overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 17.08.1991 року вони зареєстрували шлюб у Відділі ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1627. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння між ними, вчинення сварок та створення нетерпимої сімейної обстановки. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2014 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу зміни її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідач в суд не прибув по невідомим суду причинам, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Суд згідно ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 17.08.1991 року у Відділі ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1627. Дошлюбне прізвище позивачки - «[PERSON]». Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з 2014 року через відсутність порозуміння між ними, вчинення сварок та створення нетерпимої сімейної обстановки. Сім'я сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 25.02.2015 року вони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №176. Від даного шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, втратили почуття любові. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище Філатова. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просить слухати справу без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Статтею 113 СК України\~\~передбачено право особи\~, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 25.02.2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №176. Дошлюбне прізвище позивача Філатова. Від даного шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені, через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, втратили почуття любові. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище «Філатова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 26.03.1991 року вони зареєстрували шлюб у Токівській сільській раді Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2013 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить слухати справу без його участі. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України\~\~передбачено право особи\~, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 26 березня 1991 року Токівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Судом також встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з 2013 року. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Усенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 27.08.2005 року вони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №469. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння,розходження поглядів на сімейні відносини та на обовязки з ведення спільного господарства, також через відмову відповідача у вихованні їхньої дитини-інваліда. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені ось як вже півтора року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та слухати справу без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Статтею 113 СК України\~\~передбачено право особи\~, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 27.08.2005 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №469. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені вже півтора року через відсутність порозуміння між ними, а також різні погляди на життя зробили спільне проживання неможливим. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Антонова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 29.01.1993 року вони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділу РАГС, актовий запис №31. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, нездорові сімейні стосунки зробили спільне проживання неможливим. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2003 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, прізвище просить залишити «Артеменко». Відповідач в суд не прибув по невідомим суду причинам, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Суд згідно ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Статтею 113 СК України\~\~передбачено право особи\~, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 29.01.1993 року у Жовтневому відділу РАГС, актовий запис №31. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з 2003р., через відсутність порозуміння між ними, а також різні погляди на життя, нездорові сімейні стосунки зробили спільне проживання неможливим. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Артеменко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 31.05.2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №215. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя подружжя не склалося через відсутність порозуміння між ними, вони втратили почуття поваги та любові. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з жовтня 2015 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, суду надана письмова заява про розгляд справи у відсутність відповідача, на розірвання шлюбу згодний. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 31.05.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №215. Під час реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року через відсутність порозуміння між ними, а також різні погляди на життя зробили спільне проживання неможливим. Сім'я сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття поваги та любові один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 09.09.1995 року. З листопада 2014 року сімейне життя з відповідачем поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо, тому просить розірвати шлюб. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила розірвати шлюб та розглядати справу в її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні відповідач - [PERSON]проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 1995 року Бучанською селищною радою Ірпінського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. З листопада 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. За наданий судом строк для примирення сторони не примирились. Дослідивши надані позивачем докази: свідоцтво про одруження, свідоцтвами про народження дітей, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що подружнє життя не склалось, у звязку з чим збереження шлюбу є неможливим. Крім того відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. Сторони у судове засідання не зявились, проте позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Від надання строку на примирення відмовилась, просить прізвище залишити «Проценко». Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, з розміром аліментів згоден. Від надання строку на примирення відмовився. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.05.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось по тій причині, що сторони не зійшлися характерами. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідач належним чином не виконує свої обовязки по матеріальному утриманню неповнолітньої дитини, на даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та те, що відповідач є працездатним, працює та може надавати матеріальну допомогу, відсутність інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що подружнє життя не склалось, у звязку з чим збереження шлюбу є неможливим. Крім цього відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Сторони у судове засідання не зявились, проте позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Від надання строку на примирення відмовилась, просить прізвище залишити «Баранова». Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, з розміром аліментів згоден. Від надання строку на примирення відмовився. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідач належним чином не виконує свої обовязки по матеріальному утриманню неповнолітньої дитини, на даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та те, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу, відсутність інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved