Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє як законний представник [PERSON], 03.08.2018 звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, третя особа орган опіки та піклування [PERSON] міської ради, про визнання права власності на самочинно збудовані добудови до існуючого будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.08.2017 її син [PERSON], [INFO], отримав у дар земельну ділянку площею 0.0916 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Черкаси, вулиця Благовісна, 177/1. На зазначеній ділянці було самочинно збудовано житлову прибудову під літ. «В?-І», загальною площею 77,9 м? та прибудову під літ. «в?» (гараж), загальною площею 31,4 м?. Вказує, що під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, жодних заяв, претензій та скарг не надходило. Після завершення будівництва КП «[PERSON] обласним бюро технічної інвентаризації» 03.10.2017 був виготовлений технічний паспорт, відповідно до якого загальна дійсна вартість прибудов становить 186028 грн. З отриманим технічним паспортом позивачка від імені свого сина [PERSON] звернулася із заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради про надання розяснення введення в експлуатацію самочинно збудованої добудови до існуючого будинку та оформлення права власності. Проте, листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради 12.03.2018 їй було повідомлено, що немає правових підстав для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого будинку, тому позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. 08.08.2018 залишено без руху. У звязку із закінченням терміну повноважень [PERSON], справа передана на повторний авторозподіл судової справи, за результати якого визначено головуючим суддю Мельник І.О., яка ухвалою від 31.10.2018 прийняла до свого провадження матеріали даної справи. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні [PERSON], будучи законним представником позивача, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не з»явився, скерував до суду клопотання, яким заперечував проти залучення [PERSON] міської ради в якості відповідача, оскільки будь-якого спору між позивачем та ЧМР не існує. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не з»явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У вирішенні спору покладалася на розсуд суду. В судове засідання представник третьої особи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області не з»явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд, у межах заявлених позовних вимог, вважає наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником земельної ділянки площею 0,0916 га, а саме: прибудинкової території 0,0685 га; рілля 0,0193 га; капітальної 0,0038 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:04:022:0080, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 177/1, що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 09.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1920. [PERSON] є матір»ю позивача, про що вказано у свідоцтві про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, серія І-СР № 165482. В ході розгляду справи, судом достеменно встановлено та підтверджується технічним паспортом від 03.10.2017, що на земельній ділянці по вул. Благовісна, 177/1, що в м. Черкаси, самочинно збудовано житлову прибудову під літ. «В?-І», загальною площею 77,9 м? та прибудову під літ. «в?» (гараж), загальною площею 31,4 м?. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 23/18/буд. від 12.06.2018 самовільно побудовані прибудови літ. «В?-І» та літ. «в?» до житлового будинку літ. «В-ІІ» знаходяться в межах відведеної земельної ділянки № 177/1 по Благовісна в м. Черкаси. Конструктивні елементи самовільно-побудованих прибудов літ. «В?-І» та літ. «в?» до житлового будинку літ. «В-ІІ» відповідають вимогам будівельних норм і правил України. На звернення [PERSON] до Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради щодо надання роз»яснення про введення в експлуатацію самочинно збудованої добудови до існуючого будинку, листом № 1561-2 від 07.03.2018 її повідомлено, що відповідно до п.9 перехідних положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю приймав в експлуатацію об»єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт до 31.12.2015 у порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 79 від 24.04.2015, та на теперішній час він не діє. За загальними правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об'єктів будівництва (частина третя статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Для визнання будівництва самочинним воно має бути пов'язане з об'єктом нерухомості й порушувати одне з положень статті 376 ЦК України. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас згідно з частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Зазначена норма поширюється на випадки, коли самочинне будівництво здійснено на ділянці, що не була відведена для цієї мети (для будівництва відповідного об'єкта) незалежно від того, хто є власником цієї земельної ділянки (особа, яка здійснила самочинне будівництво, чи інша особа). Згідно з п. 5 цієї ж статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як виплаває зі змісту та вказано в коментарі до вказаної статті, необхідними умовами узаконення самочинного будівництва є: відведення для цієї мети в установленому порядку самочинному забудовнику земельної ділянки; відсутність заперечень з боку власника (користувача) земельної ділянки; відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved