Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», про зобов`язання безоплатно забезпечити її вугіллям на побутові потреби. В обґрунтування позову вказала, що вона є вдовою померлого пенсіонера вугільної промисловості [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті вона отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, проживає у приватному будинку з пічним опаленням за адресою: [ADDRESS] і відповідно до ст.43,48 Гірничого Закону України та пункту 12.10. Галузевої угоди між Міністерствами палива і енергетики України має право на безоплатне вугілля на побутові потреби, яке вона отримувала до другого півріччя 2019 року. В подальшому через відмову відповідача у забезпеченні її пільговим вугіллям вона була змушена відстоювати своє право через суд. Рішенням Димитровського міського суду від 09.02.2021 судом було зобов`язано відповідача надати їй безоплатне вугілля на побутові потреби у кількості 5,9 т за 2020 рік. В 2021 році вона звернулася до відповідача з заявою про надання їй вугілля на побутові потреби за друге півріччя у розмірі 2,95т за 2021рік, на що відповідач, не заперечуючи її права на отримання вугілля, у забезпеченні вугіллям на друге півріччя 2021 року відмовив з посиланням на процес ліквідації шахти «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», звідки раніше вийшов на пенсію її чоловік. Вважаючи дії відповідача неправомірними, так як на теперішній час ліквідація ВП «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом ДП «Мирноградвугілля» не відбулася і підстав для звільнення відповідача від обов`язку забезпечення відповідних категорій осіб безоплатним вугіллям не настало, позивачка просить суд зобов`язати відповідача забезпечити її безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 2,95 тон за друге півріччя 2021 року та стягнути з нього на її користь понесені нею при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору. Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, сторони в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно відзиву відповідача на позовну заяву, позовні вимоги ним не визнаються. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що ВП «Шахта «Родинська», на якій працював чоловік позивача, повністю припинив виробничу діяльність з видобутку вугілля і в теперішній час перебуває в стадії ліквідації, у зв`язку з чим не має можливості забезпечувати вуглеотримувачів побутовим паливом. Замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта Родинська» ДП «Мирноградвугілля» відповідно до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 № 465 є ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», яке є одним з правонаступників ВП «Шахта «Родинська», тому вимоги позивачки про покдадення обов`язку з забезпечення пільговим вугіллям на ДП «Мирноградвугілля» відповідач вважає безпідставними. Крім цього, акцентує увагу на положення ст.48 Гірничого Закону України, згідно якої після ліквідації або консервації гірничодобувного підприємства питання забезпечення його пенсіонерів паливом на побутові потреби вирішується шляхом виділення на його придбання цільової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і з огляду на це у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа ДП «Об`єднана компанія Укрвуглереструктуризація», будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, про що свідчить розписка про отримання її представником судової повістки, пояснень на позов або відзив не надала. Надавши оцінку позиціям сторін та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , колишнього працівника та пенсіонера відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про шлюб та про смерть (а.с.10, 11). Позивачка перебуває на обліку у Покровському об`єднаному управлінні та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка [PERSON] , який з 1975 року працював на підприємствах вугільної промисловості: з 12.11.1975 по 11.10.1977 - кріпильником з ремонту підземним на шахті «Новатор» комбінату «Красноармійськвугілля»; з 11.10.1977 по 05.05.1979 - кріпильником та прохідником підземним на шахті «Красноармійська - Капітальна» в/о «Красноармійськвугілля» (з 27.03.1978 шахта «Новатор» комбінату «Красноармійськвугілля» перейменовано на ш/у ім. О.Г. Стаханова); з 10.11.1981 по 17.09.1986 - кріпильником ремонту на шахті «Родинській» в/о «Красноармійськвугілля», звідки 17.09.1986 звільнений у зв`язку з переходом на пенсію (а.с.9,12-16,64). Згідно довідки від 22.07.2021, наданої Красноарміським управлінням по газопостачанню та газифікації, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , природним газом не користується, абонентом Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації не є (а.с.18). Згідно листа відповідача від 29.06.2021 на звернення позивачки з приводу її забезпечення паливом на побутові потреби, відповідач, не заперечуючи її права, як вуглеотримувача шахти «Родинська», пропонує вирішити питання у судовому порядку, так як шахта «Родинська» перебуває у процесі ліквідації, а питання правонаступництва шахти не вирішене (а.с.17). Згідно ст.2 Гірничого Закону України, дія цього Закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств, установ, організацій, гірничих об`єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств, науково-дослідною роботою, ліквідацією аварій у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також підприємства, установи, організації, громадян України, іноземних юридичних та фізичних осіб, осіб без громадянства. Відповідно до абз.6 ч.7 ст.43 Гірничого закону України (надалі Закон) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, у тому числі членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право. Право на отримання побутового вугілля передбачено п. 12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 3 липня 2001 року. Підпункт 12.10.3 цієї Угоди передбачає, що безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки. Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, за умови наявності у них стажу, визначеного ч.7 ст. 43 Гірничого Закону України. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пп. 12.10.7, 12.10.8 Угоди). Судом встановлено, що Державне підприємство «Мирноградвугілля» є правонаступником Державного підприємства «Красноармійськвугілля», а шахта «Родинська», на якій працював чоловік позивача, відокремленим підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», яке статусу юридичної особи не має. Як вбачається з Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 8 серпня 2017 року № 551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з другого серпня 2018 року. Цим же наказом поряд з ліквідаційними заходами на в.о. генерального директора ДП «Мирноградвугілля» покладено обов`язок безоплатного забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України (а.с. 38-39). Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 465 від 14 листопада 2019 року, замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» призначено Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», яке згідно вказаного наказу має прийняти на свій баланс основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» (а.с. 36-37). Відповідно до ст. 44,45 Гірничого закону України припинення діяльності гірничих підприємств здійснюється у формі ліквідації, реорганізації або консервації гірничих підприємств. Згідно ч.ч.1, 2 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про її припинення. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 16 листопада 2021 року, відомості про ліквідацію ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» до Реєстру не внесені (арк.спр.78-97), що вказує на те, що ліквідація Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», на час розгляду справи юридично не відбулася. Отже, підстав для звільнення відповідача від обов`язку забезпечення відповідних категорій осіб безоплатним вугіллям на побутові потреби, передбаченого положеннями частини сьомої статті 43 Гірничого закону, суд не вбачає, а посилання відповідача на ст.48 Гірничого Закону України, яка передбачає право на цільову субсидію, що призначається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суд вважає неспроможними. Таким чином, до ліквідації підприємства у порядку, визначеному законодавством, всі права та обов`язки щодо діяльності підприємства, питань соціального забезпечення громадян, визначених законодавством, має нести саме відповідач. З огляду на це позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, які складаються з судового збору в розмірі 908 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved