overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позову підтримала, прізвище просила залишити «Машталер», та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн., позивач, також, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №158, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сімю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами не відбулося. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, відповідач в своїй письмовій заяві позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №82, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.82). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони з 2014 року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 28 травня 2015 року позивачка змінила прізвище чоловіка [PERSON] на своє дівоче - [PERSON] (а.с.8). Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, відповідач причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1987 року Виконавчим комітетом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київській області, про що зроблено актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони на протязі року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, прізвище просила залишити «[PERSON]», відповідач в телефонному режимі повідомив, що на розлучення згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1931, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони на протязі чотирьох років подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач в своїй письмовій заяві позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №217, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони з 2014 року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач в телефонному режимі повідомив, що на розлучення згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 1989 року Казавчинською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сімю виявились марними, примирення між сторонами не відбулося, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, представник позивачки надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у відсутність позивачки та її представника, позов [PERSON] підтримала, прізвище просила залишити «Моштук», відповідач в телефонному режимі повідомив, що на розлучення згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 травня 1985 року Малоснітинською сільською радою Фастівського району Київській області, про що зроблено актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони на протязі року подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справіи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала, прізвище просила не змінювати. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що зроблено актовий запис №172, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище просила змінити на дошлюбне «Анісімова», та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден на розлучення,стосовно стягнення з нього аліментів - заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №414, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.16). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №6147 від 23 вересня 2016 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з нею зареєстрована донька [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище просила не змінювати, та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис №203, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. \~ \~ \~ \~Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Згідно довідки виконкому Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області №464 від лютого 2017 року [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом з дочкою у квартирі [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно\~ до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, позивач надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог підтримала, відповідач причину неявки суду не повідомив, повідомлявся судом СМС повідомленням та телефонним повідомленням. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved