Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, та визнати за нею право власності на 8/25 часток житлового будинку, що знаходяться по [ADDRESS] При цьому позивачка зазначає, що після смерті чоловіка вона прийняла спадщину шляхом сумісного проживання із спадкодавцем на день його смерті. Однак, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено, оскільки документально не підтверджено факт сумісного проживання на час відкриття спадщини. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак, від її представника - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутності, заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] належать на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 28.01.1988 за р.№2-674 та 30.07.1988 за р.№1-5495, про що зазначено в довідці КП ММБТІ /а.с. 8/. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 7/. Після його смерті відкрилася спадщина на 8/25 часток житлового будинку [ADDRESS] Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року на спірні правовідносини поширюються вимоги ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. На підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.7 зворот/ померлий [PERSON] є чоловіком позивачки. Однак, при зверненні позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено, оскільки нею не подавалася у встановлений законом строк заява про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини вона не була зареєстрована із померлим за однією адресою /а.с.12/. Згідно до ст. 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка, як дружина померлого, фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті чоловіка вона постійно проживала із чоловіком в спадковому будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки голови квартального комітету №49 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.02.2017 /а.с.9/. Як вбачається із спадкової справи №143/2017, що заводилась після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулася 24.03.2017 позивачка [PERSON] Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, не заявила про відмову від спадщини, суд вважає можливим визнати її спадкоємицею, яка фактично прийняла спадкове майно та визнати за нею право власності на 8/25 частин житлового будинку [ADDRESS] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved