overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2014 року, з травня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просили суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2014 року, з травня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджено поквартирною карткою та довідкою про склад сімї. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліиментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний відповідача, який не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2005 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В наданій суду заяві позивачка позовні вимоги про стягнення аліментів уточнила в розмірі 800 грн. на місяць, просила суд позов задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, проти стягнення з нього аліментів 800 грн. на місяць не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.06.2017р. шлюб між сторонами розірвано. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої доньки. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В наданій суду заяві позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в наданій суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути в його відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку від 22.03.2017 року №24. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2002 року, в даний час на розгляді в суді перебуває справа про розірвнаня шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивачки, адвокат [PERSON] позов підтримав, позивачка у наданій суду заяві підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні, що підтверджено довідкою про склад сім'ї від 17.01.2017р. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітніх дітей. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси будь-яких осіб. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010 року, актовий запис № 787. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], в даний час сторони спільно не проживають, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], в даний час сторони спільно не проживають, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач також зобов'язаний брати участь в матеріальному забезпеченні дитини. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів, суд приходить з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, кожний з подружжя має молодий вік та не обмежений у працездатності. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення по справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони підтримували фактичні сімейні стосунки без реєстрації шлюбу з 2000 року по 2009 рік, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення доньками повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просили суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони підтримували фактичні сімейні стосунки без реєстрації шлюбу з 2000 року по 2009 рік, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], які після припнення між сторонами сімейних відносин проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дітей. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний відповідача, який не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітніх дітей. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору в сумі 487,20 грн., тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення у справі, що відповідає ст.224-226 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони проживали сім'єю без реєстрації шлюбу та мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просили суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають, проживали сім'єю без реєстрації шлюбу, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 28.05.2015р. № 3640. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліиментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний відповідача, який не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача по якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради, актовий запис №370. Позивачка у судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить задовольнити у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження 06 червня 1998 року зроблено запис №370, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 089302. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №292358 від 14.07.1999 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved