Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, У позові вказала, щовона з 03.09.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2016 року. Рішення набрало законної сили 16.12.2016 року. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та наїї утримання як дружини, тому просить стягнути з нього аліменти наутриманнясина у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, а також на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Ухвалою суду від 26.06.2018 року. по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі зазначені права сторін на подання до суду заяв по суті справи та інших клопотань, зокрема, право відповідача у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву, право позивача у п'ятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження та позовом з додатками неодноразово надсилалось відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, але ним не отримано і повернуто до суду з відміткою поштового відділення зв'язку «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що відповідач про відкриття провадження по даній справі сповіщався належним чином, у визначений судом строк відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявив, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що сторони [PERSON]. та [PERSON].з 03.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2016 року, яке набрало законної сили 16.12.2016 року. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, з якоюпроживає малолітня дитина. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] та батьком малолітнього [PERSON], [INFO], і як батько та колишній чоловік зобов'язаний утримувати свогосина до досягнення ним повноліттята дружину до досягнення дитиною трьох років, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у зв'язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання дитини, суд враховує вік дитини 1 рік, те, що дитина матеріально не забезпечена, а також те, що відповідач є працездатним, відомостей про незадовільний стан здоров'я та про наявність у нього інших утриманців суду не надав, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також суд враховує, щобудь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування неможливості сплати аліментів у розмірах, заявлених позивачкою, відповідачсуду також не надав. Крім того, суд враховує, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. Позивач визначила способом стягнення аліментів:на утримання дитини - їх присудження у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного, тобто у величині аліментів, нижче якої вони не можуть бути стягнуті, та на утримання дружини в твердій грошовій формі. Отже, виходячи з конкретних обставин справи,суд вважає визначені позивачем спосіб стягнення аліментівта їх розмір такими, що не суперечать вимогам діючого законодавства, не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси та відповідають вимогам щодо необхідного та достатнього забезпечення розвитку дитини, тому приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у визначеному позивачкою розмірі. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved