Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду, до повноліття дитини, а також аліменти на її /позивачки/ утримання в розмірі 2000 грн., до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 01 червня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов, однак до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 02 листопада 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.11-13/. Як зазначила позивачка в позові і відповідач жодних заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, вони не зійшлись характерами, у них різні погляди на життя внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння, з жовтня 2020 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як дитина сторін проживає разом з позивачкою і їй ще не виповнилося трьох років, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов і в цій частині, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Оскільки позивачкою суду не надано належних доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, то в іншій частині позовних вимог суд вбачає необхідним відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 908 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial