Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після чоловіка [PERSON], який помер 27.02.2017р., посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки з 2014 р. вона зареєстрована, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, а саме з м. Брянка Луганської обл. Переїзд з окупованої території України, після смерті чоловіка, а також проживання, оплата судових та нотаріальних зборів тощо вимагали великих для неї коштів. У звязку з цим, вона не виїжджала з зони проведення антитерористичної операції з м. Брянка Луганської обл. тривалий час. Лікування та поховання чоловіка призвели до важкого матеріального стану, а знайти роботу на окупованій території України практично неможливо. Окрім цього, позивачка й сама дуже погано себе почувала. Нерухомість, яка залишилась у неї та її чоловіка потребувала та потребує постійного догляду і коштів на утримання. Лише наприкінці вересня поточного року, позивачка знайшла можливість виїхати з тимчасово окупованої території України до м. Лисичанська для отримання свідоцтва про смерть чоловіка та подання документів на спадщину. 05 жовтня 2017 р. позивачка, через представника [PERSON] звернулась до приватної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], однак отримала постанову про відмову вчинення нотаріальної дії, у звязку з пропущеним терміном для прийняття спадщини та відсутністю документального підтвердження проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Представник позивачки у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві проти позовних вимог не заперечувала, справу просила розглядати за її відсутності. У судовому засіданні досліджені наступні докази:копія свідоцтва про шлюб; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копії свідоцтв про смерть; копія лікарського свідоцтва про смерть №25 від 03.03.2017 р.; копія довідки про причину смерті; постанова про відмову вчинення нотаріальної дії; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру; копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія довідки БТІ. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2017 р. помер чоловік позивачки [PERSON]. Житловий будинок №13 по вул. Степна у с. Старе (Червоний прапор) Перевальського р-ну Луганської обл., в якому був зареєстрований чоловік позивачки, належить його колишній дружині [PERSON], яка померла 02.05.1987 р. Після смерті дружини, [PERSON] спадщину не прийняв. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, недоотримана пенсія, яку не вдалося переоформити у звязку з хворобою чоловіка. Померлим заповіт складений не був. Окрім позивачки, відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є: доньки померлого [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 05 жовтня 2017 р. позивачка, через представника [PERSON] звернулась до приватної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], однак отримала постанову про відмову вчинення нотаріальної дії, у звязку з пропущеним терміном для прийняття спадщини та відсутністю документального підтвердження проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила строк з поважних причин, оскільки з 2014 р. вона зареєстрована, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, а саме з м. Брянка Луганської обл. Переїзд з окупованої території України, після смерті чоловіка, а також проживання, оплата судових та нотаріальних зборів тощо вимагали великих для неї коштів. У звязку з цим, вона не виїжджала з зони проведення антитерористичної операції з м. Брянка Луганської обл. тривалий час. Лікування та поховання чоловіка призвели до важкого матеріального стану, а знайти роботу на окупованій території України практично неможливо. Окрім цього, позивачка й сама дуже погано себе почувала. Нерухомість, яка залишилась у неї та її чоловіка потребувала та потребує постійного догляду і коштів на утримання. Лише наприкінці вересня поточного року, позивачка знайшла можливість виїхати з тимчасово окупованої території України до м. Лисичанська для отримання свідоцтва про смерть чоловіка та подання документів на спадщину. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved