Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який згодом уточнила та просить визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 130/2013 від 18 жовтня 2013 року, посилаючись на те, що їй відповідно до договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 22 серпня 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2714, належить 3/11 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS]. Власником іншої частини домоволодіння є відповідачка по справі. Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 145 від 28 січня 1998 року земельна ділянка площею 0,0420 га по [ADDRESS] була передана в спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] та [PERSON], які державний акт не отримали та належним чином оформити право власності на земельну ділянку уже не можуть, оскільки не є власниками житлового будинку. Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, не заперечували проти задоволення зустрічного позову та встановлення земельного сервітуту. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, який згодом уточнила та просить визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 130/2013 від 18 жовтня 2013 року, посилаючись на те, що їй відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 14 листопада 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6300, належить 8/11 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS]. Рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 11 червня 2003 року за нею було визнано право сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0402 га по [ADDRESS], на даний час вона просить визначити порядок користування нею. Представник позивачки за зустрічним позовом позовні вимоги своєї довірительки підтримала, просила виділити її довірительці в користування земельну ділянку відповідно до варіанту першого судової будівельно-технічної експертизи № 130/2013 від 18 жовтня 2013 року, не заперечувала проти задоволення первісного позову. Представник Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення первісних та зустрічних позовних вимог. Вислухавши позивачку та представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до вимог ч.4, ч.5 ст. 89 ЗК України співвласники ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про порядок застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Відповідно до ч.1 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 145 від 28 січня 1998 року земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0420 га в м.Ізмаїлі було передано в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] змінила ім'я на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER], виданим Відділом РАЦС по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 25 лютого 2006 року. Відповідно до договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 22 серпня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2714, [PERSON] подарувала [PERSON] 3/11 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 02 лютого 2010 року, [PERSON] [INFO] померла. Відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 14 листопада 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6300, [PERSON] продала [PERSON] 8/11 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 11 червня 2003 року за [PERSON] було визнано право сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0402 га по [ADDRESS] та зобов'язано виконком Ізмаїльської міської ради народних депутатів внести зміни в рішення № 145 від 28 січня 1998 року, виключивши з власників земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] [PERSON]. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №130/2013 від 18 жовтня 2013 року, виходячи з конфігурації земельної ділянки, враховуючи місцерозташування житлового будинку та надвірних споруд та існуючий порядок користування земельною ділянкою, експертом було запропоновано два технічно можливих варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Відповідно до першого запропонованого варіанту (згідно з порядком користування, що фактично склався), на який погодились сторони, з метою обслуговування зовнішньої стіни частини житлового будинку літ. «А», що знаходиться в фактичному користуванні [PERSON],

Outcome: approved