Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя в якому зазначила, що з 31.05.2002 року по 07.02.2017 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: меблеву стінку «Горка» вартістю 7643 грн., тахту «Ява» вартістю 2998 грн., телевізор SHARP LC40LE540EV вартістю 4103 грн. 33 коп., підставку під телевізор MAXIMUM EXR вартістю 4103 грн. 33 коп., деревяні двері в кількості 3 шт. вартістю 6000 грн. кожне, зварювальний апарат вартістю 1000 грн., холодильник SNEIGE 290 вартістю 899 грн., стіл фуршетний «Онікс» вартістю 5000 грн., яблуко «Онікс» вартістю 1000 грн., бокали, фужери «Онікс» вартістю 2000 грн., годинник в криштальній оболонці вартістю 500 грн., годинник настінний з боєм вартістю 1000 грн., годинник настінний «Франція» вартістю 2000 грн., корзина плетена вартістю 300 грн., кухонну стінку «Барбара» вартістю 4298 грн., кухонну витяжку «Турбо» вартістю 319 грн., шовк шторний вартістю 1400 грн., станок токарний «Піонер» вартістю 2000 грн., золоті вироби на загальну вартість 85800 грн.. Також, було встановлено балконне вікно вартістю 2200 грн.. Зазначає, що добровільно поділити вказане майно відповідач не бажає, а тому змушена звернутися до суду. В подальшому надала уточнену позовну заяву та, погодившись з доводами відповідача щодо оцінки спільного майна подружжя просила їй виділити: меблеву стінку «Горка», тахту «Ява», деревяні двері в кількості 3 шт., кухонну стінку «Барбара», кухонну витяжку «Турбо», холодильник SNEIGE 290, стіл фуршетний «Онікс», яблуко «Онікс», бокали фужери «Онакс» - загальна вартість майна 9687 грн.. Відповідачу виділити: телевізор SHARP LC40LE540EV, підставку під телевізор MAXIMUM EXR, спальний гарнітур, зварювальний апарат, годинник в кришталевій оболонці, годинник настінний з боєм, годинник настінний «Франція», шовк шторний розміром 35 м. х 40, станок токарний «Піонер», корзину плетену, балконне метало пластикове вікно, золоті вироби на загальну суму 85800 грн. загальна вартість майна 98780 грн.. Також, просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію замість належної їх ? частини майна в сумі 44546 грн. 50 коп.. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Також, погодилися на оцінку майна, яке здійснено відповідачем. Відповідач позовні вимоги не визнав та подав письмові заперечення в яких зазначив, що дійсно перебував у шлюбі з позивачем з 31.05.2002 року по 07.02.2017 року. Так, зварювальний апарат, станок токарний «Піонер», корзина плетена та золоті вироби на загальну суму 85800 грн. на які вказує позивач немає в наявності як такого. Також, вартість спального гарнітуру, на його думку, складає 1000 грн. та він не відноситься до спільного майна подружжя, так як був подарований йому його рідними. Крім того, не погодився з вартістю майна, яка вказана позивачем та подав свій розрахунок вартості спільного майна подружжя. Просив йому виділити: меблеву стінку «Горка», підставку під телевізор MAXIMUM EXR, деревяні двері в кількості 3 шт., годинник настінний «Франція», шовк шторний, балконне вікно, кухонну стінку «Барбара», кухонну витяжку «Турбо», холодильник SNEIGE 290 загальна вартість майна 10\~737 грн.. Позивачу виділити наступне майно, а саме: телевізор SHARP LC40LE540EV, тахту «Яву», годинник настінний з боєм, годинник в кришталевій оболонці загальна вартість майна 10883 грн.. В судовому засіданні відповідач свої заперечення підтримав та просив суд їх врахувати при винесенні рішення. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Допитана в судовому засіданні позивачка в якості свідка пояснила, що за час спільного проживання з відповідачем разом купили стінку «Горка», скляну підставку під телевізор, телевізор, спальню, шкіряний диван, а також, кухню. Токарний станок та зварювальний апарат подарував її брат. Також, додала, що у відповідача знаходиться придбане нею золото. Допитаний свідок [PERSON] пояснила, що сторони знає близько 10 років. Працювала позивачка, а відповідач не працював. Їй відомо, що сторони спільно купили кухонну стінку, меблеву стінку та телевізор, також памятає, що мінялось одне вікно. Свідок [PERSON] пояснила, що зі сторонами перебуває в дружніх відносинах. Їй відомо, що сторони спільно придбали під час шлюбу кухню, телевізор та диван. В квартирі по вул. Гоголя в м. Токмак де на даний час проживає відповідач сторони робили ремонт. Зі слів позивачка відомо, що в неї вкрали багато золотих виробів коли вона їздила до м. Москва Російської Федерації. Свідок [PERSON], який є двоюрідним братом відповідача, пояснив, що в квартирі по вул. Гоголя в м. Токмак Запорізької області де проживає відповідач ремонт робив [PERSON]. Ніколи не бачив зварювальний апарат та токарний станок. В гості до сторін приходив рідко, в помешканні відповідача по вул. Гоголя був близько півроку назад. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як зазначено в п. 23 Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зокрема, позивачка зобовязана довести обсяг спільно нажитого майна подружжя та його наявність на час припинення спільного ведення господарства. В судовому засіданні відповідач заперечив наявність наступного майна, яке спільно нажито сторонами під час шлюбу, а саме, зварювального апарата, станка токарного «Піонер», корзини плетеної, золотих виробів на загальну суму 85800 грн. та тахти «Ява». Позивач не надала доказів на підтвердження придбання вказаних вище речей під час шлюбу та їх наявність на час припинення фактичних шлюбних відносин. Надані позивачем копії бирок від золотих виробів (ланцюжок, кільце, сережки, каблучка) не містять ані інформацію з приводу часу їх придбання, ані інформацію про самого покупця, а копія товарного чеку від 02.03.2012 року на тахту «Ява» вартістю 2998 грн. не підтверджує її наявність в подружжя на час припинення шлюбних відносин. Крім цього, як вказано відповідачем спальний гарнітур йому дарований родичами, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України вказане майно є особистою приватною власністю відповідача. Доказів іншого позивачем не надано. За таких обставин, суд вважає про відсутність підстав включати зварювальний апарат, станок токарний «Піонер», корзину плетену, золоті вироби на загальну суму 85800 грн. тахту «Яву» та спальний гарнітур до обсягу спільного майна подружжя, яке підлягає поділу. Пунктом 22 Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання сторонами переліку майна, яке ними придбане та наявне на час розгляду справи, його вартості, яке запропоновано відповідачем та погоджено відповідачем, судом встановлено наступний обсяг та вартість спільного майна подружжя: меблева стінка «Горка» - вартістю 3069 грн., телевізор SHARP LC40LE540EV вартістю 6985 грн., підставка під телевізор MAXIMUM EXR вартістю 1000 грн., деревяні двері в кількості 3 шт. вартістю 700 грн. кожне, холодильник SNEIGE 290 вартістю 899 грн., стіл фуршетний «Онікс» вартістю 500 грн., яблуко «Онікс» вартістю 100 грн., бокали, фужери «Онікс» вартістю 200 грн., годинник в криштальній оболонці вартістю 50 грн., годинник настінний з боєм вартістю 50 грн., годинник настінний «Франція» вартістю 50 грн., кухонна стінка «Барбара» вартістю 1500 грн., кухонна витяжка «Турбо» вартістю 319 грн., шовк шторний вартістю 1400 грн., балконне вікно вартістю 2200 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд виходить з рівності часток в спільному майні подружжя, яке підлягає поділу. Згідно з ст. 71 СК України \~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя суд бере до уваги письмові варіанти поділу, які надані сторонами, можливість подальшого використання речей за призначенням після поділу, значення їх для сторін, принцип справедливості та інші обставини. Так, сторонами не оспорюється факт того, що балконне вікно та двері в кількості 3 шт. встановленні у квартирі відповідача, тому їх демонтаж є недоцільним з огляду на те, що дані речі є складовою частиною головної речі квартири в розумінні ст. 187 ЦК України. Крім того, шовк шторний використаний на оздоблення стін квартири відповідача, що позбавляє можливості його демонтування без суттєвого зниження його вартості. Таким чином, спільне майно подружжя, яке підлягає поділу суд розподіляє між сторонами наступним чином: позивачу підлягає виділенню телевізор SHARP LC40LE540EV вартістю 6985 грн., підставка під телевізор MAXIMUM EXR вартістю 1000 грн., кухонна стінка «Барбара» вартістю 1500 грн., кухонна витяжка «Турбо» вартістю 319 грн., годинник в криштальній оболонці вартістю 50 грн., годинник настінний з боєм вартістю 50 грн., годинник настінний «Франція» вартістю 50 грн. загальна вартість майна 9954 грн.; відповідачу - меблева стінка «Горка» - вартістю 3069 грн., деревяні двері в кількості 3 шт. вартістю 700 грн. кожне, холодильник SNEIGE 290 вартістю 899 грн., стіл фуршетний «Онікс» вартістю 500 грн., яблуко «Онікс» вартістю 100 грн., бокали, фужери «Онікс» вартістю 200 грн., шовк шторний вартістю 1400 грн., балконне вікно вартістю 2200 грн. загальна вартість 10468 грн.. Різниця у вартості присудженого майна складає 514 грн. Таким чином суд вважає, для досягнення рівності часток у поділеному майні, стягнути з відповідача на користь позивача ? частку різниці (514 грн.), що складає 257 грн.. Цей варіант поділу найбільш наближений із всіх можливих варіантів до поділу майна повністю у рівних частках в грошовому вираженні, різниця в сумах становить всього 257 грн., що складає 1,26 відсотки від загальної вартості поділеного майна (20422 грн.) і тому суд вважає за можливе відступити від вимог ч.5\~ст.71 СК України. Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст.57,\~60,\~61,\~65,\~70,\~71,\~74 СК України, ,

Outcome: partial