Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Харківському національному університеті імені [PERSON], в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В поданому позові до суду свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23.01.1999 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, Новоолексіївською селищною радою Генічеського району. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] є повнолітнім, однак з 2017 року продовжує навчання вступивши до Харківського національного університету імені [PERSON], де продовжує навчатися на денній формі навчання, що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 18.04.2018 року. Згідно цієї довідки, їх син навчається на денній формі навчання на умовах контракту, у звязку з чим вона одноособово вимушена нести всі витрати, сплачувати за навчання, оскільки він не має можливості працювати і самостійно за них сплачувати. Батько дитини добровільно допомоги на утримання сина, який продовжує навчання не надає, хоча має таку можливість, тому вона була вимушена вирішувати це питання у судовому порядку. На даний час вона самостійно несе всі витрати по утриманню двох дітей, а відповідач без поважних причин від надання дітям матеріальної допомоги ухиляється. На даний час діти проживають разом з нею, окремо від батька, оскільки вона припинила з ним спільне проживання, що підтверджується Актом складеним депутатом Генічеської міської ради. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю за підставами вказаними у позові та просила суд їх задовольнити, до суду надала оригінали квитанцій про перерахування коштів сину [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, до суду подав заперечення на позовну заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, вказав, що може сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 500 грн. на місяць. Свої заперечення мотивував тим, що заявлена сума для нього завелика, оскільки на даний час його матеріальне становище не дозволяє виплачувати аліменти в такій сумі як 1500 грн. На даний час він не має постійного місця роботи, тому вимушений жити на тимчасові заробітки. Обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, він сплачує аліменти на утримання другого сина, на підставі судового наказу. Також позивачка не надала ніяких доказів, щодо обгрунтованості заявленої суми на утримання повнолітнього сина. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Новоолексіївською селищною радою Генічеського району, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №276301. За час перебування у шлюбі, у них народилися діти, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КГ №080737 і син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини - [PERSON] записаний відповідач [PERSON] Син [PERSON], навчається на 2 курсі у Харківському національному університеті імені [PERSON] з 2017 року, на денній формі навчання, на умовах контракту, що підтверджується відповідною копією довідки Харківського національного університету імені [PERSON] від 21.02.2019 року №453/1701 та копією контракту №1701/17-07с. У звязку з навчанням сина, позивачка потребує додаткових витрат на утримання дитини, які складаються з витрат на проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання, витрат на харчування та одяг. У звязку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати сина у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивачка не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес та інші потреби дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного працевлаштування, і не має стабільного доходу. Сплачує аліменти на утримання молодшого сина. Та на даний момент він не може сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., так як не має стабільного постійного доходу. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад рівності батьків, щодо утримання дитини та бере до уваги стан здоровя відповідача, те що він являється працездатною особою. Таким чином, дослідивши обставини справи та встановивши сукупність всіх юридичних фактів, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, і до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2021 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

Outcome: partial