Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: [PERSON], про припинення дії договору поруки, зазначивши, що 18.05.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний Договір № MRC0GK04000171 від 18.05.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 62600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних з кінцевим терміном повернення до 17.05.2034 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та банком було укладено договір поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року, відповідно до умов якого вона зобов'язалася відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. У червні 2011 року вона дізналася, що 29.10.2008 року банк автоматично, не повідомивши ні її, як поручителя, ні боржника [PERSON], односторонньо збільшив розмір процентної ставки по кредитному договору з 10,08 % до 13,2% річних. Також банком не надавався проект додаткової угоди щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором та не був підписаний сторонами. Таким чином, банк без згоди поручителя, збільшив обсяг відповідальності за кредитним договором, чим були порушені її права та законні інтереси, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила визнати договір поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року таким, що припинив свою дію з 29.10.2008 року, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Шишелова Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що18.05.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний Договір № MRC0GK04000171 від 18.05.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 62600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних з кінцевим терміном повернення до 17.05.2034 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачкою [PERSON] та банком було укладено договір поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять не будь-які зміни умов основного зобов'язання, а лише такі, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання можуть виникнути через різні обставини, зокрема підвищення розміру відсотків. Порука припиняється лише тоді, коли поручитель не надав згоди на зміну основного зобов'язання. Відповідно, порука не припиняється, якщо на зміну умов основного зобов'язання поручитель надав свою згоду. Згідно до п.22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Так, п.2 договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4 договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 4 договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року, зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. У судовому засіданні було встановлено, що 29.10.2008 року банк автоматично, не повідомивши боржника [PERSON] та поручителя [PERSON], односторонньо збільшив розмір процентної ставки по кредитному договору з 10,08 % до 13,2% річних. про що позивачці стало відомо в червні 2011 року. При цьому додаткова угода щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором, як того вимагає п. 4 договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року, між сторонами не укладалася. Посилання представника відповідача на той факт, що укладаючи договір поруки, відповідачка зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань у повному обсязі, зокрема тих, що виникли з договору та тих, що можуть з нього виникнути у майбутньому, є безпідставними, оскільки суперечить умовам п. 4 договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи є всі правові підстави для визнання договору поруки № МЯСООКСМООО171 від 18.05.2007 року припиненим, оскільки зміна відсоткової ставки за кредитним договором №MRC0GK04000171 від 18.05.2007 року була здійснена без погодження з поручителем [PERSON] та всупереч вимогам п.4 договору поруки, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених судових витрат по справі у розмірі 229,42 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved