Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO],у розмірі 50000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 50000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею 23 річчя, [PERSON], [INFO], у розмірі 50000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23 річчя. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач усиновив двох дітей від першого шлюбу позивачки [PERSON]. [INFO], та [PERSON]., [INFO]. Крім того у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. На даний момент діти проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, враховуючи вказані обставини позивачка вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Представник позивачки та позивачка у судовому засідання наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те що, відповідач є приватним підприємцем та в змозі сплачувати вказану суму на утримання дітей Представник відповідача погодився на стягнення аліментів в сумі 2000 грн. на неповнолітню дитину та по 1000 грн. на дітей, що продовжують навчання. В іншій частині позову просив відмовити, посилаючись на те, що відповідач не працює, доходу не має. Свідок [PERSON], який є сином сторін в справі, в судовому засіданні пояснив, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має великий щомісячний дохід близько 250000 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення позивачки та її представника та представника відповідача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2003 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видане Августівською сільською радою Біляївськго району Одеської області, актовий запис №30. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], видане Августівською сільською радою Біляївськго району Одеської області , актовий запис №38. Крім того відповідачем у 2005 році усиновлено двох дітей позивачки від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, де в графі «батько» зазначен «[PERSON]» . Відповідно до довідки №1164 від 08.09.2016 року [PERSON] є студенткою денного відділення ІМЕМ ОНУ ім. Мечникова. Відповідно до довідки №11-45/349 від 15.09.2016 року [PERSON] є студентом денної бюджетної форми навчання ОНАЗ ім. О.С. Попова. Відповідно до ст.232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлений, а також усиновлювачі (та їхні родичі) набувають у результаті усиновлення не тільки прав та обов'язків, які випливають із сімейних відносин, але й усіх тих прав та обов'язків, які передбачені нормами інших галузей права, підставою для виникнення яких є факт наявності родинних відносин. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки для утримання дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, як це встановлено ст.182 СК України, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог стосовно стягнення аліментів, та вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 10000 грн., щомісячно на кожну дитину, оскільки відповідно до довідки, наданої Роздільнянським ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області ФОП [PERSON] задекларовано доходу: 2016 рік - 870000 гривень, 2017 рік - 895000 гривень. Розмір аліментів, які сплачуються в частці від доходу платника аліментів, за рішенням суду може становити на трьох і більше дітей - до половини доходу платника аліментів. Тобто розраховуючи з доходу відповідача сума що підлягає стягненню на утримання трьох дітей становить 10000 гривень на кожного. Бідь-яких інших переконливих, належних та допустимих доказів з боку позивача, які б могли свідчити про можливість відповідача сплачувати аліменти в сумі 50000 грн. на кожну дитину суду не надано. Пояснення свідка в справі є нечіткими та не дають змоги встановлення поза розумним сумнівом величини щомісячного доходу відповідача. Будь-яких переконливих, належних та допустимих доказів з боку відповідача, які б могли спростувати вищенаведену довідку Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, суду не надано. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial