Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади м. Хуст в особі Хустської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS]. У позові посилається на те, що з 21 грудня 2000 року є зареєстрованою та проживає у житловому будинку [ADDRESS]. Цей будинок в 3/4 частинах належав на праві власності її бабці [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом її чоловіка [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. 24 жовтня 2000 року на підставі її заповіту позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину, реєстраційний номер у реєстрі 6896, згідно з яким вона є власником житлового будинку [ADDRESS] в 3/4 частинах. Інша 1/4 частина будинку зареєстрована на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Хустською державною нотаріальною конторою 02.02.1948 р. за р.н. 86, за [PERSON] - першою дружиною [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті спадщина в розмірі 1/4 частини житлового будинку залишилась відкритою до явки спадкоємця - сина [PERSON]. І до цього часу право на цю частину будинку є зареєстрованим за померлою [PERSON], належну їй частину ніхто не успадкував. Позивачці відомо, що син [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проживав у м. Хусті і помер 2001 року. У нього є дві доньки [PERSON] та [PERSON], проте до цього часу ніхто з них не заявив про свої права на частину житлового будинку, що належала [PERSON] Жодних претензій щодо володіння позивачкою житловим будинком до неї ніхто не ставив. Особи, які претендують на це майно, себе не оголошували, і їй невідомі. На сьогоднішній день позивачка добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується житловим будинком за адресою [ADDRESS] та земельною ділянкою за тою ж адресою, на якій цей будинок розташований, і здійснює його утримання у належному стані. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку нею приватизована і їй виданий державний акт на право власності землю. Вона сплачує комунальні послуги, зокрема, за споживання електроенергії, також сплачує податок на земельну ділянку. Відтак, 3/4 житлового будинку [ADDRESS] Закарпатської області з надвірними будівлями і спорудами належить позивачці на праві власності, а 1/4 частиною цього будинку вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується протягом сімнадцяти років. Оскільки, починаючи з 2000 року до теперішнього часу, тобто протягом більш як десять років, позивачка добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим нерухомим майном, а саме: 1/4 частиною житлового будинку, утримує це майно, спірна частина житлового будинку ніким не успадкована, відумерлою спадщина у встановленому порядку не визнавалась, вважає, що є всі підстави визнати за нею право власності на цю часину житлового будинку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача: Хустської міської ради в судове засідання не з'явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved