Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить у порядку спадкування за законом, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею: 56,0 кв. м. і жилою площею: 40,94 кв. м.. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтували тим, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті свого батька [PERSON], який за життя, як член ЖБК, повністю виплатив пайовий внесок за вказану квартиру, однак, правовстановлюючого документа на цю квартиру не отримав, у зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просили про його задоволення. Відповідачка позов визнала повністю. Представник третьої особи: ЖБК «Будівельник-6», вважає позов обґрунтованим. Третя особа: ГТУЮ у м. Києві свого представника в судове засідання не направила, надіславши письмові пояснення в яких, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності свого представника. Позивачка, відповідачка та представник третьої особи: ЖБК «Будівельник-6» не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності представника третьої особи: ГТУЮ у м. Києві. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності представника третьої особи: ГТУЮ у м. Києві. Вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи: «Будівельник-6», дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про народження позивачки від 15.02.1968 року, її батьком був: [PERSON], а її матір'ю була: [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище позивачки, було Каран. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Будівельник-6» від 27.04.2015 року № 96, [PERSON], є членом ЖБК «Будівельник-6» з 12.04.1971 року і є власником [ADDRESS] загальною площею: 56,0 кв. м. і жилою площею: 40,94 кв. м., оскільки в квітні 1985 року, повністю сплатив суму пайового внеску за вказану квартиру. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії висновку до звіту від 07.10.2015 року про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна, станом на 07.10.2015 року, ринкова вартість [ADDRESS] становить: 805124 грн. 20 коп.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 05.02.2015 року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складав. Після смерті батька, позивачка звернулась до п'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою держаного нотаріуса від 28.08.2015 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на [ADDRESS] Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачки порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачки. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивачка просила покласти на неї.

Outcome: approved