Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2012 року. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що дитина знаходиться на її утриманні, допомоги на їх утримання відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову в 1/6 частині заробітку з тим, щоб розмір відрахувань по аліментах не перевищував 50%. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст. 84 ч. 2, 4 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 ч. 1 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.. Згідно до ст.84 ч. 4 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як передбачено ч.6 цієї статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.04.2013 року по [INFO]. Рішенням Ратнівського районного суду від 10.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Ратнівського районного суду від 17.10.2014 року стягнуто аліменти з [PERSON] на клористь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 07.10.2014 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] проходить військову службу у в/ч 9971 і має середній заробіток 3476,75 грн., при цьому добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Статтею 128 КЗпП України передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Поряд з цим, ст.70 ч 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, так як працює на постійній роботі і регулярно отримує заробітну плату. Інших видів заробітку (доходу) відповідача, а також інших обставин, що мають істотне значення в судовому засіданні не встановлено і сторонами не наведено. Тобто, системний аналіз правових норм дає підстави суду зробити висновок про часткове задоволення позовних вимог, з врахуванням стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку(доходу), про стягнення на дружину 1/6 частки зі всіх видів заробітку(доходу) з тим, щоб розмір усіх відрахувань не міг перевищувати п'ятдесят відсотків. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial