Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.03.1984 року по 09.10.2018 року. За час перебування у шлюбі нею з колишнім чоловіком була придбана квартира, за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована на ім`я чоловіка - [PERSON] . Після розірвання шлюбу не відбулося розподілу спільного майна подружжя у зв`язку з тим, що [INFO] [PERSON] раптово помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири. Спадкоємцем майна померлого, є її спільні зі спадкодавцем діти - [PERSON] , [PERSON] , який відмовився від спадщини на користь сестри, та мати спадкодавця - [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори для визначення кола спадкоємців та вирішення питання щодо оформлення права власності на вказану квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , оскільки чинним законодавством не передбачена та відсутня форма свідоцтва про право власності у спільному майні колишньому чоловіку. А тому, позивачка просить виключити зі складу спадкової маси майна померлого [INFO] [PERSON] , 1/2 частини квартири, по [ADDRESS] , та визнати право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачки направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, направила до суду копію спадкової справи №89/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 31.03.1984 року по 09.10.2018 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с. 11-12/. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. від 04.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1-4761 та витягу з Державного реєстру правочинів №7911589 від 04.11.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24411823 від 11.11.2009 року, [PERSON] , за письмовою згодою дружини [PERSON] була придбана квартира, за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13-14, 14 звор./ [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири, за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого спадкодавця є їх спільні зі спадкодавцем діти - син [PERSON] та донька, [PERSON] , а також мати спадкодавця - [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] , прийняли донька спадкодавця [PERSON] та мати [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори на підставі чого було заведено спадкову справу № 89/2019 від 23 лютого 2019 року. Син померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь сестри [PERSON] . Відповідно до ст.ст.1216,1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадковим майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір, є квартира за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. від 04.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1-4761. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2118/02-31 від 13.09.2019 року, державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя,, а саме на 1/2 частку квартири під [ADDRESS] в будинку під [ADDRESS] , після померлого її колишнього чоловіка [PERSON] . Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60,61 СК України). Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно із частиною 1 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України). За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено в пунктах 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України) відповідно до частин 2,3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до статті 1126 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкоємця у справі спільної сумісної власності. Згідно п.224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 нотаріус може виділити свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно статті 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, право позивача на власність було порушено, суд виходячи з принципу верховенства права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом виключення зі складу спадкової маси майна померлого [INFO] [PERSON] , 1/2 частини квартири, по [ADDRESS] , та визнання право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири, оскільки дане нерухоме майно було придбано в період шлюбу одним із подружжя.

Outcome: approved