Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить продовжити їй як спадкоємцю за законом першої черги строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 81 рік на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року у віці 81 рік померла спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 лютого 2002 року виконавчим комітетом Дмиренківської сільської Ради Богуславського району Київської області та яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с. Гута Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлій спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), що знаходиться на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця - [PERSON], нею не було складено заповідального розпорядження (заповіт), то спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за законом першої черги, згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону від 18.07.1963 року на момент відкриття спадщини та на даний час є: дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця - [PERSON], не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 07.11.2017 року. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця - [PERSON], але їй було відмовлено у прийнятті такої заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, постільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону від 18.07.1963 року, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 07.11.2017 року. Позивачка зазначає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки тривалий час хворіла та відновлювала стан свого здоров'я в період прийняття спадщини, що підтверджується записами в медичній карті амбулаторного хворого. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без позивачки, а також зазначив, що позов підтримує. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року у віці 81 рік померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 лютого 2002 року виконавчим комітетом Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону від 18.07.1963 року являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Позивачка звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме в листопаді 2017 року. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця - [PERSON], не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 07.11.2017 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 07.11.2017 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини визначений ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК України в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивачка, що підтверджено відповідними доказами, а саме копією медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], відсутність інших спадкоємців, які б претендували на майно спадкодавця, суд вважає, що є підстави для продовження позивачці строку для прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved