Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам та пені по сплаті аліментів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила суду, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] в них народився син [PERSON] 20.03.2009 р. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до виконавчого листа № 2-3404 від 24.11.2009, виданого Сєвєродонецьким районним судом з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.08.2009 та до повноліття дитини. Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було виконано розрахунок боргу за аліментами, відповідно до якого заборгованість по аліментам за період з 28.08.2009 по 01.10.2018 становить 125003,57 грн. Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач заборгованість по аліментам не сплатив, а тому позивач просить стягнути дану заборгованість у судовому порядку, разом з неустойкою (пеню) у розмірі 1% за кожен день прострочення у сумі 47226,43 грн.. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що законодавством України не передбачено стягнення заборгованості за аліментами, які встановлені на підставі рішення суд, виконавчий лист за яким був звернений до примусового виконання. Також відповідач вказав, що у випадку наявності спору між боржником і стягувачем щодо визначення державним виконавцем суми боргу за аліментами, і як наслідок порушення прав однієї зі сторін, така заінтересована особа мала б право звернутись до суду з вимогами про визначення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки б існував бм спір про право. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2006, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.03.2009 р. серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19). Відповідно до виконавчого листа № 2-3404 від 24.11.2009, виданого Сєвєродонецьким районним судом з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.08.2009 та до повноліття дитини. Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було виконано розрахунок боргу за аліментами, відповідно до якого заборгованість по аліментам за період з 28.08.2009 по 01.10.2018 становить 125003,57 грн. (а.с. 31-33). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Судом встановлено, що борг відповідачем добровільно не сплачений. Отже, згідно розрахунку Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2018 становить 125003,57 грн. яка підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Крім цього, розмір пені за період з 01.08.2009 р. по 01.10.2018 р. складає 47226,43 грн. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, останній дану заборгованість не сплатив та доводи позивача щодо її наявності не спростував, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 125003,57 грн. та пені по сплаті аліментів у розмірі 47226,43 грн. підлягають задоволенню. Ствердження відповідача щодо того, що законодавством України не передбачено стягнення заборгованості за аліментами, які встановлені на підставі рішення суду, виконавчий лист за яким був звернений до примусового виконання, суд не може покласти в основу рішення, оскільки наявність рішення суду про стягнення аліментів у частці від доходу батька, не позбавляє заінтересовану особу права звернутись до суду за захистом своїх прав у зв`язку з невиконанням батьком обов`язку по сплаті аліментів.

Outcome: approved