Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, народила двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких відповідач визнав своїми дітьми. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Спільне господарство не ведеться з жовтня 2020 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 11-12). Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав у ній наведених. Представник відповідача в особі адвоката Охлопкова О. І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що відповідач офіційно не працевлаштований у зв`язку з відсутністю роботи за місцем його проживання, до того ж через заподіяння йому тілесних ушкоджень проходить лікування у зв`язку із чим потребує матеріальних витрат й на період лікування йому протипоказана робота із фізичними навантаженнями. Зазначив, що відповідач має можливість та бажання сплачувати аліменти в розмірі не більше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачкою доказів, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 29 серпня 2006 року серії [NUMBER] , актовий запис № 23, від 05 липня 2012 серії [NUMBER] , актовий запис № 15 (а.с. 6, 7). З довідки виданої Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області від 01 березня 2021 року №291 вбачається, що [PERSON] має земельну ділянку загальною площею 6,04 га, а саме: 0,16 для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка); 0,50 га для ведення особистого селянського господарства та 5,38 га для товарного сільськогосподарського виробництва (пай), які перебувають у самостійному обробітку (а.с. 23). З наданих відповідачем, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень встановлено наступне. За даними копії епікризу виписного медичної картки стаціонарного хворого №129, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Каланчацька лікарня» Каланчацької селищної ради, [PERSON] , якому поставлено діагноз забій головного мозку, направлений в стаціонар 01 лютого 2021 року, виписаний 20 лютого 2021 року (а.с. 29). З довідки виданої Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області від 05 березня 2021 року №73 вбачається, що [PERSON] має земельну ділянку площею 6,13 га, а саме: 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка); 0,50 га для ведення особистого селянського господарства та 5,38 га для товарного сільськогосподарського виробництва (пай), які перебувають у самостійному обробітку (а.с. 28). За наявними в медичній картці даними вбачається, що [PERSON] продовжує проходити амбулаторне лікування (а.с. 31). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, часткове визнання позову відповідачем, те, що він офіційно не працює, проте є працездатним за певних умов, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік дітей, відносно яких встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дітей відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дітей в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1400 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та 1200 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дітей та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення частини 1 статті 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 180-184СК України та

Outcome: partial