Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і остаточно уточнивши позов, свої вимоги мотивує тим, що з 20.11.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Софію, [INFO]. Сторони мешкають окремо, сімя розпалася повністю. Дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Софії, [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від всього заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою Софією, 27.03.2017 року трирічного віку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в письмовій заяві уточнений позов підтримали повністю, просять суд слухати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві уточнений позов визнали повністю, просять суд його задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 30.08.2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового засідання на 07.11.2018 року. 07.11.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14.12.2018 року для ознайомлення позивачем з наданими відповідачем відзивом та подачі заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнанням позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 20.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу мають доньку Софію, [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.9). Подружні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Сімя розпалася повністю і зберегти її неможливо. Термін на примирення позитивного результату не дасть. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе, термін на примирення позитивного результату не дасть, а тому шлюб необхідно розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки Софії, [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки вих.№252 від 05.07.2018року ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» позивач [PERSON] з 22 травня 2017 року по 27 березня 2020 року знаходиться у декретній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.39) Згідно\~ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно ж до вимог\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З позову вбачається, що позивач доглядає за малолітньою дитиною донькою Софією, [INFO], тому не працює і не отримує самостійний дохід. Суд також враховує ту обставину, що позивач отримує соціальні виплати в зв'язку з народженням дитини. При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, має нормальний стан здоров'я, не має на утриманні інших осіб, а доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачка отримує соціальні виплати на дитину, нею також заявлений позов про стягнення аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов'язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/8 від усіх видів доходів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до\~Сімейного кодексу аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 21.08.2018 року. Згідно ч. 4\~ст. 200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 % судового збору, сплаченого при зверненні до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу, та на користь держави судовий збір в розмірі 1409, 60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved