Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що з 18.01.2007 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.11.2012 року було розірвано. Від спільного життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка постійно проживає разом з нею. Відповідач ніде не працював, зловживав спиртними напоями, приймав наркотики, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, весь свій вільний час проводив з друзями та коштів на утримання дитини не надавав. З листопада 2012 року вони перестали підтримувати будь-які стосунки, відповідач залишив її з дитиною, станом здоров`я дочки не цікавиться, не приймає участі у вихованні, хоч і дитина навчається в школі, жодних спроб відвідати її не робив, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Крім того, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, дочка перебуває на повністю на її утримання. На підставі наведеного просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], та стягувати з останнього аліменти в її користь на утримання дочки, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В судове засідання відповідач не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, та позов просить задоволити. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської областів судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.09.2017 року №179 п.32. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.01.2007 року, який заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.11.2012 року було розірвано. Батьками [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2007 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2014 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.12.2014 року, та після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини № 179 від 29.09.2017 року, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] є доцільним. Сторони з листопада 2012 року разом не проживають, відповідач не цікавиться долею своєї малолітньої дочки, не займається її вихованням, не провідує, матеріальної допомоги не надає, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її матеріальному утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та сплати аліментів на утримання дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дочки, матеріальної допомоги їй не дає, не цікавиться її життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не бере участі в фізичному, духовному та моральному розвитку дитини та не спілкується з нею, враховуючи те, що останній позов підтримав, суд вважає позовну вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дочки обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, крім іншого, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В силу ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби малолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дочку не утримує, враховуючи те, що останній позов підтримав, то суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, такі складаються з судового збору в розмірі - 1 280, 00 грн. (640 грн. + 640 грн.).

Outcome: approved