Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що 10.07.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2013 р в межах кримінального провадження № 42013080400000009, відомості про кримінальне правопорушення за яким внесено до ЄРДР 27.05.2013 року проведено обшук в квартирі [ADDRESS]. В ході обшуку разом з іншими речами були вилучені її особисті речі : ноутбук FSUS K 52Ju чорного кольору; планшетний компютер іРАD 2 MC980RS/A white Apple серійний номер SDN6GCLYXDKPJ; та її власні заощадження у сумі 9600,00 грн. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2013 року на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, в тому числі і на її особисті речі, що зазначені вище, було накладено арешт, який мотивовано тим, що : «…вилучені речі були використані [PERSON] як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та будуть використані під час досудового розслідування, як докази, в тому числі для проведення необхідних експертиз…» На зазначену ухвалу суду нею було подано клопотання про часткове скасування арешту, та звільнення з під арешту належного їй майна. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2013 року її клопотання частково задоволено, звільнено з під арешту належні їй ноутбук та планшетний компютер .У звільненні з під арешту грошової суми було відмовлено через відсутність безспірних доказів про належність грошей саме їй. За результатами розгляду кримінального провадження № 42013080400000009, 08.08.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя постановлено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна. Цим вироком вирішено питання щодо речового доказу у вигляді грошової суми 9600 грн., які звернуто в доход держави. Згідно вироку зазначене майно зберігається у ПАТ « Укрсоцбанк». Просить суд визнати за нею право власності на грошові кошти у сумі 9600 грн, що були вилучені в ході обшуку 10.07.2013 р в квартирі [ADDRESS] на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2013 року в межах кримінального провадження № 42013080400000009. Виключити зазначені кошти із опису майна, на яке було накладено арешт. Зобовязати Публічне акціонерне товариство ПАТ « Укрсоцбанк» повернути їй грошові кошти в сумі 9600 грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області проти позовних вимог заперечує, вважає, що позивачка не надала суду доказів, що саме їй належать кошти, вилучені в ході обшуку. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] визнає позов позивачки в повному обсязі, суду надав пояснення. Представник ПАТ « Укрсоцбанк» проти позову заперечує, суду надані заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Судом встановлено , що 10.07.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2013 р в межах кримінального провадження № 42013080400000009, відомості про кримінальне правопорушення за яким внесено до ЄРДР 27.05.2013 року проведено обшук в квартирі [ADDRESS]. В ході обшуку разом з іншими речами були вилучені грошові кошти у сумі 9600,00 грн. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2013 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS], також на грошові кошти на загальну суму 9600 грн. На зазначену ухвалу суду позивачкою було подано клопотання про часткове скасування арешту, та звільнення з під арешту належного їй майна. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2013 року клопотання позивачки частково задоволено, звільнено з під арешту належні їй ноутбук та планшетний компютер .У звільненні з під арешту грошової суми у сумі 9600 грн було відмовлено через відсутність безспірних доказів про належність грошей саме позивачки. В судовому засіданні представник позивачки , також не надав безспірних доказів того, що кошти саме належали позивачці. Визнання позову представником відповідача [PERSON]- [PERSON] суд не приймає до уваги, тому що також не надано суду безспірних доказів того, що кошти саме належали позивачці. За результатами розгляду кримінального провадження № 42013080400000009, 08.08.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя постановлено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна. Вироком Орджонікідзевським районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2014 року вирішено питання щодо речового доказу у вигляді грошової суми 9600 грн., , а саме грошові кошти у сумі 9600 грн вернути в доход держави. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 цього кодексу. Таким чином суд вважає, що позивачка , та її представник не надали суду докази про належність саме позивачці коштів, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed