Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. На даний час сім'я розпалася, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, з січня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство,\~\~ а тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з?явилася, але надала суду заяву в котрій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з?явився, але надав заяву в котрій позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб, справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.. Встановлено,\~що 15.06.2013\~року сторони\~зареєстрували шлюб,\~від шлюбу\~мають неповнолітню\~дитину:[PERSON], [INFO].\~\~Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя. Позивач зазначив, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить його інтересам. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4\~ст. 56 СК України\~передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони впродовж півроку не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не проживають разом. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved