Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн щомісяця на утримання сина [PERSON] , [INFO] і до досягнення ним повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона не проживає та подала заяву до суду про розірвання їх шлюбу. Син [PERSON] знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, в заяві просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову не заперечив та погодився сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.09.2014 року. На даний час сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] підтверджується, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1ст.184СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання малолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України«Про охоронудитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання. Оскільки позовні вимоги задоволено, тому на підставі ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved