Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що згідно договору дарування від 16.12.2004 року вона є власником житлового будинку, розташованого в с.Ольшаниця, вул.Рогозянська,30-б. З відповідачем по справі перебувала в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися, так як відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки в присутності неповнолітніх дітей, виганяє її з дітьми з будинку. Тому вона та діти позбавлені права проживати у власному будинку, користуватися господарськими спорудами та змушені шукати притулку в інших місцях. Неодноразово зверталася до поліції зі скаргами за захистом своїх парв. Такою своєю поведінкою відповідач робить неможливим спільне проживання з ним в одному будинку та дворі. Так як відповідач порушує правила проживання, створює нестерпні умови, просить виселити його з будинку без надання іншого жилого приміщення. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала заяву, в якій позов підтримала, просить його задовольнити та слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу без його участі. Так як сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про слухання справи без їх участі, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності сторін. Крім того, відповідач визнав позов, а позивачка його підтримала, тому суд у відповідності до ст.174 ЦПК України без подальшого слухання справи ухвалює рішення, яким задовольняє позовні вимоги, так як визнання позову відповідачем не суперчить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 16.12.2004 року позивачка є власником житлового будинку, розташованого в с.Ольшаниця, вул.Рогозянська,30-б. З відповідачем по справі перебувала в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися, так як відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки в присутності неповнолітніх дітей, виганяє її з дітьми з будинку. Тому позивачка та діти позбавлені права проживати у власному будинку, користуватися господарськими спорудами та змушені шукати притулку в інших місцях. Неодноразово зверталася до поліції зі скаргами за захистом своїх парв. Такою своєю поведінкою відповідач робить неможливим спільне проживання з ним в одному будинку та дворі. Так як відповідач порушує правила проживання, створює нестерпні умови, просить виселити його з будинку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно, а ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, разом з тим, ст.116 ЖК України передбачає, що коли наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталася до міліції та поліції з питання припинення протиправної поведінки відповідача, але він, незважаючи на вжиті заходи, продовжує порушувати правила сумісного проживання, перешкоджає їй проживати в будинку, що робить неможливим спільне проживання. За вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved