Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 31.08.2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні відповідач розрахунок з нею не провів та не сплатив належних при звільненні виплат, тому звернулась до суду. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.10.2018 року з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 32097 грн. 08 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7919 грн. 34 коп. Відповідач здійснив з нею розрахунок згідно вказаного рішення 17.05.2019 року. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 38876,76 грн. Ухвалою суду від 09.09.2019 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений судом п`ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з ТОВ «МАШ-СЕРВІС» у трудових відносинах, 31.08.2018 року її звільнено за власним бажанням, відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.10.2018 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені та стягнуто з ТОВ «МАШ-СЕРВІС» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 32097 грн. 08 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7919 грн. 34 коп. (а.с.2-3) Відповідно до виписки з банку, 17.05.2019 року ТОВ «МАШ-СЕРВІС» здійснило виплату заборгованості по заробітній платі (а.с.4-5) Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Середньоденний заробіток позивача складав 239,98 грн., згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.10.2018 року (а.с.2-3) Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.10.2018 року по 17.05.2019 року. У зазначений період на підприємстві було 162 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 38876 грн. 76 коп. (239,98 х 162). На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved