Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка в грудні 2016 року звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 19.12.2001 року у відділі РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно та до їх повноліття, просить стягнути з відповідача по справі судовий збір в розмірі 551, 60 гривен та витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривен. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та [PERSON] 19.12.2001 року у відділі РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Харкова був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка в своїй позовній заяві посилається на те, що спільне життя не склалося за різних поглядів на життя та виховання дітей, що призвело до втрати порозуміння та втрати почуттів. Сім'я фактично розпалась, у зв'язку з чим подружжя припинили шлюбно-сімейні відношення та мешкають окремо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, свій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 19.12.2001 року у відділі РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Харкова був зареєстрований шлюб, актовий запис 546. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходів (заробітку ) щомісячно до повноліття дітей підлягають задоволенню, так як діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України, подружжя зобяв*язане матеріально підтримувати один одного. У випадку відмови у такій підтримці особі, яка потребує матеріальної допомоги непрацездатний чоловік, а також дружина у період вагітності та на протязі трьох років після народження дитини / у випадку, коли дружина знаходиться у відпустці за доглядом за хворою дитиною, - на весь час знаходження у такій відпустці, але не більш ніж до досягнення дитиною шестирічного віку/ мають право по суду отримувати утримання / аліменти/ від іншого, якщо останній у стані його надати. Це право зберігається й після розірвання шлюбу. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, які стягуються у користь одного з подружжя, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, визначається судом у долевому відношенні до заробітку / прибутку/, враховуючи вартість натуральних видач, з урахуванням матеріального та сімейного положення подружжя, а також можливості отримання утримання від дітей. \~\~\~\~ Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 300 грн., що підтверджується квитанцією № 77 від 19.12.2016 року. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові виграти складаються з судового збору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривен. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гр. 60 коп.

Outcome: approved