Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити житловий будинок [ADDRESS], який є спільною сумісною власністю, визнавши за нею право власності на ? частину даного житлового будинку, а іншу частину залишити у власності відповідача та стягнути з останнього судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання також не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 03 червня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадського стану м.Мелітополя, актовий запис №455, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що надана копія свідоцтва про народження дитини /а.с.10/. 09 грудня 2015 року шлюб між ними розірвано. Під час спільного подружнього життя сторонами на сумісні кошти було придбано житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується довідкою начальника КП МММБІ /а.с.32/. У відповідності зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до інформації КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] /а.с.32/. Право власності зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1997 року, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с.11/. Враховуючи вимоги чинного законодавства для визначення речей набутих за час шлюбу об'єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення на ім'я якого з них оформлене право власності на це майно. Отже, суд прийшов до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності сторін та таким, що придбаний за спільні кошти. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] підлягає поділу між сторонами, як об'єкт спільної сумісної власності подружжя та за [PERSON] слід визнати право власності на ? частину даного будинку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 650 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved