overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суду причини своєї неявки. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувають зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку до повноліття кожної дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - [PERSON], 14.10.2000 рокународження та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4-5). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачка теж працездатна і теж має можливість отримувати дохід на утримання своїх неповнолітніх дітей, що вона теж зобовязана робити нарівні з відповідачем. Суд вважає, що в задоволенні решти позову [PERSON] слід відмовити за його недоведеністю, оскільки позивачкою не надано переконливих доказів про те, що відповідач має змогу надавати більший розмір аліментів на утримання дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Крім того відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісяця і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив суд врахувати, що він вже сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.3-5). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачка теж працездатна і теж має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, що вона теж зобовязана робити нарівні з відповідачем. Крім того відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення. Стягнення аліментів із [PERSON]\~на утримання неповнолітніх дітей, слід визначити ? частину доходу\~\~відповідача, але не\~\~менше 30 відсотків прожиткового мінімуму ля\~\~дітей\~\~відповідного\~\~віку, починаючи з 19.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу та в наслідок проживання мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом , в якому просила визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які були залучені до участі у справі ( заміть зазначеного в позові Київської міської ради) в судове засідання не з»явились, надали заяви про те, що позовні вимоги визнають повністю та просили справу розглянути за їх відсутності ( а.с.39, 46) Представник 3-ї особи ЖБК «Виноградар» Кальсіна Т.М. не заперечувала проти задоволення позову. Представник 3-ї особи ГУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить висновку про задоволення позову. В період зареєстрованого шлюбу, який був зареєстрований 02.08.1980р., [PERSON] та [PERSON] придбали кооперативну квартиру в будинку ЖБК «Виноградар-8» по [ADDRESS]. На ім»я [PERSON] видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] на сім»ю з трьох осіб : [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON] Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №965 від 14.06.1982р. Як вбачається з довідки ЖБК «Виноградар» ( а.с.14) паєнакопичення в розмірі 10897,00 крб. повністю сплачено в січні 1992р. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.15) Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Після його смерті спадкоємцями першої черги згідно ст.1261 ЦК України є його дружина - позивачка по справі та діти - відповідачі по справі. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з матеріалів копії спадкової справи №604/15 , відкритої Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою 11.09.2015р., відповідачі 17.09.2015р. звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від належної їм частини спадкового майна , а позивачка [PERSON] звернулась 11.09.2015р. про прийняття спадкового майна після смерті чоловіка. 11.09.2015р. державний нотаріус Іваненко Р.С. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (вищезазначену квартиру) з причин ненадання правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності померлого на квартиру. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями першої черги є позивачка та їх діти , які визнають право спадкування за матір»ю після смерті батька, крім того, позивачка як дружина має право на половину квартири , яка є спільним майном подружжя, тому вона має заявляти вимоги про визнання за нею права власності на всю квартиру вцілому. На підставі наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позов мотивує тим, що з 07.08.1999 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина В»ячеслава, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з лютого 2015 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила змінити її прізвище на дошлюбне Маркова. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 07.08.1999 року між сторонами укладений шлюб. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо з лютого 2015 року, шлюбні відносини припинені, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved