Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер 15.09.1985 року та [PERSON], яка померла 23.11.2005 року. За життя батьки не залишили заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого вона є спадкоємцем першої черги на ? частини всього майна спадкодавців, в тому числі й на житловий будинок №62 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Великий Березний по вул.Штефаника Закарпатської області. Наявність майна підтверджується копією інвентарної справи на житловий будинок. Вона в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батьків, так як була зареєстрована у вказаному будинку і постійно проживала і проживає. Вона звернулася до приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу відносно видачі свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі , оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою смт. Великий Березний вул. Штефаника,62 після смерті матері [PERSON], яка померла 23.11.2005 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Приватний нотаріус Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності , проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Батьки позивачки померли: батько [PERSON] -15.09.1985 року, а мама [PERSON] -23.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також в матеріалах справи є інвентарна справа на житловий будинок по вул. Сов.Армии (Штефаника,62) в смт. Великий Березний, де вказано, що домоволодільцями є [PERSON] в 1/2 частці та [PERSON] в 1/2 частці. Із запису в паспорті позивачки видно, що місце її проживання є смт. Великий Березний вул. Штефаника,62 від 19.05.1981 року. Також з листа приватного нотаріуса вбачається, що право власності на майно у позивача не виникло у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved