Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача вказуючи, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира була придбана нею 13.11.2015р. за договором купівлі-продажу у відповідача [PERSON], який повинен був знятися з реєстраційного обліку. Однак він до теперішнього часу залишається зареєстрованим в [ADDRESS] та без його згоди зняття з реєстрації неможливо. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається. Відповідач ні є членом її родини, його реєстрація для неї складає незручності, порушує її права в розпорядженні квартирою, на нього нараховуються комунальні витрати, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, суду надана письмова заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечує. Представник Хортицького РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню через наступне. Суд встановив, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., реєстровий номер 3762, належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.6). Право власності позивачки на зазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу, квартира була придбана позивачкою у відповідача [PERSON] та співвласників [PERSON], , [PERSON], [PERSON], які згідно п. 8 вищевказаного договору, зобов'язалися до 04.12.2015 року зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих в квартирі осіб. Відповідно до довідки Єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів МКП «Основаніє» від 12.11.2015р. та довідки сектору адресно-довідкової роботи управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 23.12.2015р. відповідач - [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.10,15). Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично в даній квартирі не приживає та не з'являється. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивачі вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і мають право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач не користується спірним житловим приміщенням, не є членом її родини, інших домовленостей між сторонами немає. При цьому суд враховує, що визнання відповідачем [PERSON] позову, не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації в квартирі позивачки, то суд вважає за необхідне позов в цій частині залишити без задоволення через наступне: Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Аналіз наведеної норми закону свідчить про те, що підставою для зняття з реєстрації є рішення суду, що набрали законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з вищевикладеного та діючого законодавства, питання щодо реєстрації місця проживання або зняття з реєстрації не входять до компетенції суду. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial