Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка вказує, що 08 квітня 2012 року вона уклала договір позики із [PERSON]. Згідно з вказаним договором вона позичила йому 32000 гривень, про що було укладено договір у простій письмовій формі і посвідчено підписом відповідача. Згідно даного договору позики [PERSON] зобов'язався повернути борг у строк до кінця 2012 року та відсотки за користування коштами обумовлені в договорі в сумі 800 гривень щомісяця. Хоча термін повернення боргу давно минув відповідач відмовляється виконувати умови договору, а тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. На підставі вищенаведеного позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь 48800 гривень загальної суми боргу. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, але подала до суду заяву в якій вказала, що вона позов підтримує повністю і просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився проте, подав заяву, у якій вказує, що він позов визнає і просить справу розглядати в його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з слідуючих підстав. З письмової розписки вбачається, що [PERSON] надала позику [PERSON], а останній в свою чергу отримав гроші готівкою у сумі 32000 грн., котрі зобов'язався повернути до кінця 2012 року, а також 800 гривень щомісяця за користування коштами але як вбачається із пояснень позивачки до цього часу не повернув. Враховуючи наведене суд вважає, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини. Доводи позивачки про наявність між сторонами боргових зобов'язань підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.599, 610 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушення зобов'язання є його невиконання. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. В судовому засіданні встановлено, що борговий документ (розписка) знаходиться у позивачки, що свідчить про невиконання зобов'язання відповідачкою, а саме про неповернення боргу позивачці. Відповідно до ст..625 ч.2 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності із ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню основне тіло боргу в сумі 32000 грн. та 16800 гривень відсотків за користування коштами, які передбачені в договорі позики, тому відповідно позов підлягає до задоволення в повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON], - 488 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору /при цьому суд враховує суму коштів що присуджені до стягнення/ На підставі ст.ст.525, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1051 ЦК України, ст. ст.10, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, Суд -

Outcome: approved