Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, з подальшим уточненням позовних вимог, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05.08.2014 р. та до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, посилаючись на те, що діти проживають разом з матір'ю, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки розмір аліментів визначений позивачкою на утримання дітей є занадто високим у порівнянні з доходами відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1988 року по 22.11.2005 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. (а.с. 7,8). Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, представник позивача зазначив, що спільний повнолітній син сторін [PERSON], [INFO], навчається на першому курсі денного відділення Українсько-американського гуманітарного інституту «Вісконсинський міжнародний університет (США) в Україні», та потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не пов'язана із оплатою навчання, а потрібна йому для життя, так як в цей період часу [PERSON] не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти, а тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначені обставини, матеріальне становище платника аліментів та розмір його доходу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05.08.2014 р. та до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі зазначеного,

Outcome: partial