Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що вона з грудня 2017 року проживала разом з відповідачем та [INFO] народила від нього дитину сина [PERSON] . Батько дитини [PERSON] вихованням дитини не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає, хоча має постійне місце роботи працює начальником бюро ПАТ «Азот» і має змогу надавати таку допомогу на її утримання та на утримання дитини. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на її [PERSON] утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 06.05.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Постригань Т.Л. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Панченко О.І., відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали з грудня 2017 року як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу та [INFO] у них народилася дитина син [PERSON] , батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 13.03.2019 року. На даний час малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спору щодо місця проживання сина між сторонами не існує. Батько дитини (відповідач) проживає окремо та в добровільному порядку допомогу на його утримання не надає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько [PERSON] , [INFO] [PERSON] свій обов`язок по утриманню малолітньої дитини не виконує, а також враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивачка (ст. ст. 12, 81, 83 ЦПК України). Враховуючи, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] є працевлаштованим в ПАТ «Азот» та отримує заробітну плату, а також враховуючи визнання відповідачем позову і в цій частині, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] до досягнення сином [PERSON] трирічного віку в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення ним повноліття та аліментів на її утримання в розмірі ј частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved