Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 07.10.2015 у Підгірцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 15. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що причиною розпаду їх сімї стало те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, у звязку з чим вони разом не проживають та не виконують сімейних обовязків відносно один одного. Вважає, що такі стосунки між ними в подальшому можуть негативно вплинути на психіку їх дитини, її погляди на життя та формування світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком і жінкою, які є основою будь-якої сімї. Протягом останніх місяців вона намагалася спокійно вирішити їх сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не дало. Як наслідок, вони припинили підтримувати шлюбні стосунки. За наведених обставин, примирення між ними та подальше спільне проживання є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх малолітньої дочки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. тому суд відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд дав оцінку зібраним доказам, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 07.10.2015, який був зареєстрований у Підгірцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Данилюк /а.с. 7/. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони з жовтня 2018 року разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Неявка відповідача в судове засідання свідчить про його байдуже ставлення до сімї та шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сімї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сімї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved