Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 121. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що подружнє життя не склалось, між ними повністю втрачено взаєморозуміння, постійно виникають сварки та скандали. Фактично з моменту народження дитини разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують. Відповідач не дбав про утримання дитини, в зв'язку з чим стягуються аліменти на утримання дитини. Вказуючи на неможливість примирення, формальне існування шлюбу протягом двох років, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати у її відсутність, заперечила можливість примирення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 08 жовтня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). З часу народження дитини сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини на підставі судового наказу Острозького районного суду Рівненської області (а.с. 7). Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась, сторони повністю припинили ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved