Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно , починаючи з дати подання позову та довічно. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що являється пенсіонеркою за віком ,не працює та інших джерел доходів не має. На теперішній час вона хвора людина, має діагноз- цукровий діабет 2 типу середньої важкості, вторинна інсулінозалежність. Діабетична полінейропатія сенсорно-моторна форма. Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок 2 ст. Діабетична нефропатія 4 ст.,сечовий синдром. Кардіосклероз, Атеросклероз судин серця, аорти судин головного мозку. Ожиріння 2 ступеня. Пенсію за віком отримує в сумі 3034 грн.89 коп., інших джерел доходів не має, тому знаходиться в тяжкому матеріальному стані та потребує матеріальної допомоги в тому числі на лікування. Відповідач по справі, являється її сином, матеріальної допомоги на її утримання не надає, працює офіційно на Крюківському вагонобудівному заводі, отримує постійно заробітну платню . Син проживає зі своє сім*єю разом з позивачкою та має на утриманні двох дітей, 2012 р. та 2014 року народження., тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу.Посилаючись на викладене, просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засідання позивач підтримала свої позовні вимоги, прохала їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти позовних вимог. Згоден платити аліменти матері в розмірі 1/5 частини із всіх видів доходу на її утримання. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі статтями12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Судом встановлено, що позивачка являється пенсіонеркою за віком, має інвалідність , не працює та інших джерел доходів не має. На теперішній час вона хвора людина, має діагноз- цукровий діабет 2 типу середньої важкості, вторинна інсулінозалежність. Діабетична полінейропатія сенсорно-моторна форма. Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок 2 ст. Діабетична нефропатія 4 ст.,сечовий синдром. Кардіосклероз, Атеросклероз судин серця, аорти судин головного мозку. Ожиріння 2 ступеня. Пенсію за віком отримує в сумі 3034 грн.89 коп., інших джерел доходів не має, тому знаходиться в тяжкому матеріальному стані та потребує матеріальної допомоги в тому числі на лікування. Відповідач по справі, являється її сином, матеріальної допомоги на її утримання не надає, Пенсії, яку вона отримує позивачу не вистачає, тому вона знаходиться в постійній матеріальній нужді. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України. На підставі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до п.21 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Прозастосування судами окремим нормам Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. обов`язок повнолітніх дочки,сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютний. Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, виходячи із зазначених норм, обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач є непрацездатною, вік позивача 65 років, отримує пенсію в розмірі 3034,89грн. на місяць, має незадовільний стан здоров`я, який потребує постійного лікування, інших доходів не має, а тому є такою, що потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частки його доходу, на утримання матері, починаючи з дня подачі позову і довічно. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved