Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до ГУ НП у Львівській області, [PERSON] сервісний центр МВС у Львівській області, третя особа Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права власності. Свої вимоги мотивує тим, що у квітні 2009 року позивачка придбала автомобіль марки MERCEDES-BENZ 609D, фургон ізотермічний-С, 1995 року випуску, колір червоний, номер кузова [NUMBER] та стала його законним власником. 24 квітня 2009 року [PERSON] зареєструвала наведений автомобіль у Львівському відділі ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області (регіональний сервісний центр МВС у Львівській області). Зареєструвавши належним чином придбаний автомобіль, здійснивши відповідні платежі, позивачка отримала реєстраційне посвідчення на транспортний засіб серія, номер ВСС104898 та постійні державні номерні знаки ВС1450АС. У червні 2010 року позивачка придбала автомобіль марки MERCEDES-BENZ 310, фургон малотонажний-В, 1992 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], набувши таким чином право власності. 23 червня 2010 року [PERSON] також зареєструвала в органах ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, отримавши реєстраційне посвідчення на транспортний засіб серія, номер САА743869 та постійні державні номерні знаки ВС8769СЕ. Позивачка вирішила продати, належні їй на праві власності транспортні засоби, та перереєструвати їх на інших осіб. [PERSON], звернувшись у Центр надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів, зясувала, що постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області [PERSON] від 23.05.2011 року накладена заборона на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311 на автомобіль марки MERCEDES-BENZ 609D номер кузова [NUMBER], а постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року накладено заборону на здійснення реєстраційних операцій на автомобіль марки MERCEDES-BENZ 310, кузов WDB6024171P282482 за матеріалами кримінальної справи № 181-0062. Просить позов задоволити та зобовязати відповідачів зняти заборону на проведення реєстраційних операцій. Крім цього позивач надала договір оренди нерухомого майна, яке знаходяться в Галицькому районі м. Львова. Позивач в судове засідання не прибув. У письмовій заяві представник позивача просила справу слухати без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сервісного центру МВС у Львівській області в судове засідання не зявився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі. В поданих письмових запереченнях покликається на те, що РСЦ МВС не може самостійно прийняти рішення щодо скасування накладеними органами слідства обмежень та по даному кримінальному провадженню по якому накладено арешт на майно здійснюється розслідування. Представник відповідача ГУ НП у Львівській області та представник третьої особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що кримінальна справа № 181-0062 порушена за фактом шахрайства вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1,3 ст.358 КК України, відомості про яку 31.05.2013 року внесено до ЄРДР за №12013150060001639. Дана кримінальна справа виділена із кримінальної справи №181-0311, порушеної відносно начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.1 ст.365 КК України, розслідування якої проводилось слідчим відділом прокуратури Львівської області. Розслідуванням встановлено, що протягом 2008-2010 років, невстановлені слідством особи, шляхом обману та зловживання довірою, здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР на інших фізичних осіб, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності. В подальшому, під час проведення даної реєстрації, невстановлені слідством особи, діючи умисно, підробляли квитанції про сплату фізичними особами, на яких проводилась первина реєстрація, податку з власників транспортних засобів, хоча фактично даний податок не був сплачений або сплачений частково, та подавали їх у Львівське ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР цих транспортних засобів. Відповідно до повідомлення СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області зняття заборони на автомобілі марки MERCEDES-BENZ 609D, фургон ізотермічний- С, 1995 року випуску, колір червоний, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] та MERCEDES-BENZ 310, фургон малотонажний-В, 1992 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] можливе лише у разі сплати відповідної суми податку з власників транспортних засобів при їх першій реєстрації. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності на наведені автомобілі набуто [PERSON] у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливе лише на підставі закону. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене [PERSON] є добросовісним набувачем автомобілів марки MERCEDES-BENZ 609D, фургон ізотермічний-С, 1995 року випуску, колір червоний, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] та MERCEDES-BENZ 310, фургон малотонажний-В, 1992 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], а накладені заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного їй майна є порушенням права власності. Так, ч. 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадку та в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, згідно установленої судової практики Верховного суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Приписами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У зв'язку з тим, що вимоги щодо розподілу сплаченого судового збору позивачем не заявлено, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved