Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що станом на 1991 рік вона була зареєстрована та проживала в селі Старий Вовчинець в будинку по вул. Польовій №16 Глибоцького району, Чернівецької області разом зі своїм батьком - відповідачем [PERSON] та братами - відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали з нею в господарстві батьків - [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою. Вказане господарство відносилось до категорії колгоспних дворів і головою двору був [PERSON]. Станом на 1991 рік у вказаному господарстві були зареєстровані та проживали її батько - відповідач [PERSON], відповідачі - [PERSON], [PERSON] та вона, позивачка по справі - [PERSON]. Відповідно до ст. 120 ЦК Української ССР в редакції 1960 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство, що знаходиться в його користуванні на присадибній ділянці землі, житловий будинок та інше. Отже, кожному з членів колгоспного двору належить по 1/4\~ частці господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. До складу господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району, Чернівецької області, що відносилося до категорії колгоспних дворів, станом на 01 серпня 2007 року входили: житловий будинок загальною площею 90.40 кв.м., житловою площею 53.80 кв.м., сараї літ. «Б, Г, Ж, 3, И», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «Е», вимощення №1, огорожа №1, 2, 3, що підтверджується копією технічного паспорта на господарство. В жовтні 2018 року їй від відповідачів [PERSON] та [PERSON] стало відомо, що її батько [PERSON] здійснив оформлення правовстановлюючих документів на вищевказане господарство повністю на себе всупереч вимогам Цивільного Кодексу, фактично незаконно позбавивши її права на 1/4 частку у колгоспному дворі, що їй повинна належати. Згідно отриманих нею копій правовстановлюючих документів з'ясувалося, що 09.08.2007 року [PERSON] сільською радою Глибоцького району незаконно винесено рішення про передачу у власність [PERSON] господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району, Чернівецької області, позбавивши при цьому її права власності на частку зазначеного господарство. 10.08.2007 року на підставі вказаного рішення [PERSON] сільською радою видано відповідачу [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вона вважає, що рішення, винесене [PERSON] сільською радою 08.2007 року за №67 про передачу у власність [PERSON] господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, підлягає скасуванню, так як винесеним рішенням порушено її право власності на ј частку у колгоспному дворі, а саме в господарстві, розташованому в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району Чернівецької області. Відповідачу [PERSON] було відомо, що господарство, розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16 належить до категорії колгоспних дворів та всі його діти, включаючи її, мають частки у колгоспному дворі. Однак відповідач [PERSON] незаконно, не повідомивши її про свої дії, провів реєстрацію майна на своє ім'я, при цьому порушивши її законні права на частку у майні колгоспного двору. Ії батько [PERSON] оформив право власності на господарство на себе, про що їй стало відомо у жовтні 2018 року. Крім того, в жовтні 2018 року їй стало відомо, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду за захистом своїх прав та інтересів та рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 201 8 року їхні позовні вимоги частково задоволено, а саме: визнано частково неправомірним та скасовано рішення [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 09 серпня 2007 року за № 67 про передачу у власність [PERSON] житлового будинку та господарських будівель, розташованих в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій, №16, Глибоцького району Чернівецької області; визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по вул. Польовій №16 с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області, видане виконавчим комітетом Сгарововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 10 серпня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Сгарововчинецької сільської ради №67 від 09 серпня 2007 року, власником зазначений [PERSON] в 1/2 частині; визнано частково недійсним іпотечний договір серії BKA/366903, посвідчений 02 жовтня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» господарство, розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району, Чернівецької області в 1/2 частині; вилучено з Державного реєстру іпотек відомості про перебування в іпотеці нерухомого майна №19880086 житлового будинку та по господарських будівель, що розташовані по вул. Польовій №16 с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області в 1/2 частині; скасовано реєстрацію прав на нерухоме майно, державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31894372 від 17 жовтня 2016 року, а саме: про реєстрацію права власності на господарство, розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16 Глибоцького району Чернівецької області за ПАТ КБ «Приватбанк» та вилучено вказані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1056527973210) в 1/2 частині; визнано за\~ [PERSON], [INFO], паспорт громадянина України серії КР 674054 виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 24 грудня 2001 року, мешканцем с. Старий Вовчинець Глибоцького району, Чернівецької області право власності на 1/4\~ частину господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входять: житловий будинок загальною площею 90,40 кв.м., житловою площею 53,80 кв.