Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок 1963 року побудови, загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 21,40 кв.м., літніх неопалювальних приміщень площею 5,10 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: погріб з шийкою (літера Г/пг), прибудову (літера а), сарай (літера Б), господарський блок (літера В), вбиральню (літера Д), ганок (літера аі), ворота з хвірткою, огорожу, колодязь питний, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] , померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.12.2015 року виконавчим комітетом Митаївської сільської ради Богуславського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно, що їй буде належати на час смерті, заповіла їй (позивачці). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку та господарських споруд, розташованих в [ADDRESS] та земельних ділянок. У визначений законодавством шестимісячний строк позивачка звернулася до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори, де на підставі її заяви було заведено спадкову справу. Будь яких інших спадкоємців за законом та за заповітом, станом на день закінчення строку для прийняття спадщини немає. Постановою т.в.о. державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 01 листопада 2019 року № 023-31/1134 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок, що явилось підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Митаївська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 16.03.2012 року секретарем виконавчого комітету Митаївської сільської ради Богуславського району Київської області та копією свідоцтва про шлюб позивачки. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою т.в.о. державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 21.11.2019 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Митаївської сільської ради Богуславського району Київської області №02-33/293 від 17.12.2019 року та копією по господарської книги № 1 за 2011-2015 роки, підтверджується факт, що житловий будинок [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] , яка була головою двору. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1963 року побудови, загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 21,40 кв.м., літніх неопалювальних приміщень площею 5,10 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: погріб з шийкою (літера Г/пг), прибудова (літера а), сарай (літера Б), господарський блок (літера В), вбиральня (літера Д), ганок (літера аі), ворота з хвірткою, огорожа, колодязь питний. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Митаївської сільської ради набула права власності на будинок. Технічним висновком №328/26.11-19 від 26 листопада 2019 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] , 1963 року забудови з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 50 від 03.12.2019 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON] , під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved