Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.07.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівській області, актовий запис № 265. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що в них з [PERSON] різні погляди на шлюб та сімейне життя, у зв`язку з чим між ними відбувалися сварки, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З липня 2019 року вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Їх сім`я розпалась та існує лише формально, примирення між ними неможливе, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, оскільки примирення між ними не відбулося. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2014 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 265 /а.с. 4/. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 5/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2019 сторонам надано строк для примирення до 20.02.2020, однак примирення між ними не відбулося. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони з 10.07.2019 разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їхня відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, оскільки примирення між сторонами протягом строку, наданого судом, не відбулося, суперечило б інтересам позивачки та малолітньої дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачкою на її вимогу. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved