overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовною заявою до [PERSON], у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 липня 2001 року виконкомом Серединської сільської ради Чернігівського району, актовий запис № 02, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, виникають сварки з життєво важливих питань, сім'я фактично розпалась, відсутні спільні інтереси. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2001 року виконкомом Серединської сільської ради Чернігівського району, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовною заявою до [PERSON], у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 січня 2013 року відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 92, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, з жовтня 2014 року проживають окремо. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 січня 2013 року відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 92 (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовом до [PERSON], третя особа: Старобілоуська сільська рада, Чернігівського району, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка у будинку не проживає більше року без поважної причини, житлові та комунальні послуги не сплачує, схильна до бродяжництва, зловживає спиртними напоями, тому втратила право користування ним. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 листопада 1999 року, зареєстрованого за № 273 (а.с.16). Згідно довідки Старобілоуської сільської ради від 25 квітня 2014 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], за вищевказаною адресою разом з нею зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], інша особа - [PERSON], [INFO].( а.с. 6). З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 22 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з травня 2013 року ( а.с.4). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтрвердили, що [PERSON] більше року не з'являється за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Підстав відсутності відповідачки в житловому приміщенні з поважних причин, що давали б підстави для збереження за нею житла понад один рік судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка, не проживаючи більше року, втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно коштів на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 20 листопада 2009 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, зазначила, що згодна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15 липня 2011 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання малолітньої дитини. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду до [PERSON] із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на гараж в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Позивачка не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. 29 липня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] гараж в [ADDRESS]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався. [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], помер [INFO], що є частом відкриття спадщини на належне йому майно. Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради від 11лютого 2014 року №22, гаражу в [ADDRESS] присвоїно [ADDRESS]. Як вбачається з довідки виданої Теребовлянським БТІ від 22 січня 2014року №476, гараж в [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності, однак право власності не зареєстроване. Постановою нотаріуса позивачці [PERSON] було відмовлено у у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивачка фактично вступила у оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивачка просить покласти на неї. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивачки [PERSON] слід задовільнити, визнавши за нею право власності на гараж в [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей , хоча є їх батьком. В судове засідання сторони не з»явилися, надіслали заяви, в яких просять розглянути дану справу без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає. При таких обставинах суд вважає можливим розглядати справу без участі сторін, без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2011 року . Мають малолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON], обоє [INFO]. Однак, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Малолітні діти проживають з матір'ю , знаходяться на її утриманні. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 13 частини всіх видів його доходів , оскільки інших утриманців він не має, являється працездатним. Статтею 191 ч.1 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому суд стягує аліменти на утримання дітей , починаючи з 04 лютого 2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що життя між ними не склалося , мають різні погляди на життя, сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені , спільного господарства не має, будь-яке примирення неможливе. Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак в засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень на позов не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки відповідача неповажною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останнього часу проживають окремо . Спільного господарства не ведуть.. Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Позивач [PERSON] скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. ЇЇ право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене. Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що між ними постійно виникають сварки, кожен має різні погляди на сімейне життя, сім`я фактично розпалася, примирення стало неможливе. Ухвалою суду від 17.11.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в телефонному режимі повідомив , що позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.08.1998 року. Мають доньку [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останнього часу проживають окремо . Спільного господарства не ведуть.. Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Позивачка скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. ЇЇ право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене. Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, сім»я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені , будь-яке примирення неможливе. В судове засідання сторони не з»явилися, надіслали заяви, в яких просять розірвати шлюб, справу розглянути без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає необхідним розглядати дану справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2008 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання і протягом останнього часу проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Примирення сторони не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сім»я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Малолітнього сина [PERSON] [INFO] суд залишає на подальше проживання при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved