Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 вересня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис за № 135. Вони з відповідачем від шлюбу дітей не мають. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, вони мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, почуття, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2016 року, проживають окремо. Позивачка [PERSON] в судове засідання 05 грудня 2016 року не з'явилась, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON], в судове засідання 05 грудня 2016 року не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 32). Згідно поданої представником відповідача заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 28-29). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2015 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області актовий запис за № 135 (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з серпня 2016 року. Спір про поділ майна, буде вирішуватися за окремим позовом. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з серпня 2016 року. Судом ухвалою від 11 жовтня 2016 року за заявою відповідача було надано сторонам строк для примирення, але примирення не відбулось, на даний час відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 21, 28-29). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved