Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати в порядку набувальної давності за [PERSON] , померлою [INFO] , право власності на житловий будинок загальною площею 62,60 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., допоміжною площею 14,40 кв.м., та господарські будівлі: сарай - літня кухня, погріб, сарай, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, просить визнати за нею (позивачкою), як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 62,60 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., допоміжною площею 14,40 кв.м., та господарські будівлі: сарай - літня кухня, погріб, сарай, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , та якій належав вказаний спадковий будинок. Також зазначає, що у жовтні 1994 року [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] заселились у житловий будинок по [ADDRESS] . З того часу і до дня своєї смерті відкрито та безперешкодно постійно проживали в ньому, вчасно сплачували комунальні платежі та обробляли земельну ділянку, але після смерті [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] не оформила право власності на даний житловий будинок, так як померла [INFO] , а тому позивачка вважає за необхідне визнати за померлою [PERSON] право власності на житловий будинок за набувальною давністю, оскільки спадкодавець користувалася ним відкрито та безперервно більше десяти років та визнати за нею (позивачкою) право власності на даний житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Медвинська сільська рада Білоцерківського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно погосподарського обліку форми № 1 за 2006-2020 роки, особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] був головою домогосподарства, а його дружина [PERSON] членом домогосподарства по [ADDRESS] (а.с. 14-19). [INFO] в с. Медвині Богуславського району Київської області, у віці 78 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.02.2011 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 13 (а.с. 10). Згідно листа державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. за № 01-16/124 від 24.02.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] , до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , нині померла [INFO] . [INFO] в с. Медвині Богуславського району Київської області, у віці 88 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.04.2018 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 29 (а.с. 12). Як вбачається із листа державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. за № 01-16/125 від 24.02.2021 року, після смерті [PERSON] , до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Також, як вбачається із копії рішення Богуславського районного суду Київської області за № 358/1353/20 від 10.12.2020 року, за [PERSON] визнано в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на земельні ділянки: площею 0,1950 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3220683201:01:032:0038 та площею 0,2014 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3220683201:01:032:0039, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Довідкою, виданою Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області за № 832 від 04.12.2020 року підтверджується факт, що [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] та користувалася майном відкрито та безперешкодно до дати смерті [INFO] (а.с. 13). Згідно даних технічного паспорта на будинок, що розташований по [ADDRESS] , даний будинок має такі технічні характеристики: житловий будинок 1973 року забудови, загальною площею - 62,60 кв.м., житловою площею - 41,20 кв.м., допоміжною площею - 14,40 кв.м., площею приміщень, не включених в загальну - 7,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай - літня кухня, погріб, сарай. Задовольняючи вимоги позивачки суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачка надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років спадкодавцем [PERSON] , а тому необхідно визнати в порядку набувальної давності за [PERSON] , померлою [INFO] , право власності на житловий будинок загальною площею 62,60 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., допоміжною площею 14,40 кв.м., площею приміщень, не включених в загальну - 7,00 кв.м., та господарські будівлі: сарай - літня кухня, погріб, сарай, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 05 липня 2016 року секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області за реєстровим №272. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. за № 01-16/125 від 24.02.2021 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно померлої, в тому числі спадковий житловий будинок. Отже визнання права власності за позивачкою на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 00 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved