Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 04 червня 2007 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір №445/ФКВ-07 згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 6 800 дол. США, із сплатою 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04 червня 2007 року по 03 червня 2011 року та договір № 446/фк-07 від 04 червня 2007 року на сплату страхових платежів. Також 04 червня 2007 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений договір застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль легковий марки ВАЗ моделі «21099», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку». Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 445/ФКВ-07, 446/ФК-07 від 04 червня 2007 року. ПАТ «Дельта Банк» у травні 2012 року звернувся з позовом до Калинівського районного суду Вінницької області про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором у сумі 27890,05 грн. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11.06.2012 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Вказане рішення суду набрало чинності. Оскільки відповідно до постанови головного державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2016 року виконавче провадження відповідно до рішення суду від 11.06.2012 року закінчене у зв'язку із повним його виконанням, тому звертається до суду з вимогою про зняти заборони відчуження з предмету застави автомобіля марки «ВАЗ 21099», ДНЗ [NUMBER], оголошення заборони на його відчуження від 12.09.2013 року, вилучивши запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Представник позивачки - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява відповідно до якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовільнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2007 року між позивачкою [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір №445/ФКВ-07 згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 6 800 дол. США, із сплатою 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04 червня 2007 року по 03 червня 2011 року та договір № 446/фк-07 від 04 червня 2007 року на сплату страхових платежів. Також 04 червня 2007 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений договір застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль легковий марки ВАЗ моделі «21099», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6-8). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку». Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 445/ФКВ-07, 446/ФК-07 від 04 червня 2007 року. ПАТ «Дельта Банк» у травні 2012 року звернувся з позовом до Калинівського районного суду Вінницької області про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором у сумі 27890,05 грн. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11.06.2012 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Вказане рішення суду набрало чинності (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання є останньою стадією його існування. Під припиненням зобов'язання розуміють припинення правового зв'язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов'язків, що становлять зміст зобов'язання. Тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов'язанні дій, а боржник звільняється від обов'язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності. Оскільки, відповідно до постанови головного державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2016 року виконавче провадження відповідно до рішення суду від 11.06.2012 року закінчене у зв'язку із повним його виконанням, отже зобов'язання за вказаним договором є припиненим (а.с.5). Однак обтяження, накладене на майно, що було предметом застави, відповідно до кредитного договору на даний час не знято. Наявність обтяжень підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №52765736 від 06.07.2017 року (а.с.11). Строк дії самого кредитного договору від 04 червня 2007 року, яким, у тому числі, передбачено заставу транспортного засобу, закінчився 03 червня 2011 року. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заставу», заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про заставу» та ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Оскільки застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання, незалежно від підстав такого припинення. Припинення права застави зумовлює внесення відповідних відомостей про припинення обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та виходячи із засад рівності, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки [PERSON] в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., який позивачка сплатила відповідно до квитанції № 80 від 06.07.2017 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved