Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] , у віці 67 років помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 75.5 кв м, житловою площею 39.6 кв м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом до майна померлого [PERSON] як дружина. У визначений законом строк вона звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , в результаті чого була заведена спадкова справа №398/2015. Вона, [PERSON] прийняла частину спадкового майна померлого. Звернувшись до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 75.5 кв м, житловою площею 39.6 кв м, розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачка [PERSON] отримала відмову у видачі їй зазначеного свідоцтва. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2020 року №472/02-31, наданої Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем відсутня. Натомість, згідно даних Реєстру, право власності на житловий будинок за [ADDRESS] ), зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформацією про об`єкт нерухомого майна за №0223032002 від 23.03.2020 року, наданою КП КОР «Зберігай» як відповідь на запит нотаріальної контори. Правовстановлюючий документ на нерухоме майно у спадкодавця наявний (свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 19.10.1994 року, видане виконавчим комітетом Бишівської сільської ради), ідентифікаційні дані власника (прізвище, ім`я та по-батькові) у свідоцтві зазначені вірно, проте право власності на спірне домоволодіння, згідно даних Реєстру, не зареєстровано у встановленому законом порядку. У правоустановчому документі прізвище спадкодавця зазначено правильно, а саме « [PERSON] ». Проте у відомостях КП КОР «Зберігай» у прізвищі власника (спадкодавця) домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , допущено помилку: прізвище зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища спадкодавця, Макарівська районна ДНК не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене домоволодіння на ім`я спадкоємця [PERSON] , а тому остання змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Вона, позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка просить: визнати за нею, [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на належне їй спадкове майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входять: (А) житловий будинок, загальна площа якого 75.5 кв м, житлова - 39.6 квм; (а) прибудова; (Б) сарай; (Г) вбиральня; (Д) погріб; (Ж) сарай; №1 ворота з хвірткою; №4 огорожа; №5 огорожа; №7 яма вигрібна. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, будучи повідомленим про час, місце розгляду справи, до суду не з?явився, про причини неявки не повідомив. Згідно раніше поданого відзиву, представник відповідача не заперечує проти позовних вимог та просить прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданому Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років (а.с.9). Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.06.1987 року, про що зроблено відповідний актовий запис №6, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.10). Відповідно довідки №362 від 03.06.2020 року, виданої Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] був зареєстрований та проживав з 21.02.1979 року до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , дочка дружини [PERSON] , дочка [PERSON] , внук [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтву на право особистої власності на жилий будинок від 19.10.1994 року, виданому Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради, жилий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.12). Відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 23.04.2010 року, посвідченому державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0.0873 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 3222780601:01:051:0012 (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №207405821 від 23.04.2020 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0873 га, кадастровий номер - 3222780601:01:051:0012 (а.с.14). Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №472/02-31 від 23.05.2020 року, виданої державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за [ADDRESS] , оскільки за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем відсутня. Натомість, згідно даних Реєстру, право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформацією про об`єкт нерухомого майна за №0223032002 від 23.03.2020 року, наданою КП КОР «Зберігай» як відповідь на запит нотаріальної контори (а.с.15). Відповідно листу-відповіді №0223032002 від 23.03.2020 року, виданому КП КОР «Зберігач», станом на 31.12.2012 року об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Бишівської сільської ради 19.10.1994 року, на підставі рішення виконкому Бишівської сільської ради №2 від 12.02.1993 року (а.с.16). Згідно технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , роком побудови вказаного житлового будинку вказаний 1977 рік (а.с.17-19). З матеріалів спадкової справи №398/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями до майна померлого є його син [PERSON] , донька [PERSON] та дружина [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.33-68). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно вимог ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померлий [PERSON] був власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проте під час реєстрації правовстановлюючого документу було допущено описку в написанні його прізвища.

Outcome: approved