Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до відповідачки про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно. У позові посилалась на те, що 28 жовтня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі ними було набуто у власність нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.10.2013 року за нею визнано право власності на ? частину зазначеної вище квартири, а право спільної сумісної власності припинено. Вказані обставини також підтверджуються і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2015 року, з якого вбачається, що розмір часток співвласників квартири [ADDRESS], тобто [PERSON] та [PERSON], становить по ? частки для кожного співвласника. Згідно звіту №18 про оцінку майна двокімнатної квартири [ADDRESS] складає 469 506 грн. Однак спільне володіння і користування майном є неможливим з огляду на постійні конфлікті ситуації, які створює відповідач своєю поведінкою, яка зумовлена тим, що він переніс пневмококовий менінгіт, гідроцефалію, а також ряд інших тяжких захворювань. У зв'язку із цим, відповідач поводить себе дуже агресивно, перебуває у схвильованому стані, часто втрачає пам'ять. Відповідач [PERSON] не зареєстрований та не проживає у спірній квартирі, так як місцем його реєстрації та проживання є територія Репужинецької сільської ради Заставнівського району. На даний час в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, оскільки вона не придатна для проживання, так як через відсутність порозуміння щодо її користування, неможливо розпочати ремонт. Нею було запропоновано відповідачу сплатити компенсацію вартості його частки у спільній квартирі, однак [PERSON] не погоджується на жоден із запропонованих варіантів вирішення проблеми, у зв'язку із чим, вона вимушена звернутися до суду. Відповідно до договору дарування від 19.05.2015 року право власності на ? частки квартири [ADDRESS] перейшло від відповідача [PERSON] до [PERSON], а в подальшому за договором дарування від 02.07.2015 року до [PERSON] Таким чином, оскільки [PERSON] є сторонньою особою, спільне користування з нею спірним житлом є просто неможливим. Просила позов задовольнити та ухвалити рішення, яким припинити право власності [PERSON] на ? частки у квартирі [ADDRESS] виплативши останній 440892 грн. та визнати за [PERSON] право власності на вказану частку. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про підтримання позовних вимог своєї довірительки та розгляд справи у його відсутність. У свою чергу, відповідачка [PERSON] також подала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив при ухваленні рішення врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 28 жовтня 2005 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Під час перебування у шлюбі ними було набуто у власність нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.6). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.10.2013 року за нею визнано право власності на ? частину зазначеної вище квартири, а право спільної сумісної власності припинено (том 1 а.с.7-8). Відповідно до договору дарування від 19.05.2015 року право власності на ? частки квартири [ADDRESS] перейшло від відповідача [PERSON] до [PERSON], а в подальшому за договором дарування від 02.07.2015 року до [PERSON] (том 1 а.с.84,115). Згідно вимог ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається із висновку експертного будівельно-технічного дослідження №393, технічної можливості розподілу в натурі квартири [ADDRESS] на дві ізольовані квартири не існує (том 1 а.с.37-38). До того ж, позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є сторонніми особами та їх спільне проживання в одній квартирі є неможливим. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою [PERSON] на депозитний рахунок суду внесено грошові кошти на відшкодування вартості ? частки квартири [ADDRESS]. Згідно вимог ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, зважаючи на викладені вище фактичні обставини, а також письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved