Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 18 травня 2011 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на дитину відповідач їй надає у сумі 500,00 грн., яка є незмінною на протязі 5 років, але цієї суми не вистачає навіть на харчування сина. Крім того, син відвідує школу та їй доводиться сплачувати 50 грн. шкільних фондів за місяць, 200 грн. - харчування за місяць, а також поточні внески - підручники, зошити, тощо. Відповідач є фізичною особою - підприємцем, здійснює будівельні та ремонтні роботи. При цьому, він є власником автомобілів марка лада 2108 та Фіат Дукато, а також будинку по [ADDRESS]. Вона працює в Центрі підготовки та перепідготовки робітничих кадрів № 1 на посаді керівника фізичного виховання та отримує заробітну плату в середньому у розмірі 3200,00 грн. Вона вважає, що оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років постійно зростає, при цьому дохід позивача перевищує визначений чинним законодавством мінімум, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, що дорівнює 1500,00 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, уточнивши свої вимоги, та наполягала на стягненні з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1 000,00 грн.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду письмові заперечення, які обгрунтовував тим, що при вирішенні спору необхідно взяти до уваги його матеріальне становище, а саме той факт, що він дійсно є приватним підприємцем, проте, будівельні та ремонтні роботи він не виконує. На теперішній час роботи в нього не має, тому в січні 2016 року він звітував до податкової інспекції про прибутки, де зазначив про відсутність доходів. Крім того, він просив взяти до уваги, що він має ще одну дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якого з неї стягнуто 1/6 частину з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття сина. При цьому, домоволодіння він не має, у його власності перебувала лише ? частина будинку, за яку він отримав грошову компенсацію. Отримані грошові кошти він витрачає на сина [PERSON], а саме: влітку 2016 року він оздоровив сина і позивачку на Азовському морі, при цьому самостійно сплачував всі понесені витрати. Крім цього, він надав допомогу сину, здійснивши покупку взуття, рюкзака та інші шкільні приладдя. Він часто бере сина на декілька днів до себе і утримує його за власні кошти в ці дні. При цьому, позивачка також працює та має постійний заробіток. На підставі вищевикладеного, він просить винести рішення, яким стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно до повноліття сина. Суд, вислухавши сторони, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року. Згідно Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2016 (а.с. 4), шлюб між ними було розірвано. Згідно зі свідоцтва про народження (а.с. 5), сорони мають сина [PERSON], [INFO], в якому батьком дитини зазначено відповідача [PERSON], а матір'ю - позивачку [PERSON]. Дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з довідки про доходи № 987 від 04.10.2016, виданої ДНЗ «КЦПОММ», [PERSON] працює у ДНЗ «КЦПОММ» з 01.09.2016 та займає посаду викладача, загальна сума її доходу за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 складає 2716 грн. 04 коп.. Згідно копії податкової декларації про майновий стан і доходи фізичної особи - підприємця, [PERSON] задекларував відсутність доходу. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що відповідач не має стабільного заробітку та доходу. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, всі інші обставини передбачені ст. 182 СК України, зокрема те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітнього - [PERSON], [INFO], та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач знаходиться в працездатному віці, не є інвалідом, тому може спачувати аліменти саме в такому розмірі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена законом від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: partial