощо; у разі виникнення обставин непереборної сили забезпечити негайну евакуацію і відправлення дитини до місця постійного проживання; у разі захворювання дитини організувати її лікування та за потреби доставлення до місця постійного проживання; забезпечити оздоровлення та відпочинок дітей відповідно до державних соціальних стандартів оздоровлення та відпочинку дітей. 15.08.2018р. [PERSON] , перебуваючи на відпочинку отримав травму, та у супроводі робітників табору було доставлено до Дитячого травматологічного відділення ХОКТБ. Згідно довідки Дитячого травматологічного відділення ХОКТБ від 16.08.2019р. [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування з 15.08.2019р. з діагнозом: закритий остеоепіфізеоліз дистального епіфізу лівої променевої кістки із зміщенням. 18.08.2018 року комісією Державної Установи «Дитячого закладу оздоровлення «Лісова Казка» Національної поліції України було складено акт про нещасний випадок, згідно якого 15.08.2018 року о 19.00 год. на ігровому майданчику біля корпусу №2 стався нещасний випадок, внасідок чого [PERSON] , 2009р.н., отримав тілесні ушкодження, причиною якого зазначено порушення правил безпеки життєдіяльності. Особою, яка допустила порушення правил і норм, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, зазначена вихователька [PERSON] , яка порушила вимоги посадової інструкції. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» працівники дитячого закладу оздоровлення та відпочинку в межах покладених на них обов`язків несуть персональну відповідальність відповідно до законодавства за безпеку життя і здоров`я дітей, які оздоровлюються та відпочивають у цьому закладі, за якість та повноту виконання навчальних та виховних програм, які реалізуються в дитячому закладі оздоровлення та відпочинку. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5049 Дитячого травматологічного відділення ХОКТБ [PERSON] , [INFO] , знаходився на лікуванні з 15.08.2018р. по 21.06.2018р. та призначено домашній режим на весь період фіксації гіпсовою пов`язкою 5 тижнів, відвідування травматолога за місцем проживання, обмеження фізичних навантажень 4 місяці. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків. Стаття 1199 ЦК України передбачає, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я неповнолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Позивачкою [PERSON] сплачено за відпочинок її сина [PERSON] в Державній Установі «Дитячого закладу оздоровлення «Лісова Казка» Національної поліції України вартість путівки на 21 день у розмірі 6260 грн. Згідно наданого позивачкою [PERSON] розрахунку, компенсація за невідбутий відпочинок у кількості 8 днів, які [PERSON] не відпочивав в таборі, у зв`язку з отриманою травмою 15.08.2018р., складає 2384,76 грн. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування за невідбутий відпочинок грошові кошти у розмірі 2384,76 грн. Внаслідок травми, сину позивачки [PERSON] - [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких син зазнав у зв`язку з нещасним випадком. Згідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Судом встановлено, що саме з вини відповідача дитині [PERSON] , 2009р.н., завдані моральні страждання, тому моральна шкода, завдана позивачці та її дитині [PERSON] , 2009р.н., підлягає стягненню з відповідача. При визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з того, що позов випливає з завдання шкоди внаслідок нещасного випадку, який стався з вини відповідача, і враховує ступінь важкості отриманих тілесних ушкоджень, перенесених фізичних та психічних страждань дитини. Крім того, суд також бере до уваги те, що [PERSON] , 2009р.н., займається тхєквандо, неодноразово приймав участь у змаганнях, отримував дипломи. Як вбачається з виписки із медичної карти із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5049 Дитячого травматологічного відділення ХОКТБ Соколову Дарію, 2009р.н., було призначено домашній режим на весь період фіксації гіпсовою пов`язкою 5 тижнів, відвідування травматолога за місцем проживання, обмеження фізичних навантажень 4 місяці, що позбавило дитину везти звичайний спосіб життя. Тобто були порушені нормальні життєві зв`язки, що вимагало від позивачки та її сина додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на викладене, суд вважає достатнім для стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: partial