Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача - [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ( [PERSON] ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду №607/9797/17 від 23 листопада 2017 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу вона ( [PERSON] ) разом із своїм сином залишилась проживати у належній їй квартирі по [ADDRESS] , у якій є всі умови для проживання дитини. 22 березня 2019 року відповідач, не пояснивши причину своїх дій, без її ( [PERSON] ) згоди, безпідставно забрав у неї сина, позбавивши її можливості бачитися з дитиною та спілкуватися по телефону. Таким чином, вона ( [PERSON] ) втратила зв`язок із сином. На її ( [PERSON] ) прохання щодо надання їй можливості спілкуватися з сином, відповідач постійно відмовляє. Позивачка вказує, що зазначена поведінка відповідача завдає душевних страждань не лише їй, але малолітньому сину [PERSON] , оскільки вона із сином до моменту розлучення із ним перебували у дуже теплих, відносинах, син прихильно ставився до неї і постійно виявляв любов. Також позивачка зазначає, що подальше перебування сина разом із відповідачем [PERSON] становить загрозу для нормального фізичного та психологічного здоров`я дитини. Зокрема, 24 квітня 2019 року вона ( [PERSON] ) разом із своїм батьком поїхали у с. Струсів, Теребовлянського району Тернопільської області у домогосподарство, де проживає відповідач та знаходився її малолітній син [PERSON] , з метою побачитись із дитиною. Однак, відповідач одразу розпочав словесний конфлікт, в ході якого наніс їй удари кулаками в ділянку голови, від чого вона повалилась на землю, а потім почав бити її батька кулаками, і поваливши його на землю почав наносити удари ногами по всьому тілі. За вказаною бійкою із двору спостерігав їх малолітній син [PERSON] . За фактом нанесення їй та її батьку тілесних ушкоджень [PERSON] розпочато кримінальне провадження, про що внесено відомості з ЄРДР за №12019210170000140 від 24.04.2018 року та №12019210170000139 від 24.04.2019 року. Позивачка вважає, що незаконними діями відповідача, які виразились у самостійній зміні постійного місця проживання дитини, сина [PERSON] без згоди матері разом з відповідачем порушено її права, як матері на виховання дитини, виконання материнських прав та обов`язків. Крім цього грубо порушено права дитини, оскільки внаслідок самостійної зміни місця проживання дитини відповідачем, дитину позбавлено материнської любові та піклування. З цих підстав, позивачка переконана, що слід визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] , оскільки через свій малий вік син потребує саме материнської любові, піклування та догляду. Також зазначає, що вона характеризується позитивно за місцем проживання, так і по роботі, має постійне місце праці та самостійний дохід, який дає можливість утримувати дитину, не перебуває на диспансерному обліку та у лікаря нарколога, нею створені всі належні умови для проживання дитини в квартирі [ADDRESS] . А тому, визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] разом із матір`ю буде відповідати повному і гармонійному його розвитку. За вказаних обставин просить позо задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13 червня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації, у якому просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 17 жовтня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який розірвано 23 листопада 2017 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із матір`ю. Після розірвання шлюбу, він ( [PERSON] ) добровільно надавав матеріальну допомогу [PERSON] на утримання сина і приймав участь у його вихованні. Однак, в черговий раз, приїхавши на побачення до сина, [PERSON] не дозволила йому побачитись з дитиною, при цьому, вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, брутально висловлювалася та вживала нецензурну лексику. У подальшому, під час приїздів до сина, він ( [PERSON] ) зауважував аналогічну ситуацію. Також він робив їй зауваження з приводу її поведінки, та того, що син перебував у незадовільних санітарно-гігієнічних умовах, ходив у брудній одежі та взутті на декілька розмірів більшому від потрібного. Зі слів сусідів його колишньої дружини, він ( [PERSON] ,) дізнався, що протягом останнього часу вона постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює і майже не займається вихованням сина. При цьому веде аморальний спосіб життя, виставляє свої непристойні фотографії в мережі інтернет, що може зашкодити розвитку дитини. Зі слів дитини, на думку відповідача, можливо стверджувати, що мати постійно з ним сварилась, вживала нецензурні слова, а також за місцем її проживання постійно відбувались святкування, на які приходили чужі люди, під час чого вони вживали алкоголь та курили. 22 березня 2019 року, він ( [PERSON] ), приїхавши у дитячий садочок по сина [PERSON] , виявив, що у дитини була підвищена температура тіла, червоні щоки та боліло горло, у зв`язку із чим він забрав сина додому, за місцем свого проживання. Звернувшись у медичний заклад, у дитини встановили простудне захворювання, дерматит і наявність глистів. З того часу, син залишився жити з ним, пройшов курс медичного лікування і, на даний час, стан його здоров`я задовільний. Однак, з 22 березня по сьогоднішній день матір ( [PERSON] ) не запитала про здоров`я сина. Вказане, на думку відповідача, свідчить про нехтування матір`ю виконанням своїх материнських обов`язків. У зв`язку із постійними скаргами сина, з його небажанням бути і мешкати з мамою та тим, що [PERSON] не приділяє уваги та часу синові, зовсім не займається його вихованням, він ( [PERSON] ) переконаний, що дитина повинна проживати разом із ним, оскільки син має більшу особисту прихильність до батька, ніж до матері і йому буде краще жити з ним. При цьому, зазначає, що він любить свого сина і має змогу забезпечити його всім необхідним, оскільки має постійне місце проживання із хорошими умовами, при цьому, син має у будинку свою власну кімнату, яка облаштована всім необхідним для розвитку дитину. Він ( [PERSON] ) має стабільний достатній дохід, яким у повному обсязі може забезпечити сина та створити всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Також, у нього гнучкий робочий день, тому має можливість відводити сина в дитячий садочок, займатися його вихованням та ходити на прогулянки. Також, він не зловживає спиртними напоями, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, жодного разу не підвищував на дитину голос та не залишав без нагляду, син завжди охайно та чисто одягнений, є жвавим і допитливим. Разом вони відвідують заняття у «Клубі Барса» та «Дитячий клуб». Вказує, що він ( [PERSON] ) проживає разом із цивільною дружиною, яка має сили і бажання доглядати за сином, між ними склалися дуже товариські та теплі відносини, дитина її любить та називає мамою, а свою біологічну маму зовсім не згадує. Він ( [PERSON] ) постійно слідкує за станом здоров`я сина, його розвитком, виховує та піклується про нього, у них прив`язаність один до одного, внаслідок чого дитина повністю йому довіряє та виявляє бажання постійно проводити час разом із ним. За вказаних обставин просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом із батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 18 червня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти викладених у позові обставин. У поданому відзиві відповідачем викладено обставини аналогічні тим, які зазначені у зустрічному позові. Разом із цим, відповідач вказує на те, що твердження відповідачки стосовного того, що 22 березня 2019 року він не пояснивши причину своїх дій, без її згоди, безпідставно забрав у неї сина не відповідають дійсності, оскільки 22 березня 2019 року, він, приїхавши у дитячий садочок по сина [PERSON] , виявив, що у дитини була підвищена температура тіла, червоні щоки та боліло горло, у зв`язку із чим він забрав сина додому, за місцем свого проживання. Звернувшись у медичний заклад, у дитини встановили простудне захворювання, дерматит і наявність глистів. Вказане, на думку відповідача, свідчить про нехтування матір`ю виконанням своїх материнських обов`язків з приводу виховання сина. Також, відповідач зазначає, що безпідставними є твердження позивачки про те, що він не надає їй можливості спілкуватися з сином по телефону, оскільки відколи син проживає разом із ним, позивачка жодного разу не зателефонувала та не поцікавилася станом його здоров`я. Щодо доводів позивачки про те, що він забороняє їй бачитися із сином, вказує, що він не здійснюватиме жодних перешкод щодо їх зустрічей та спілкування, однак, на даний час, син [PERSON] сам не виявляє бажання бачитися та спілкуватися з матір`ю. Крім цього, відповідач заперечує твердження про те, що бійка, поро яку зазначає позивачка у позові трапилась із його ініціативи, оскільки, саме він є потерпілим у вказаній ситуації. Покликаючись на небажання дитини бачитись та проживати із матір`ю, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю. 01 липня 2019 року судом прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та призначено його до розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Скиби В.М. надійшов до суду відзив на зустрічний позов [PERSON] , у якому заперечує проти викладених [PERSON] у зустрічному позові позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема вказує, що жодних зауважень стосовно стану здоров`я сина [PERSON] , його зовнішнього вигляду та психічного розвитку не було, при цьому батько дитини - відповідач [PERSON] фактично «викрав» сина, забравши його 22 березня 2019 року із дитячого садочку та не повернув за постійним місцем проживання матері. Також, зазначає, що вона ( [PERSON] ) ніколи не забороняла відповідачу бачитись із сином, навпаки сприяла їхнім зустрічам, але оскільки батько, часто з`являвся у нетверезому стані, вона ( [PERSON] ), як мати, яка піклується про безпеку та здоров`я сина, не виявляла бажання, щоб батько спілкувався у такому стані із дитиною. Представник позивачки стверджує, що доводи позивача про неадекватну поведінку [PERSON] стосовно зловживання нею алкоголем, влаштовування різного роду застіль у квартирі [PERSON] , є абсурдними та такими, які мають на меті дискредитувати [PERSON] ,, як турботливу матір, оскільки жодних доказів на підтвердження даних обставин позивачем не надано, натомість, при подачі позову до суду позивачкою було надано суду довідки з медичних закладів про відсутність залежності від алкоголю та наркотиків. З огляду на це усі доводи позивача про те, що [PERSON] становить небезпеку для здоров`я сина [PERSON] , є голослівними. Також зазначає, що відповідач вводить суд в оману, стверджуючи, що [PERSON] жодного разу не цікавилась здоров`ям сина, оскільки позивачка телефонувала [PERSON] з приводу стану здоров`я дитини, однак відповідач відмовлявся надавати таку інформацію. Крім цього, позивачка вважає, що доводи відповідача про наявність у нього можливості забезпечити сина усім необхідним, оскільки має постійне місце проживання, із хорошими умовами, викликають глибокі, об`єктивно обгрунтовані сумніви у їх достовірності. Зокрема, не зрозуміло на яких правових умовах проживає в даному будинку сам батько дитини [PERSON] , тобто оренда чи тимчасово, постійно проживає, зареєстрований, а також відсутні дані щодо власника вищевказаного житла, лише зазначено, що у даному житловому будинку проживає невідома жінка [PERSON] . Також, представник позивачки вважає неналежними доказами, долучений позивачкою Акт обстеження матеріально побутових умов від 03 травня 2019 року та експертний висновок від 21 травня 2019 року. Зокрема, Акт обстеження матеріально побутових умов складений комісією, до якої входить: сільський голова [PERSON]. секретар ради [PERSON], головний бухгалтер ради [PERSON] та спеціаліст землевпорядник [PERSON] , тобто педагогічної та медичної освіти у даних громадян немає, тому висновки такої комісії, на думку представника позивача, викликають сумніви. Окрім цього, у акті не зазначено якими критеріями керувалась комісія при встановлені висновку про наявності всього необхідного для подальшого розвитку та росту дитини. Разом із цим, експертний висновок від 21 травня 2019 року, який зроблений кандидатом психологічних наук, доцентом кафедри соціології та соціальної роботи Тернопільського національного економічного університету надано особою, яка не має практичного досвіду роботи із малолітніми особами, також немає посилань на норми закону та методи які застосовував експерт при проведені експертного дослідження. Крім цього, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження понесення ним витрат на утримання сина, зокрема чеків, квитанцій, які б засвідчували факти здійснення покупок для сина, як про це зазначено у зустрічному позові. З цих підстав, представник позивачки [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відзив, у якому вказує на безпідставність сумнівів представника позивачки стосовно умов проживання дитини за місцем проживання батька. Так, відповідач стверджує, що умови в яких проживає дитина є добрими, що підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов, а також фотознімками. Також слід підкреслити, що придбання речей для дитини також підтверджується фотознімками дитячих іграшок. Щодо експертного висновку від 21 травня 2019 року, який зроблено кандидатом психологічних наук, доцентом, доцентом кафедри соціології та соціальної роботи Тернопільського національного економічного університету, даний експерт є спеціалістом в цій галузі, зауваження щодо відсутності його практичного досвіду роботи є необгрунтованим і недоцільним, оскільки високий професіоналізм [PERSON] підтверджується Сертифікатом, який видано Українським науково - методичним центром практичної психології і соціальної роботи, який підтверджує проходження стажування на базі Українського НМЦ практичної психології і соціальної роботи і виконав усі види навчальних завдань, передбачених планом, Атестатом доцента кафедри психології від 23 грудня 2008 року, Сертифікатом №821 учасника «Літньої психологічної школи», який пройшов тренінг - семінар «Психологія благополуччя» загальним обсягом 60 учбових годин 9- 13 липня 2017 року, а також Дипломом кандидата наук [NUMBER]. Щодо наявності у відповідача можливості утримувати сина, вказує, що працює на посаді директора TOB «ВЕЛ ДРІК» з посадовим окладом згідно штатного розпису в розмірі 9000 гривень, окрім цього, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. Від позивачки [PERSON] надійшли до суду заперечення на подані відповідачем [PERSON] заперечення. Так, позивачка вважає, що вказані заперечення подані із недотриманням вимог щодо їх форми, а міркування викладені в них такими, що є надуманими, не підтверджені належними доказами і як наслідок не можуть братись судом до уваги. позивач звертав увагу про виявлення захворювання в дитини, що стало підставою для її викрадення. Щодо викладених [PERSON] обставин, на думку позивачки, батько, який піклується про здоров`я дитини повідомив би матір про виявлене захворювання, з метою кращого визначення особливостей протікання хвороби, чи приймались ліки дитиною і які саме та інше. Що не було зроблено позивачем. Окрім цього, жодних належних доказів на підтвердження захворювання позивач не надав. Так, враховуючи характер, в який було відібрано дитину від матері, можна визначати такі дії позивача, як викрадення. Щодо компетентності та високого професіоналізму [PERSON] в загальній психології [PERSON] не заперечує, проте надання висновку щодо психологічного стану дитини, сумніви в його компетентності є обгрунтовними, оскільки жодних сертифікатів, дозволів діяльності у сері здійснення психологічних станів у неповнолітніх не надано, отже, висновки такого психолога не можуть братись до уваги, не зважаючи на вчені ступені. З цих підстав, [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. 29 травня 2020 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники: адвокат Антюк І.П., Скиба В.М., Степанова О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. В обгрунтування своїх доводів також вказали, що у той період, коли малолітній син [PERSON] проживав разом із матір`ю, він прихильно ставився і ставиться до батька, відповідно саме мама формувала у дитини позитивне ставлення до батька. Натомість, як вбачається із показів відповідача [PERSON] після проживання із батьком син почав боятися матері, отже [PERSON] , як батько не виконує свої батьківські обов`язки і не виховує дитину в дусі любові до сім`ї. Також, зазначають, що [PERSON] не має власного нерухомого майна яке б було придатне до проживання малолітньої дитини, натомість, проживає в будинку який не належить йому ні на праві власності ні на праві користування. При цьому, позивачка [PERSON] належним чином виконувала свої батьківські обов`язки, не перешкоджала у спілкуванні [PERSON] із сином, за весь час коли хлопчик проживав з мамою формувала позитивне ставлення до батька, має власний дохід та власне житло, а тому вважають, що визначення місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір`ю - [PERSON] відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання 12 листопада 2020 року після оголошеної перерви , не з`явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сампара Н.М. 12 листопада 2020 року після оголошеної перерви , у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи . Попередньо, у судових засіданнях відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сампара Н.М. заперечували проти позовних вимог [PERSON] та просили відмовити у їх задоволенні, а також підтримували зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом із батьком [PERSON] . Від третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, у якій зазначають про підтримання у повному обсязі висновку органу опіки та піклування, який прийнятий з урахуванням якнайкращих інтересів дитини. Представник третьої особи служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації - Борецька Л.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із її зайнятістю у розгляді іншої справи в Тернопільському апеляційному суді. Попередньо у судовому засіданні вказала, що виходячи із інтересів дитини, місцем проживання малолітнього [PERSON] слід визначити його проживання разом із матір`ю позивачкою [PERSON] . Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 17 жовтня 2013 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року (том №1, а.с.61). [INFO] від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №2494 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 10 жовтня 2014 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб, виданої 16 квітня 2019 року ОСББ «Медова, 6», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] - власник житла та її син - [PERSON] , [INFO] . Як установлено судом та не заперечується сторонами, з 22 березня 2019 року малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно викладених у позові обставин, 22 березня 2019 року, відповідач [PERSON] , без згоди матері дитини - позивачки [PERSON] забрав малолітнього сина [PERSON] із дошкільного навчального закладу «Затишок» та перевіз дитину у будинок за місцем його проживання: [ADDRESS] , у якому [PERSON] разом із батьком проживають по даний час, натомість матір дитини обмежена у спілкуванні з сином. Вважаючи вказані дії відповідача неправомірними, позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом. Позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Як убачається із характеристики від 16 квітня 2019 року наданої головою ОСББ «Медова, 6» на [PERSON] , за час проживання у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] проявила себе виключно із позитивного боку, активно бере участь у житті будинку, добровільно допомагає у благоустрої свого під`їзду і дитячих майданчиків, робить внески на поточний і капітальний ремонт, завжди вчасно оплачує комунальні платежі, конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за весь час її проживання не надходило, алкоголем не зловживає, не курить. Також [PERSON] дбає про фізичний та духовний розвиток свого малолітнього сина, часто проводить із ним час на відкритому повітрі, біля будинку, турботливо ставиться до дитини. Відповідно до довідки №156 виданої 17 квітня 2019 року амбулаторно-поліклінічним відділенням Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, [PERSON] на диспансерному обліку не знаходиться і ознак психічного захворювання не виявляє. Довідкою Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 17 квітня 2019 року стверджується, що [PERSON] на диспансерному обліку в КУТОР «ТОНД» з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів не перебуває. Згідно довідки №3 виданої 10 квітня 2019 року ТОВ «Дошкільний навчальний заклад (дитячий ясла-садок) «Затишок», [PERSON] , 2014 року народження відвідує «Дошкільний навчальний заклад (дитячий ясла-садок) «Затишок» з 2016 року. За час перебування в дитячому садку, [PERSON] зарекомендував себе як вихована, розумна, фізично розвинена дитина. Розвиток дитини відповідає його віку. Хлопчик виявляє інтерес до навчання, вміє концентрувати увагу на поставленому завданні, володіє великим словниковим запасом, легко виконує і засвоює логічні вправи. [PERSON] веселий і відкритий хлопчик. Виховується у неповній сім`ї. Сім`я матеріально забезпечена. Усі витрати за садок, заняття з танців та англійської мови оплачує мама - [PERSON] , яка є турботливою і відповідальною мамою, постійно цікавиться колективним життям сина. Мама бере активну участь у підготовці святкових ранків, вивчає з дитиною віршики, пісеньки, виготовляє святкові костюми. При відсутності дитини в садку, мама постійно повідомляє причину неявки. Всі організаційні питання вирішує мама. Тато дитини - [PERSON] неодноразово приводив і забирав дитину. [PERSON] на прихід тата реагує добре. В основному тато забирає дитину перед вихідними. Останній день відвідування дитиною садочка - 22 березня 2019 року. Відповідно до Довідки №14 виданої 06 вересня 2019 року Струсівським дитячим ясла-садком Теребовлянського району, Тернопільської області, [PERSON] зарахований в дитячий садок з 06 вересня 2019 року. На підтвердження своїх позовних вимог за зустрічним позовом про те, що місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] слід визначити разом із батьком за адресою [ADDRESS] , [PERSON] надано копії Актів обстеження матеріально-побутових умов. Як слідує із Акта обстеження матеріально побутових умов від 03 травня 2019 року, складеного сільським головою [PERSON], секретарем ради [PERSON], головним бухгалтером [PERSON] та спеціалістом-землевпорядником [PERSON], при проведенні обстеження домоволодіння за адресою [ADDRESS] виявлено, що за вказаною адресою у будинку перебували: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] - зареєстрована в житловому будинку; дружина [PERSON] , яка назвала себе [PERSON] . В результаті обстеження комісією зроблено висновок, що у неповнолітньої дитини [PERSON] є все необхідне для подальшого розвитку та росту. Дитина забезпечена всім необхідним, іграшками, одягом, засобами особистої гігієни. У будинку [PERSON] має власну кімнату, обладнану усім необхідним для дитини. На думку комісії, життю та здоров`ю дитини нічого не загрожує, дитина перебуває у безпеці, оточена любов`ю та увагою. Згідно із Актом обстеження матеріально побутових умов від 31 травня 2019 року, складеного комісією у складі депутатів сільської ради: [PERSON] , [PERSON] та спеціаліста-землевпорядника [PERSON] , при обстеженні умов проживання господарства по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] проживає разом із сином у житловому будинку, загальною площею 56 кв.м. Будинок газифікований, з комунальними зручностями, матеріально-побутові умови добрі. Із Акта обстеження матеріально побутових умов від 18 липня 2019 року, складеного комісією у складі депутата сільської ради [PERSON] та мешканців села Струсів: [PERSON] та [PERSON] , при обстеженні умов проживання господарства за адресою [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , 1985 року народження проживає без реєстрації за вказаною адресою разом із неповнолітнім сином - [PERSON] , 2014 року народження, з березня 2019 року. Згідно довідки №23/05/19-2 виданої 23 травня 2019 року ТОВ «ВЕЛ БРІК», [PERSON] працює на посаді директора ТОВ «ВЕЛ БРІК», з посадовим окладом згідно штатного розпису в розмірі 9000 гривень. Як убачається із характеристики №06/06/19-1 від 05 червня 2019 року, наданої ТОВ «ВЕЛ БРІК» за підписом засновника ТОВ «ВЕЛ БРІК» [PERSON] , [PERSON] за час роботи зарекомендував себе як грамотний висококваліфікований фахівець, успішний керівник, не боїться нести відповідальність за прийняте рішення, володіє всіма якостями керівника підприємства. Також, згідно характеристики №157 від 31 травня 2019 року наданої Струсівською сільською радою, Теребовлянського району, Тернопільської області, [PERSON] проживає без реєстрації в с. Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області. Розлучений. До адміністративної відповідальності протягом останнього року не притягувався, скарг на нього в сільську раду не надходило. При зверненні до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини, [PERSON] долучено Експертний висновок про стан психосоціального розвитку [PERSON] та особливості його психоемоційного ставлення до батьків і внутрісімейних взаємен, складеного 21 травня 2019 року кандидатом психологічних наук, доцентом, доцентом кафедри психології та соціальної роботи Тернопільського національного економічного університету [PERSON] . Як убачається із заключної частини вказаного Експертного висновку у [PERSON] констатовано відповідність психічних процесів віковій нормі та високий рівень соціальної адекватності його поведінки. Однак пережитий психотравмувальний досвід розлучення батьків і подальші конфліктні взаємини між ними вкрай деструктивно впливають на його психоемоційну сферу. За результатами комплексного психодіагностичного обстеження у хлопчика-дошкільника простежується помірне прагнення до лідерства у групах однолітків. Водночас для нього притаманно дотримання соціальних норм і намагання виправдати соціальні очікування референтних дорослих. Таке прагнення відповідати Я-ідеальному образу інколи спричинює у [PERSON] надмірні ситуативні психічні напруження та перманентне почуття тривоги. Водночас констатовано сукупне переважання індикаторів психологічного благополуччя [PERSON] та достатньо гармонійну включеність його у нинішню сім`ю його батька - [PERSON] . У [PERSON] склалися дружньо-довірливі та емоційно сприятливі взаємини із членами його нинішньої сім`ї до якої він відносить батька [PERSON] , маму [PERSON] (цивільну дружину батька) та бабусю [PERSON] (батькову матір). У цьому середовищі [PERSON] не зазнає навіть прихованої агресії чи надмірного авторитаризму щодо себе. В сім`ї відсутня ворожість чи жорстка конкуренція між членами сім`ї, а відтак вона є доволі благополучною. Воднораз, у ній дещо понижені соціальні зв`язки та недостатньо насичені емоційні взаємини. Тому хлопчик інколи відчуває себе на периферії сімейних взаємин. Однак це компенсується взаєминами дошкільника із своїми ровесниками під час занять у футбольній секції. У [PERSON] простежується найтісніший позитивний психоемоційний зв`язок з його батьком [PERSON] до якого він першочергово звертається за допомогою у різних складних життєвих обставинах або щоб розділити хвилини межової радості. Водночас доволі високий рівень прийняття-визнання з боку хлопчика має [PERSON] (цивільна дружина батька), котру він називає мамою. З одного боку, хлопчик беззаперечно проявляє до неї шанобливе ставлення, допомагає їй, отримує від неї подарунки та дарує їй власноруч виготовлені презенти у відповідь. Однак, з іншого боку, за (результатами психодіагностичних методик, [PERSON] приймає [PERSON] як свою «нову маму» здебільшого на формалізованому та раціонально-логічному рівнях, і меншим чином на емоційно-особистісному. [PERSON] проявляє амбівалентне ставлення та намагається демонструвати емоційне відчуження до частини родичів, а саме до своєї біологічної матері [PERSON] . Хлопчик кличе її [PERSON] і відмовляється називати мамою, а також у жодній із психодіагностичних методик [PERSON] ні разу самостійно не згадав [PERSON] та її родичів у позитивному чи негативному значенні, Показовим є той факт, що дошкільник у досить розлогій ієрархії емоційно близьких для нього людей чи істот/тварин (тато [PERSON] і його цивільна дружина [PERSON] , бабуся [PERSON] , татів зведений брат [PERSON] , тітка [PERSON] , дядько [PERSON] , сестра [PERSON] , собачка Ельза ) жодного разу не вказав на свою біологічну матір чи її родичів. У суб`єктивній реальності [PERSON] узагальнений образ [PERSON] має здебільшого негативне емоційне забарвлення. Однак, попри декларативні заяви хлопчика про небажання жити із біологічною матір`ю [PERSON] вважає, що вона любить його. Водночас у свідомості хлопчика саме [PERSON] постає батьком, який добросовісно виконує усі притаманні цій соціальній ролі обов`язки. Згідно копії довідки, без дати та номера, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] відвідує заняття у «Клубі Барса», куди приводить його батько - [PERSON] . Відповідно до копії довідки, виданої 03 червня 2019 року ФОП [PERSON] , [PERSON] дійсно відвідує Центр розвитку дитини «Дитячий клуб» з щомісячною оплатою 560 гривень. На навчання [PERSON] приводить батько [PERSON] . На даний час, у зв`язку із відсутністю порозуміння, з приводу визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , між сторонами склалися конфліктні відносини, що стверджується також наявними у матеріалах даної цивільної справи копіями витягів із ЄРДР. Зокрема, як убачається із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24 квітня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження 12019210170000140 по факту нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] . Як убачається із вказаного витягу, 24 квітня 2019 року о 10 годині 40 хвилин під час словесного конфлікту, який відбувався по [ADDRESS] , [PERSON] наніс [PERSON] безліч ударів кулаками рук та ногами в область голови, кінцівок та грудної клітки, чим спричинив тілесні ушкодження. Також 24 квітня 2019 року внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження 12019210170000139 по факту нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] . Згідно, викладених у Витязі з ЄРДР обставин, 24 квітня 2019 року о 10 годині 40 хвилин під час словесного конфлікту, який відбувався по [ADDRESS] , [PERSON] наніс [PERSON] три удари кулаками рук в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24 квітня 2019 року внесено відомості до ЄРДР № 12019210170000141 про спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Так, згідно обставин правопорушення, 24 квітня 2019 року, близько 10 години 30 хвилин, [PERSON] разом із своїм батьком [PERSON] під час словесного конфлікту із [PERSON] по [ADDRESS] спричинили [PERSON] тілесні ушкодження, а саме, [PERSON] наніс один удар рукою в потилицю, а [PERSON] подряпала нігтями обличчя [PERSON] . Органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області надано Висновок про умови проживання дитини [PERSON] №02-1569/02-18 від 25 жовтня 2019 року. Зі змісту вказаного висновку слідує, що при бесіді із психологом та малолітнім [PERSON] зображувалися малюнки, порядок появи персонажів на малюнку свідчить, що максимальну прив`язаність [PERSON] Відчуває до [PERSON] (зведеного брата батька) та бабусі [PERSON] (матері батька). Водночас максимальна за розмірами і найбільш деталізована постать батька свідчить про найбільшу значущість в житті хлопчика, а також вказує на безумовне визнання його авторитету з боку останнього. Переважання чорних штрихованих зон і особливо зображення внутрішніх органів є доволі тривожним показником, що зазвичай пояснюється пережитим дитиною важким психотравмувальним досвідом чи сильним стресом. Чорний колір здебільшого є проекцією негативного емоційного стану дитини або наслідком негативізму і заперечення, які є ознаками продовження кризи трьох років. Свою біологічну матір хлопчик називає [PERSON] , та на конкретні поставлені запитання психологу пояснив своє небажання відвідувати театр з [PERSON] , оскільки вона курить, від неї з рота пахне вином і вона била тата, коли він ( [PERSON] ) був у нього на, руках. Органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації у наданому висновку зазначено, що незважаючи на те, що хлопчик доволі впевнено і безапеляційно постулював ці тези, однак слід зазначити, що дітям 4-річного віку через брак особистого досвіду не властиво ідентифікувати запах вина чи турбуватися щодо тютюнопаління матері. Тому, найбільш ймовірно, ці спогади є результатом негативних настановлень чи зосередження дитячої уваги на цих аспектах з боку батька чи його родичів. У свідомості хлопчика йото біологічна матір та її родичі, яких дитина називає «команда злої [PERSON] , котра хоче мене забрати» мають стійке суб`єктивно- негативне емоційне забарвлення. Однак попри декларативні заяви хлопчика про небажання жити із біологічною матір`ю, [PERSON] вважає, що вона любить його. спільно з провідним 15 жовтня 2019 року працівником служби у справах дітей Теребовлянської райдержадміністрації спільно із провідним фахівцем із соціальної роботи ТРЦСССДМ проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З проведеного обстеження умов проживання. встановлено, що [PERSON] проживає з батьком [PERSON] та цивільною дружиною батька [PERSON] (прізвище цивільної дружини [PERSON] відмовився вказувати) у двохповерховому житловому будинку, в я кому зроблено сучасний ремонт. Теребовлянським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді підготовлено оцінку погреб сім`ї/особи, де проживає малолітня дитина [PERSON] та зроблено висновок про оцінку потреб про те, що сім`я не перебуває в складних життєвих обставинах. Посилаючись на те, що у матеріалах справи присутня тільки частина документів, зокрема відсутня інформація щодо умов проживання матері дитини, що не дає можливості у повній мірі оцінювати умови, створені обома батьками для дитини, органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації зроблено висновок, що [PERSON] створив належні умови для повноцінного розвитку та проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , загрози життю та здоров`ю дитини не виявлено. Надаючи оцінку зазначеному Висновку, суд зауважує, що органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області у даному документі зазначено інформацію стосовно батька дитини, надану відповідними установами, яка міститься у матеріалах даної цивільної справи, зокрема: характеристик із місця проживання та місця роботи [PERSON] , Акти обстеження житлово-побутових умов, витяги про внесення відомостей у ЄРДР, довідки про відвідування дитиною [PERSON] дошкільного навчального закладу, та занять у «Клубі Барса» та Центрі розвитку дитини «Дитячий Клуб». Разом із цим, органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області констатовано, що дітям чотирьохрічного віку через брак особистого досвіду не властиво ідентифікувати запах вина чи турбуватися щодо тютюнопаління матері, тому, найбільш ймовірно, що вказані асоціації дитини відносно своєї біологічної матері є результатом негативних настановлень чи зосередження дитячої уваги на цих аспектах з боку батька чи його родичів. Відтак, суд зауважує, що вказаним висновком органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області підтверджується лише той факт, що батько дитини - [PERSON] створив належні умови для повноцінного розвитку та проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , загрози життю та здоров`ю дитини не виявлено. Попри це, органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації не надано відповіді на основне питання, а саме, проживання з ким із батьків відповідатиме якнайкращим інтересам малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Також, органом опіки та піклування Тернопільської ради надано висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Згідно вказаного висновку, працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є чотирьохкімнатною, з усіма комунальними зручностями та сучасним ремонтом. Для дитини відведено окрему кімнату, яка об лаштована необхідними меблями, наявне місце для сну, письмовий стіл, дитячі іграшки, власна гардеробна кімната, створено відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Власником квартири є - [PERSON] . Малолітній [PERSON] зареєстрований у даному житлі. Згідно поданої декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] , сума її доходу за звітний період 2018 рік становить 879520 гривень. Відповідно до інформації ТОВ «Вел Брік» від 18 грудня 2019 року [PERSON] звільнений з посади директора ТОВ «Вел Брік», за згодою сторін, та згідно інформації від 20 грудня 2019 року науково-практичного медичного центру «Салютем», [PERSON] працює на посаді менеджера з 20 грудня 2019 року з окладом 11 000 гривень. Відповідно до інформації Струсівського дитячого ясла-садку від 19 грудня 2019 року, [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 06 вересня 2019 року, проте регулярно відвідує садок з 25 листопада 2019 року. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, психологом-консультантом [PERSON] проведено бесіду з малолітнім [PERSON] в присутності батьків. Психологом з`ясовано, що дитина налякана, конфлікт між батьками щодо визначення місця проживання дитини є психотравмуючим для [PERSON] . На підставі встановлених обставин, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №138 від 19 лютого 2020 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини», виконавчий комітет міської ради вирішив: висновок щодо визначення проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вважати непогодженим; зобов`язати батьків питання визначення проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] вирішити за спільною згодою, з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та реєстрації постійного місця проживання дитини; рекомендовано батькам інформувати управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей про досягнення спільної згоди у вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради у рішенні №138 від 19 лютого 2020 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини» не зазначено причин відмови у затвердженні висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з обома сторонами у справі. Може охарактеризувати позивачку як хорошу , турботливу матір. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживав разом із матір`ю [PERSON] . Все було добре, як психолог за освітою, вона бачила, що [PERSON] надзвичайно позитивний, завжди доглянутий, чистий та охайний. Свідок [PERSON] надала суду пояснення про те, що знайома з обома сторонами ,із [PERSON] та із [PERSON] . Ще за півроку до розірвання шлюбу [PERSON] пішов проживати окремо. [PERSON] залишився проживати разом із мамою. Позивачка не запеперечувала проти того, щоб батько бачився з [PERSON] коли захоче. Все було добре, [PERSON] забирав [PERSON] на вихідні дні . Коли [PERSON] проживав разом із позивачкою ходив у садочок , завжди був усім забезпечений , добре доглянутий, гарно одягнений. Хлопчик був добре розвинутим, кмітливим . Згідно пояснень свідка [PERSON] , матері відповідача [PERSON] , позивачка [PERSON] із самого народження [PERSON] неналежно його виховувала та доглядала , часто залишала на неї (свідка ) та її дочку (свідка [PERSON] ) , а сама їздила у нічні клуби та до подруг, курила та вживала спиртні напої. Коли [PERSON] було погано, і вони дзвонили до [PERSON] , то вона не приїжджала до дитини, а завжди приїжджав [PERSON] . У березні 219 року її син [PERSON] забрав та не повернув [PERSON] [PERSON] через те, що дитини захворіла . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] . Вказала, що може охарактеризувати позивачку як не дуже хорошу матір, яка часто залишала [PERSON] на неї , та на її маму [PERSON] . Вживала алкоголь та курила. Допитаний судом [PERSON] пояснив, що є чоловіком сестри відповідача [PERSON] . Може охарактеризувати [PERSON] як хорошого турботливого батька. Про [PERSON] не може сказати нічого ні хорошого, ні поганого. Свідок [PERSON] у суді пояснив, що є знайомим відповідача [PERSON] , знає його сина [PERSON] , оскільки [PERSON] , десь за півроку до карантину, приводив сина на заняття з боротьби у спортивний зал, який він (свідок ) неофіційно орендує у Тернопільському педагогічному університеті, також він не має ліцензії на право надавати такі послуги. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності із ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Вимогами ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України передбачено , що якщо мати та батько, що проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 4 ст.29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Під час розгляду справи на підставі усіх зібраних доказів, судом установлено, що між сторонами склалися конфліктні відносини з приводу визначення місця проживання дитини. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично сприймає твердження відповідача [PERSON] про те, що ним самовільно змінено місце проживання дитини, у зв`язку із аморальним способом життя та неналежним виконанням материнських обов`язків матері дитини [PERSON] , що спричинило поганий стан здоров`я сина [PERSON] . Так, відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності захворювань у малолітнього [PERSON] , зокрема не надано лікарського висновку, чи іншого належного документа, виданого медичною установою, у якому було б зазначено наявність у малолітнього [PERSON] захворювання. При цьому, суд не бере до уваги долучені відповідачем копії досліджень крові, оскільки дані роздруківки не містять конкретного посилання, чи виявлено у [PERSON] наявність захворювання, та якого саме. Відтак, за відсутності належного висновку про стан здоров`я дитини, наданого відповідною лікарською установою, суд вважає неспроможними доводи [PERSON] про те, що неналежним вихованням матері завдано шкоди здоров`ю дитини. Також, суд не бере до уваги надані відповідачем [PERSON] роздруківки фотознімків на підтвердження ведення позивачкою аморального способу життя. Зокрема як убачається із даних роздруківок, вказані фотознімки роздруковані із сторінки у соціальних мережах користувача « [INFO] », яка не залучена до участі у справі, ідентифікувати достовірність даних світлин - неможливо. Відтак, вказані фотографії не є належними та допустимими доказами. При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що позивачка [PERSON] зловживає алкогольними напоями відповідачем суду не надано. Натомість, позивачкою надано суду довідки, видані Тернопільською обласною комунальною клінічною психоневрологічною лікарнею та Комунальною установою Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 17 квітня 2019 року на підтвердження того, що на диспансерному обліку з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів [PERSON] не перебуває. Так само суд критично оцінює та показання у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , про неналежне виконання позивачкою своїх материнських обов`язків , оскільки ними у судовому засіданні стверджено про неприязні відносини між ними та позивачкою [PERSON] . Натомість ствердження відповідача [PERSON] про те, що позивачка неналежно виконує свої материнськіх обов`язки відносно сина [PERSON] , [INFO] , повністю спростовується також інформацією із ТОВ «Дошкільний навчальний заклад (дитячий ясла-садок) «Затишок», який відвідував малолітній [PERSON] до часу відколи його забрав відповідач , а також інформацією за місцем проживання позивачки [PERSON] , наданою головою ОСББ «Медова, 6». У наданих даними установами характеристиках стверджується, що [PERSON] є дбайливою матір`ю, належним чином виховує малолітнього сина [PERSON] , сприяє розвитку його здібностей, оплачує заняття, виявляє інтерес до суспільного життя дитини в садку серед однолітків. Наведене підтверджено й поясненнями у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Відтак, при розгляді вказаної цивільної справи не знайшли свого підтвердження, викладені відповідачем [PERSON] обставини щодо аморального способу життя та неналежного виконання [PERSON] своїх обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] . Суд вважає, що заслуговують на увагу твердження позивачки [PERSON] про те, що з огляду на малий вік дитини, саме мама формувала у дитини позитивне ставлення до батька. Натомість, після проживання із батьком дитина почала негативно відноситись до матері. Вказане свідчить про негативний вплив відповідача на формування у дитини сприйняття образу сім`ї та шанобливе відношення до обох батьків. При вирішенні позовних вимог, судом враховується, вік неповнолітнього [PERSON] , якому на момент ухвалення рішення виповнилося 6 років, можливість матері дитини забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку сина, оскільки вона має у приватній власності квартиру, та позитивно характеризується за місцем проживання. Також, суд враховує ті обставини, що відповідачем не надано доказів на підтвердження у нього у власного житла. Суду не надано доказів щодо того, на якій правовій підставі відповідач [PERSON] проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , у якому, на даний час, разом із ним проживає неповнолітній син сторін. Згідно відомостей із Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 23 травня 2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд також зауважує, що у судовому засіданні , відповідач [PERSON] відмовлявся вказати прізвище ім`я, по батькові своєї співмешканки , із якою на даний час проживає він і малолітній [PERSON] , та зазначити будь-яку інформацію відносно неї, що має суттєве значення при розгляді спору. Зокрема, визначаючи місце проживання дитини суд повинен переконатися у тому, що дитині буде безпечно, однак, суду не надано жодних доказів щодо того, як вказана особа відноситься до дитини, як і не зазначено про її соціальний статус, характер занять, тощо. Вирішуючи вказаний спір між сторонами, суд виходить із того, що будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю може зашкодити інтересам малолітнього сина, в ході розгляду справи не здобуто. Крім того, неповнолітній син сторін [PERSON] , з огляду на його вік, потребує перш за турботи, уваги та догляду матері. У даному випадку відсутні виняткові обставини для розлучення неповнолітнього сина з матір`ю. Разом із цим, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування та участь у вихованні сина. Аналізуючи вищевикладене, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини слід відмовити. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved