Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом мотивує вимоги тим, що 04.03.2010 року вона [PERSON], придбала у власність нежитлове приміщення загальною площею 83,9 кв. м., та три житлові квартири, що розташовані в м. Суми по провулку Терезова, буд. 2.За вказаною адресою на момент придбання майна вже було створено та діяло ОСББ «Терезова». В квітні 2013 року її було вибрано головою ОСББ. На момент придбання примішення будинок в якому воно розташоване перебував в незадовільному стані. Для проведення капітального ремонту нею було здійснено підготовку документації для проведення будівельної експертизи. В 2013 році [PERSON] придбала квартиру № 11 та самовільно захопила частину підвального приміщення, встановивши металеві двері з замком. Ніякої згоді від інших співвласників будинку вона не отримувала, на загальні збори питання про виділення їй частини підвального приміщення не виносилось та не розглядалося. На протязі тривалого часу [PERSON] надсилалися листи з рішенням загальних зборів стосовно вимог проведення демонтажу металевих дверей та звільнення самовільно зайнятого приміщення. Однак [PERSON] ігнорувала претензії інших співвласників протягом 2013-2014 року перебуваючи на той час на посаді секретаря ОСББ, просить суд зобовязати відповідачку усунути перешкоди в користуванні спірним приміщенням, шляхом демонтажу водогону та металевих дверей. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачка з позовом не згодна, зазначає, що Договір з ОСББ «Терезова « на право управління майном не укладався, що підтверджується відповіддю юридичного відділу КП «Сумижитло» від 07.04.2015року. Згідно ст.356 КК України дії голови [PERSON] є самоправство. В позовній заяві є неправдиві данні, а саме: в частині придбання житла, вона в травні 2012 року придбала квартиру у голови ОСББ [PERSON] за договором купівлі продажу, а не як зазначено в позові 2013 р. Тільки через рік в 2013 р., позивачка придбала квартири в їх будинку та стала членом об'єднання, в позові зазначено 2010 р.. Вона користується допоміжними приміщеннями в тому порядку, що був встановлений раніше. Тому ствердження позивачки, про самовільне захоплення частини підвалу є неправдивим. Позивачка вводить суд в оману-щодо не надання згоди співвласників будинку на проведення водогону, та виділення частини підвального приміщення.Дозвіл на проведення водогону до квартири №11 надавася згідно протоколу загальних зборів ОСББ №6 від 02.08.2013 року .Самовільних робіт вона не проводила, про що свідчить акт обстеження фахівців КП «Міськводоканалу» та КП «Сумижитло» та інших комісій Сумської міськради.Своїми діями позивачка , як голова обєднання , нехтує виконанням Закону « Про ОСББ», статуту ОСББ»Терезава», своїх обовязків та використовує їх винятково в корисних інтересах, направлених на створяння для неї неможливості комфортного користуванням загальним майном, нестерпних умов проживання, морального тиску та в подальшому будь якими засобами знецінити її власність, просить відмовити в задоволенні вимог. 3-я особа у прийнятті рішення покладається на розсуд суду, на законність і обґрунтованість рішення суду. Суд заслухавши сторони по справі, свідків, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового засідання, що з 30.07.2013 року [PERSON], являється власником квартири .№12 в м. Суми вулиця Терезова,2,матеріали справи а.с.106-110. [PERSON], являється власником квартири №11 за вказаною адресою з 2012 року, матеріали справи а.с.114,115. Правовідносини які виникли між сторонами повязані з правом користування нежитлових приміщень ( підвальних приміщень) в будинку №2 по провулку Терезова м. Суми. Проаналізувавши зміни до Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків від 01.07.2015 року далі Закон , суд вважає за необхідне звернути увагу на деякі положення даного закону, які регулюють спірні правовідносини які склались між сторонами, а саме: Кожний співвласник, у відповідності до статті 14 Закону, має право вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. У відповідності до статті 15 Закону співвласник зобовязаний не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; Статтею 18 Закону передбачені обов'язки об'єднання, а саме: об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане, крім всього іншого, забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Виконання зобов'язань об'єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об'єднання. Статтею 29 Закону визначена відповідальність за порушення законодавства про об'єднання. Особи, винні, зокрема, у незаконному привласненні майна, що перебуває у спільній власності, - несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність відповідно до закону. Ст. 17 Закону регламентує, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об'єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом обєднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом обєднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб. Реалізація прав об'єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об'єднання. Тобто, за припсами даної норми матеріального права слід зробити висновок, що до суду об'єднання може звертатись у випадках стягнення внесків та інших коштів, а в разі наявності інших спорів, питання мають вирішуватись правлінням. В той же час, частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, слід зауважити, що частиною 2 статті 16 ЦК України, яка визначає способи захисту цивільних прав та інтересів не передбачає такого способу захисту, як зобовязати вчинити дії. Отже, враховуючи викладене слід зробити висновок, що в даних правовідносинах дійсно, має місце порушення норм Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку; особа не позбавлена права звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, однак позивачкою обраний не належний спосіб захисту своїх прав та інтересів, не передбачений ЦК України.

Outcome: dismissed