м., сараї літ. «Б», «Г», «Ж», «З», «И», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «К», вимощення №І, огорожа №1, 2, 3, вартістю 26781 гривень; визнано за [PERSON], [INFO], паспорт громадянина України серії КР 375473 виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 05 жовтня 1998 року, мешканцем с. Старий Вовчинець Глибоцького району, Чернівецької області право власності на 1/4\~ частину господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входять: житловий будинок загальною площею 90,40 кв.м., житловою площею 53,80 кв.м., сараї літ. «Б», «Г», «Ж», «З», «И», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «К», вимощення №І, огорожа №1, 2, 3, вартістю 26781 гривень. Їй також стало відомо, що [PERSON] без їхнього відома та без згоди співвласників майна 02.10.2007 року оформив іпотечний договір та передав в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» господарство, розташоване в с. Старий Вовчинець по вул.Польовій №16, Глибоцького району Чернівецької області. Цього ж дня відповідач [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» договір поруки, копія договору додається. Крім того, на підставі іпотечного договору до Державного реєстру іпотек внесено відомості про перебування в іпотеці нерухомого майна № 19880086, а саме житлового будинку №16 по вул. Польовій с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. Зважаючи на вищевикладене, просить суд: визнати неправомірним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 09 серпня 2007 року за № 67 про передачу у власність [PERSON] житлового будинку та господарських будівель розташованих в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій, №16, Глибоцького району Чернівецької області в 1/4 частині; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по вул. Польовій №16 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області, видане виконавчим комітетом Сгарововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 10 серпня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Сгарововчинецької сільської ради №67 від 09 серпня 2007 року, власником зазначений [PERSON], в 1/4 частині; визнати недійсним іпотечний договір серії BKA/366903, посвідчений 02 жовтня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» господарство розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району, Чернівецької області в 1/4 частині; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно РНОНМ: 1056527973210 про реєстрацію права власності на господарство, розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій,16 Глибоцького району Чернівецької області за ПАТ КБ «Приватбанк»; визнати за\~ [PERSON], [INFO], РНОКПП:[NUMBER], мешканкою с. Старий Вовчинець Глибоцького району, Чернівецької області, право власності на 1/4\~ частину господарства, розташованого в с. Старий Вовчинець по вул. Польовій №16, Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входять: житловий будинок, загальною площею 90,40 кв.м., житловою площею 53,80 кв.м., сараї літ. «Б», «Г», «Ж», «З», «И», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «К», вимощення №І, огорожа №1, 2, 3, вартістю 26781 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 18.01.2019 року до суду від Державного реєстратора Чернівецької міської ради до суду надійшло заперечення на позов, в якому останній посилається на те, що вимоги позивача щодо вилучення записів з Державного реєстру є помилковим та незаконними, тому що вилучення будь яких відомостей з Державного реєстру речових прав законодавчо заборонено ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А тому просить суд в частині вилучення відомостей Державного реєстру відмовити. 29.01.2019 року від АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій АТ КБ «Приватбанк» просить суд в позові відмовити, оскільки до спірних правовідносин суд має застосувати позовну давність, оскільки позивачка знала про існування у неї права на частку у спільному колгоспному дворі, однак тривалий період вона не витребовувала належну їй частку у спірному майні, а тому звернулась до суду вже із пропуском строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог, а також пояснив суду, що дійсно в 2007 році він без відома своїх родичів, в тому числі і позивачки [PERSON], оформив право власності на спірне нерухоме майно на своє імя та передав вказане майно в іпотеку. Позивачка з 2007 року перебувала за кордоном та її точне місце знаходження нікому не було відоме. Остання залишила на його виховання своїх двох малолітніх дітей та будь які джерела звязку з нею були відсутні. Повернулась додому [PERSON] в 2018 році. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив суду, що дійсно позивачка [PERSON] в 2007 році виїхала за межі України, залишивши при цьому тут двох малолітніх дітей. Їх з позивачкою батько [PERSON], самостійно, не повідомляючи нікого, оформив на своє імя право власності на спірне нерухоме майно та передав його в подальшому в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». Позивачка [PERSON] повернулась додому в 2018 році, до цього часу її місце перебування не було відоме та від неї не надходило будь яких відомостей, при цьому остання не приймала участі ні у вихованні, ні у утриманні своїх малолітніх дітей. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 120 ЦК Української ССР в редакції 1960 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство, що знаходиться в його користуванні на присадибній ділянці землі, житловий будинок та інше. Колгоспним двором є сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Власність колгоспного двору належить всім його членам . Згідно ст. 121 ЦК Української ССР в редакції 1960 року володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згоди всіх членів двору. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але\~ не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 393 Цивільного Кодексу України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника та позовом власника майна визнається незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У відповідності до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його\~ дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена (законом). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії САВ№373839, зареєстрованого Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15639903, [PERSON] належали на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані в с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області. Згідно довідки за №1666, виданої [PERSON] сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 22 грудня 2017 року, станом на 1991 рік господарство, яке розташоване в с. Старий Вовчинець по вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області, відносилось до категорії колгоспних дворів. Відповідно до виписки з по господарської книги, станом на 1991 рік в домогосподарстві за адресою с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області проживали: [PERSON] голова сімї, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] дочка. Згідно свідоцтва про одруження серії VI-УР №593197 [PERSON] 22 квітня 1966 року у Вовчинецькій сільській раді уклав шлюб з [PERSON], після чого остання змінила прізвища на «Ротар», про що зроблений відповідний актовий запис за №9. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №1650 від 14 грудня 2017 року дружина [PERSON] - [PERSON] постійно проживала за місцем реєстрації в селі Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району, Чернівецької області, з 1975 року по 12 листопада 1985 року, тобто по день її смерті. На день смерті [PERSON] з нею в одному будинку були постійно зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO] чоловік; [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO] дочка. Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який знаходиться в с. Старий Вовчинець, по вул. Польовій, 16 Глибоцького району Чернівецької області, житловий будинок побудований в 1968 році, та належить [PERSON]. Відповідно до висновку від 21 лютого 2018 року про вартість майна житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Старий Вовчинець, вул. Польова 16, вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 107124 грн. 02 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк» був укладений іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу [PERSON] за № 6707. Предметом даного іпотечного договору є: житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 жовтня 2016 року за №31894372 державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] провела державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований в с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області, за субєктом - ПАТ КБ «Приват Банк». Відповідно до рішення [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 09 серпня 2007 року за №67, за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області. За правилами ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Визначення суспільної групи господарства урегульовано Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69. За змістом цих вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що зарахування господарства\~ за адресою с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області до суспільної групи господарств колгоспний двір відбулося відповідно до вимог чинного на той час законодавства. Зазначене, серед іншого, підтверджується також і наявними матеріалах справи протоколами №8 засідання правління колгоспу «Шлях до комунізму» від 16 квітня 1984 року та 08 травня 1974 року, довідкою №44 від 28.02.2018 року [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, а також трудовими книжками колгоспника [PERSON] Останній в судовому засіданні також пояснив, що після повернення з військової служби його прийняли в члени колгоспу. У звязку із набранням чинності Закону України «Про власність» з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування і змінилися правовідносини щодо майна колгоспного двору. Так, належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору (оскільки колгоспні двори перестали існувати). Тобто, спільна сумісна власність колгоспного двору стала спільною частковою власністю його членів. У даному випадку - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини кожного, виходячи із рівності часток. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року, задоволено аналогічні позовні вимоги інших членів колгоспного двору за адресою с. Старий Вовчинець, вул. Польова, 16, Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] та [PERSON] З огляду на викладені вище обставини та аналізуючи досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, судом встановлено, що укладаючи іпотечний договір, відповідач [PERSON] розпорядився частками членів колгоспного двору, даний договір було укладено без згоди останніх та він порушує їх права та суперечить їх інтересам, в тому числі й права позивачки. Суд відхиляє доводи представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки вони не підтвердженні належними і допустимими доказами та спростовані в ході розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved