Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.08.1995 вона перебуває в шлюбі з [PERSON], що зареєстрований Б-Арешівською сільською Адміністрацією Кизлярського району Республіки Дагестан, актовий запис № 5. Від шлюбу мають доньок [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розлучення стали втрата почуття любові, відчуження та розлад подружніх стосунків, різні погляди на життя, на організацію сімейного побуту, на права та обов'язки подружжя по відношенню один до одного та по відношенню до дітей, постійне перебування чоловіка на роботі та у відрядженнях. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.1995, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 29). Від даного шлюбу мають доньок [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а. с. 8, 9). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивачка підтримувати їх у подальшому намірів не має, строк наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачкою і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, а тому шлюб, зареєстрований 26.08.1995 Б-Арешівською сільською Адміністрацією Кизлярського району Республіки Дагестан, актовий запис № 5, між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved