Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя в якому вказує, що 12 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб, який за рішенням Козівського районного суду від 08 серпня 2013 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO]. Після одруження вони оселилися у будинку відповідача, що в [ADDRESS], однак після розірвання шлюбу позивачка з дитиною проживає в себе вдома в с.Кальне Козівського району, а відповідач залишився проживати в [ADDRESS]. Все майно, яке було придбане сторонами за час подружнього життя знаходиться за місцем проживання відповідача і розпоряджається даним майном саме він. Як вбачається з матеріалів справи, під час шлюбу сторонами були придбані такі речі: 1.Два металопластикові вікна, загальною - 2 450 грн. (товарний чек від 23 вересня 2010 року); 2.DVD програвач, вартістю 520 грн. (накладна №116 від 23.04.2010 р.); 3.Комп'ютер з монітором, вартістю 4 750 грн. (накладна №302 від 21.01.2011 року); 4.Шафа «Антарія лак», вартістю 1 935 грн. (накладна №70 від 23.09.2011 року); 5.Дзеркало «Антарія», вартістю 100 грн. (накладна №93 від 12.12.2011 року); 6.Спальня «Антарія лак», вартістю 4 120 грн. (накладна №54 від 20.08.2010 року); 7.Ламелі, вартістю 480 грн. (накладна №54 від 20.08.2010 року); 8.Матрац «Велам», вартістю 1 370 грн. (накладна №54 від 20.08.2010 року); 9.Тумба під телевізор «Поліфонія», вартістю 425 грн. (накладна №71 від 23.09.2011 року). Всього за час подружнього життя сторонами було придбано майна на суму 16 150 грн. Від відповідача [PERSON] поступило заперечення проти цивільного позову, в якому вказує, що два металопластикові вікна вартістю 2 450 грн. згідно товарного чеку від 23 вересня 2010 року у підприємця [PERSON] ні позивачка, ні відповідач, ніхто інший із членів його сім'ї не купляли. Дані вікна куплені в іншого підприємця і не за кошти позивачки. Оскільки, між сторонами виник спір щодо користування спільним майном, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за 3/4 частки майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя в сумі 12 112 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що 12 лютого 2010 року вони з відповідачем по справі [PERSON] одружилися, від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO]. Після одруження вони проживали в будинку відповідача. Між ними виникали непорозуміння і вона багато разів поверталася до себе додому в с.Кальне Козівського району. За час подружнього життя вони з відповідачем придбали вищевказані речі, якими спільно користувалися. Також зазначила, що коли позивач приходив додому на підпитку бив меблі, тому вони знаходяться у такому стані, що брати не було що, а тому просить повернути їй грошові кошти в сумі 8 /вісім/ тисяч, тобто частину вартості спільного майна, оскільки відносно вікон у неї немає доказів про їх придбання і просить виключити з позову про поділ майна. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги позивачки [PERSON] підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили позовні вимоги позивачки та відповідач пояснив, що вікна куплялися не в підприємця [PERSON], а в іншому магазині, якого на даний час немає, коли привозили всі речі, в тому числі і два металопластикові вікна, він сам платив гроші, чеків ніхто йому не давав. Меблі та інші речі знаходяться у нього вдома в доброму стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється дядьком відповідача. Меблі і інші речі сторони купили після одруження за весільні гроші відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її сином. Невістка - відповідачка прийшла до них жити, без нічого. За весільні гроші відповідач купив всі меблі і речі, невістка нічого не купляла. Вікна купляли вони самі (батьки) в магазині, якого на даний час немає. Речі знаходяться в доброму стані. Ухвалою Козівського районного суду від 07 травня 2014 року було призначено товарознавчу експертизу, для визначення вартості вищевказаного майна. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №963/14-22 від 30 вересня 2014 року загальна ринкова вартість наданих на дослідження виробів, що знаходяться в житловому будинку [ADDRESS], на день проведення експертизи складає 11 463,17 грн. /одинадцять тисяч чотириста шістдесят три/ грн. 17 коп. Суд, заслухавши покази позивачки та її представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 року, який за рішенням Козівського районного суду від 08 серпня 2013 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України. об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Як вбачається із матеріалів справи, пояснень сторін та свідків сторони за час шлюбу придбали майно, а саме: DVD програвач, вартістю 520 грн.; Комп'ютер з монітором, вартістю 4 750 грн.; Шафа «Антарія лак», вартістю 1 935 грн.; Дзеркало «Антарія», вартістю 100 грн.; Спальня «Антарія лак», вартістю 4 120 грн.; Ламелі, вартістю 480 грн.; Матрац «Велам», вартістю 1 370 грн.; Тумба під телевізор «Поліфонія», вартістю 425 грн., на загальну суму 16 150 грн. В судовому засіданні позивачка відмовилася від частини позовних вимог, оскільки не знайшов підтвердження факт покупки двох металопластикових вікон позивачкою, що підтвердив і сам відповідач. Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. По справі призначалася товарознавча експертиза, якою визначено вартість майна, за виключенням вікон, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, яка становить 11 463,17 грн., що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи №963/14-22 від 30 вересня 2014 року /а.с.75-78/. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved