Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2017 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що з червня 2014 р. відповідача перешкоджає їй у користуванні її власністю, спірною квартирою, самовільно змінив замки у вхідних дверях, ключі не надає, у доступі до квартири перешкоджає, у зв'язку з чим позивачка просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні спірно квартирою та зобов'язати останнього надати ключі від вхідних дверей. Ухвалою суду від 14.12.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18.07.2018 р. підготовче засідання розпочато та відкладено. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі (ас. 30). Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (ас. 20, 29), відзив на позову не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом підготовче засіданні проведено та завершено, розгляд справи призначено до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування ? частини квартири від 25.02.2011 р. відповідач [PERSON] подарував належну йому ? частину квартири [ADDRESS] позивачці [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтва про право на спадину законом від 21.06.2012 р. спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], а саме: по ? частини кожний квартири [ADDRESS] (ас. 11). Також, відповідно до Договору купівлі-продажу частини квартири від 03.08.2012 р. громадянин [PERSON] продав позивачці [PERSON] належну йому ? частину квартири [ADDRESS] (ас. 8). Таким чином встановлено, що сторони є співвласниками спірної квартири [ADDRESS]. Судом встановлено та підтверджено позивачкою [PERSON], що відповідач -[PERSON] з червня 2014 р. перешкоджає їй у користуванні її власністю, спірною квартирою, самовільно змінив замки у вхідних дверях, ключі не надає, у доступі до квартири перешкоджає, таким чином позбавляє позивачку можливості розпоряджатися своїм майном та перешкоджає останній у здійсненні нею права власності щодо цього майна. При цьому, відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, доводи позивачки не спростував, відзив на позов не направив. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 4 статті 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та зібраними по справі доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач - [PERSON] перешкоджає позивачці у праві користування та проживання у спірній квартирі, самовільно змінив замки на вхідних дверях, а тому слід усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачкою спірним житлом та зобов'язати відповідача надати позивачі ключі від вхідних дверей спірної квартири, у зв'язку з чим позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved