Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1650 га, яка розташована по вул. Садовій, 29-а в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 27 жовтня 2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1650 га, яка розташована по вул. Садовій, 29-а в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області. За життя батько продав частину зазначеної земельної ділянки площею 0,085 га із загальної площі земельної ділянки 0,250 га гр. [PERSON] та гр. [PERSON] в рівних частинах кожному, про що державним нотаріусом 14.03.2008 року в державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено відповідну відмітку. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є вона та її брат [PERSON] Для оформлення права на спадщину вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 2715/02-14 від 08 липня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, оскільки спадкодавець за життя не отримав на своє імя новий державний акт на земельну ділянку площею 0,1650 га та не провів державну реєстрацію права власності на неї у відповідному відділі ДЗК. У звязку з викладеним вона звернулась до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не заявилась, але від її представника до суду надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2016 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 467067 (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1650 га, яка розташована по вул. Садовій, 29-а в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області. Позивачка та відповідач є дітьми померлого [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження (а.с.50), а тому згідно ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями за законом першої черги. З матеріалів спадкової справи № 225/2017 до майна [PERSON], померлого 27 жовтня 2016 року, вбачається, що відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь доньки померлого [PERSON] (а.с. 38). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Для оформлення права на спадщину позивачка звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 2715/02-14 від 08 липня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, оскільки спадкодавець за життя не отримав на своє імя новий державний акт на земельну ділянку площею 0,1650 га та не провів державну реєстрацію права власності на неї у відповідному відділі ДЗК (а.с. 22). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,250 га, розташована по вул. Садовій, 29-а в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 357638 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 10, 26-28). 14 березня 2008 року [PERSON] продав частину зазначеної земельної ділянки площею 0,085 га із загальної площі земельної ділянки 0,250 га гр. [PERSON] та гр. [PERSON] в рівних частинах кожному, про що свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, та про що державним нотаріусом 14 березня 2008 року в державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено відповідну відмітку (а.с. 10, 12-13). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на придбану частину земельної ділянки площею 0,085 га, та отримали державний акт на право власності на неї (а.с. 16) В свою чергу, [PERSON] не отримав на своє імя новий державний акт на земельну ділянку площею 0,1650 га, розташовану за вказаною адресою, яка і є спадковою масою. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду з правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1650 га ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved