overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 грудня 1999 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинено через несумісність характерів, різні погляди на життя. Збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в підготовчому засіданні позов підтримала, зазначила, що внаслідок постійних конфліктів вже більше двох років з чоловіком проживають окремо, за різними адресами. Діти проживають з нею. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння постійно виникали сварки. Шлюбні стосунки припинені остаточно більше двох років тому. Поновлення шлюбних стосунків він також вважає неможливим. Діти проживають з позивачкою, він приймає участь у вихованні та утриманні дітей. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 1999 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м .Харкова (актовий запис № 577). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та тривалий час проживають окремо, за різними адресами. Діти проживають з позивачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дітей, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. За проханням позивачки слід залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Останній рік стосунки почали погіршуватись, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинено через несумісність характерів, різні погляди на життя. Збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в підготовчому засіданні позов підтримала, зазначила, що вже півроку з чоловіком проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з нею. Майнового спору немає. Вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Примирення вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй шлюбне прізвище. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння виникали сварки. Шлюбні стосунки припинені остаточно півроку тому. Поновлення шлюбних стосунків вважає неможливим. Дитина проживає з позивачкою, він приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2015 року Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 74). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 червня 1999 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, з часом з`ясувалось, що вони мають різні погляди на життя. Стосунки стали погіршуватись з 2012 року, поступово настало повне відчуження, та шлюбні стосунки припинено. Вона має намір переїхати на постійне місце проживання в інше місто. Збереження шлюбу є неможливим. Шлюб носить лише формальний характер. Діти залишились проживати з нею. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка та відповідач подали заяву про розгляд справи у її відсутності, просили позов задовольнити. Позивачка після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище- [PERSON] . Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України суд постановляє заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 19 червня 1999 року в Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова актовий запис №460. Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають за різними адресами, позивачка наполягає розірвання шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 21.06.2008 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №107. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між сторонами немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Сторони в\~підготовче судове\~засідання не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а відповідач не заперечувала проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти позову. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюб виявився невдалим, поступово сім`я почала розпадатись. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного. Тривалий час кожен живе своїми інтересами. З березня 2020 року вони разом не проживають. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Збереження шлюбу є неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право на направлення до суду відзиву на позовну заяву. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. Просив справу розглянути у його відсутності. Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 21 грудня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 834. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні стосунки, обидва наполягають на розірвання шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачці слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 2003 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Більше пяти років тому припинені шлюбні стосунки, оскільки кожен з подружжя мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач не підтримує звязок з нею та дитиною. Поновлення шлюбних відносин є неможливим. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до положень п.11 ч.7 ст. 128 ЦПК України повідомлений про слухання справи через оголошення на веб-сайті суду та за останнім місцем проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 травня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що мають дитину, [INFO] . Шлюбні стосунки припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обов`язки. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. З січня 2017 року припинені шлюбні стосунки. Дитина проживає з нею - позивачкою. Спір щодо поділу майна відсутній. Ухвалою суду від 6 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні, без повідомлення (виклику) сторін. Відзив на позов відповідач не надав, заперечень проти позову не зазначив. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 травня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 213). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивачка, сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та тривалий час проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Заперечень проти вказаних доводів відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.. За проханням позивачки після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.2010 року відділом РАЦС по Володарського району, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем з жовтня 2019 року, через несумісність поглядів на життя, а також характерів. Оскільки від браку мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Просила суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 20.11.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області від 23.01.2020 року, про що зроблено відповідний актовий запис №04. Статтею 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку, що подальше збереження родини є неможливим, а тому, шлюб, укладений 23.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №04, підлягає розірванню. Крім того, пасивна поведінка з боку відповідача, не надання ним відзиву чи заперечень проти позову про розірвання шлюбу, клопотання про надання строку для примирення сторін, також. на думку суду, свідчить про байдужість до збереження шлюбу, а тому припинення шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, не порушує їх права. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.12.1995 у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 20. Від шлюбу є дитина, яка досягла повноліття. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння та довіри. На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу їй залишити «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов підтримала, просила не призначати строк на примирення, залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В засідання учасники процесу не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню справи відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що 23.12.1995 року у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу є дитина, яка досягла повноліття. Подружні відносини між сторонами припинені з 2008 року. Причиною до розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри в сім?ї. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру, просила не призначати строк на примирення та залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до чинного сімейного законодавства шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб сторін носить формальний характер і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]» за її проханням. Так як позовна заява судом задовольняється, то з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати сплачені нею при подачі позову до суду в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 46 від 28.07.2017.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 грудня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У січні 2018 року відповідач пішов проживати до своїх батьків, з цього часу припинені шлюбні стосунки. Діти проживають з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зазначила, що поновлення шлюбних відносин є неможливим. У сім'ї постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені, та вони більш року проживають окремо. Спроби поновити шлюбні стосунки призвели лише до погіршення стосунків. Діти вже звикли до окремого проживання батьків. На даний час діти проживають з позивачкою. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Суд вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сім'ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини, та проживають окремо. Діти проживають з позивачкою. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]

Outcome: approved