Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача по справі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з дня подачі позовної заяви на період навчання та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з дня подачі позовної заяви на період навчання. В судове засідання позивачка не з»явилася, але суду подано заяву, в якій вона просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Залучені судом до справи діти сторін [PERSON] та [PERSON] подали суду письмові заяви, в яких позов своєї матері про стягнення аліментів у зв'язку із їх навчання підтримали, просять суд його задоволити, слухання справи проводити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але суду подав письмову заяву, в якій позов [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дітей визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, слухання справи проводити у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,9), які на даний час є повнолітніми. Відповідно до довідки № 38 від 27.04.2015 року (а.с.10) [PERSON] є студенткою 2-го курсу КЗ ЛОР «Бродівський педагогічних коледж імені Маркіяна Шашкевича» відділу «Трудове навчання», денна форма навчання. Навчання закінчується в червня 2017 року. Відповідно до довідки № 708 від 04.09.2015 року (а.с.11) [PERSON] навчається у Львівському професійному коледжі готельно-туристичного та ресторанного сервісу І рівня акредитації з 1 вересня 2015 року. Термін навчання до 30 червня 2016 року. З пояснень позивачки вбачається, що крім плати за навчання, навчання діти потребують значних фінансових затрат (харчування, одяг, купівля підручників, тощо), які вона не в змозі понести одноосібно. Діти стипендії не отримують. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на навчання дітей між нею та відповідачем по справі не досягнуто. Ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Допомогу відповідач дружині на утримання дитини добровільно не надає. Судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved