Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача майнових збитків та моральної шкоди. В позовній заяві вказала, що є власницею квартири [ADDRESS]. На протязі тривалого часу відбувається залиття її квартири з квартири № 65, власником якої є відповідач. Відповідно до актів від 23.01.2014 року, 21.02.2014 року та 07.11.2014 року, залиття її квартири відбулося з вини відповідача та пошкоджено кухню стелю, ванну - стелю, стіни, туалет стелю, стіни, підлогу. Для здійснення ремонту їй необхідно витратити 23437 грн. У звязку із неодноразовим залиттям квартири, позивач перенесла моральні страждання та душевні хвилювання, повязані з залиттям квартири, що впливає на її фізичний стан. Так, вона є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує стороннього догляду. Вона зазнає хвилювання, що вода, яка стікає по стіні, може потрапити до електролічильника та електропроводки. Залиття її квартири відбувається постійно на протязі кількох років поспіль, що посилює моральні та фізичні страждання позивачки. Вона втратила спокій та надію на відновлення попереднього стану квартири, потребує постійної медичної допомоги через постійні хвилювання. Просила стягнути з відповідача майнові збитки у розмірі 23437 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить її підпис на поштовому відправленні, в позовній заяві надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.(а.с.3) У судове засідання відповідач не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив врахувати, що він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. (а.с. 33) Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність та рішення ухвалити на розсуд суду.(а.с.29-30) Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивачка є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року.(а.с. 6, 35-36) 23.01.2014 року, 20.02.2014 року та 06.11.2014 року відбулося залиття квартири позивачки з квартири №65, де проживає [PERSON], а саме були залиті стеля кухні 12 кв.м., схили кухні, стеля та стіни ванної, туалету та підлога в туалеті, що підтверджується актами Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-22» від 23.01.2014 року, 21.02.2014 року та 07.11.2014 року, підписаними представниками ТОВ «Житло-22» та скріпленими печатками. (а.с. 11, 12, 14). Згідно довідки до акту огляду МСЕК позивачка є інвалідом І групи загального захворювання безстроково.(а.с. 10) Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 22 та 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода поляга є у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно\~\~ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~Особа, яка завдала шкоди, звільняється\~\~від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Отже, вина відповідача у залитті квартири позивачки, яке мало місце 23.01.2014 року, 20.02.2014 року та 06.11.2014 року підтверджуються вищенаведеними актами, складеними комісією ТОВ «Житло-22», в яких відображено, що залиття сталось з вини мешканця [INFO], тобто з вини відповідача. Відповідач на спростування\~\~доводів позивачки щодо його вини в у залитті квартири позивачки, відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надав будь-яких належних і допустимих доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не приймає як належний доказ спричиненої позивачу майнових збитків акти узгодження вартості робіт з ремонту квартири позивачки (а.с. 7-9), оскільки з них не вбачається, саме в яких приміщеннях квартири позивачки розрахований вказаний ремонт та квадратні метри, які зазначені в них не відповідають розміру спричиненої шкоди, зазначеної в актах ТОВ «Житло-22» від 23.01.2014 року та 21.02.2014 року, та розмір площі пошкодженого майна взагалі більше ніде не зазначений. Судову будівельно-технічну експертизу на підтвердження розміру спричиненої шкоди та зясування причин залиття, суд не проводив, оскільки не було клопотань як з боку позивачки, так і з боку відповідача на підтвердження їх доводів. У звязку з викладеним, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення майнових збитків задоволенню не підлягають, оскільки не доведено їх розмір. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України\~\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено в п.9 постанови\~\~№ 4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, позивачка посилалась на те, що внаслідок залиття квартири з вини відповідача\~\~було пошкоджено її майно,\~\~залиття квартири відбувалось неодноразово. Враховуючи обставини заподіяння позивачці шкоди, а також вимоги розумності, справедливості, майновий стан відповідача, який не працює, є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, що вбачається з наданого ним розрахунку відрахування за виконавчим листом та те, що позивачем не доведено тяжких наслідків від заподіяної\~\~відповідачем шкоди суд\~\~вважає, що визначений позивачкою розмір моральної шкоди є явно завищеним, і приходить до висновку про відшкодування її у розмірі 500 грн., який необхідно стягнути з відповідача. Доводи позивачки про те, що вона потребує постійної медичної допомоги через постійні хвилювання жодним доказом не підтверджено, не зазначено та не доведено, яке відношення має наявність у позивача інвалідності 1 групи загального захворювання та потреба у сторонньому догляді до залиття її квартири відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., який позивачка повинна була сплатити при подачі позову, але була звільнена від його сплати як інвалід І групи згідно Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,

Outcome: partial