Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Синельниківської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.09.1964 року Синельниківською держнотконторою за реєстром №2297, належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, на підставі рішення Синельниківської міської Ради народних депутатів № 116-8/ХХІІІ батькові належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд розташована за адресою: [ADDRESS] , державний акт на право приватної власності на землю ДП Св № 0629. Житловий будинок був придбаний її батьками у шлюбі, тому відповідно до положень ст. 70 СК України, їхні частки у даному будинку є рівними, по 1/2 кожному. Земельна ділянка набута батьком на підставі рішення Синельниківської міської Ради народних депутатів в порядку приватизації була його особистою власністю. Разом із [PERSON] на момент його смерті постійно проживала позивач та її мати [PERSON] , яка була його дружиною. Оскільки вони проживали разом із батьком на момент смерті, позивач та її мати [PERSON] , фактично прийняли спадщину після смерті батька, яка складається із 1/4 частини житлового будинку кожній, та по 1/2 частині земельної ділянки кожній, оскільки про відмову від спадщини протягом шести місяців, встановлених ст. 1270 ЦК України, не заявили. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якій належало 3/4 частини житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті матері позивач звернулась до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак 24.10.2018 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в обґрунтування якої нотаріусом зазначено, що позивач не надала документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, оскільки звернулась після спливу встановленого шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Згідно довідки голови квартального комітету № 29 м. Синельникове, позивач постійно проживала зі спадкодавцями на час відкриття спадщини. Позивач зазначила, що в договорі купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 05.09.1964 року Синельниківською держнотконторою за реєстром №2297, по-батькові її батька вказано як « [PERSON] », тоді як в її свідоцтві про народження зазначено « [PERSON] », в державному акті на право приватної власності на землю ДП Св № 0629, як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть взагалі « [PERSON] ». Таким чином для того, щоб позивач мала право на спадкове майно після смерті свого батька та матері необхідно: встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючих документів - договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 05.09.1964 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром №2297; державного акту на право приватної власності на землю ДП Св № 0629, площею 0,0851 гектарів в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] ; встановити факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] , [INFO] , облікової картки платника податків [NUMBER] , є рідною донькою померлого [INFO] [PERSON] та встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з вищенаведеним позивач просить суд: - встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу житлового будинку; державного акту на право приватної власності на землю; - встановити факт родинних відносин, а саме, те що вона є рідною донькою померлого [INFO] [PERSON] ; - встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] ; - визнати за нею , [PERSON] , право приватної власності на 1/4 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - визнати за позивачкою право приватної власності на 3/4 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - визнати за позивачкою право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0851 гектарів в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0851 гектарів в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, однак до його початку надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке було видано 17.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №372. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.09.1964 року Синельниківською держнотконторою за реєстром №2297; державного акту на право приватної власності на землю ДП Св № 0629, площею 0,08851 гектарів в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому, на підставі рішення Синельниківської міської Ради народних депутатів № 116-8/ХХІІІ. На час придбання жилого будинку спадкодавець [PERSON] , перебував у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 09 червня 1963 року за актовим записом №1949, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] виданого 26.03.1967 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.06.1988 року, [PERSON] одружилась з [PERSON] , 11.06.1988 року, про що зроблений відповідний актовий запис №91 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Синельникове. Після одруження [PERSON] , змінила прізвище\~на [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке було видано 17.04.2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №172. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на майно, а саме 3/4 частини житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки, посвідченої головою квартального комітету №29, [PERSON] , разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на момент його смерті постійно проживала дружина [PERSON] , та дочка [PERSON] . Оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, то вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] яка складається із 1/4 частини житлового будинку кожній, та по 1/2 частині земельної ділянки кожній, оскільки про відмову від спадщини протягом шести місяців, встановлених ст. 1270 ЦК України, не заявили. [PERSON] є єдиною дочкою спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2018 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки було встановлено, що заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надала, документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини також не надала. У відповідності до п. 5 ч. 2\~\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». З наданої довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, [PERSON] , підтверджують належність правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , посвідченого 05.09.1964 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром №2297, виданого на ім`я [PERSON] \~«Ул`яновича», державного акту на право приватної власності на землю ДП Св № 0629, площею 0,0851 гектарів в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] « [PERSON] », та вбачається, що правильне по батькові спадкодавця є - « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. \~З наданих\~позивачем письмових\~доказів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого Синельниківським Бюро запису актів громадянського стану, [PERSON] , народилась [INFO] , про що зроблено актовий запис про народження за №93, батьками зазначено на російській мові « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В матеріалах спадкової справи №238/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] міститься заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В постанові\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~від 24.10.2018\~р.\~державний нотаріус\~Першої Синельниківської\~державної нотаріальної\~контори Монич\~Н.Д.\~відмовила позивачу\~\~ [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~майно у\~зв`язку з\~тим,\~що у\~встановлений шестимісячний\~строк спадкоємець\~не надала,\~документи,\~що підтверджують\~фактичне прийняття\~спадщини також\~не надала.\~ Інші спадкоємці, якщо такі є, до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не зверталися. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Частиною 1 ст.1221 Цивільного кодексу України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.1.13 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини підтверджується : довідкою житлово- експлутаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що померла [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем [PERSON] . На момент його смерті, позивач та її померла мати [PERSON] , фактично прийняли спадщину після його смерті, яка складається із 1/4 частини житлового будинку кожній, та по 1/2 частині земельної ділянки кожній, оскільки про відмову від спадщини протягом шести місяців, встановлених ст. 1270 ЦК України, не заявили. Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України ), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проте відповідно до ст.. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Факт, який просить встановити позивач, суд оцінює як обставину, від якої прямо залежать особисті та майнові права позивача. На підставі викладеного та ст.ст. 1216,1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved