Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, яка складається з наступних приміщень: житлова кімната площею 10,1 кв.м, житлова кімната площею 16,5 кв.м, кухня площею 6,5 кв.м, санвузол площею 2,4 кв.м, коридор площею 3,3 кв.м, комора площею 2,0 кв.м, балкон площею 0,7 кв.м, укладений 29 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Одеською товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №28225 від 29 жовтня 2002 року та визнання за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, яка складається з наступних приміщень: житлова кімната площею 10,1 кв.м, житлова кімната площею 16,5 кв.м, кухня площею 6,5 кв.м, санвузол площею 2,4 кв.м, коридор площею 3,3 кв.м, комора площею 2,0 кв.м, балкон площею 0,7 кв.м. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2002 року на Одеській товарній біржі придбала у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно до умов договору вона, позивачка, передала відповідачці грошові кошти зазначені у договорі у розмірі 16 450,00 гривень до підписання зазначеного договору, а відповідачка передала квартиру у власність позивачки. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання з'явився, надав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без фіксації технічними засобами. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, місце проживання якої у встановленому законом порядку не зареєстровано, була викликана до суду через оголошення у пресі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №28225 від 29 жовтня 2002 року відповідач [PERSON] продала, а позивачка [PERSON] придбала квартиру загальною площею 41,5 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 26,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] Договір був укладений згідно вимог ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» та зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №28225 від 29 жовтня 2002 року. Як вбачається із договору, зазначене майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №0177 від 05 квітня 2001 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН під №510 кн.407 пр.-стр.52 від 20 серпня 2001 року.. Під час укладення договору сторонам пояснили, що відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцем, позивачкою по справі, та продавцем. але цей договір не був зареєстрований в МБТІ та РОН. Після оформлення угоди позивачка вселилася в придбану квартиру, володіє й користується нею, несе витрати по утриманню по оплаті житла. Відповідно до ст.224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі-продажу. Позивач сплатив в повному обсязі вартість квартири відповідачу, остання передала позивачу квартиру, ключі тощо. Будь-яких суперечок між сторонами немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, яка передбачена ст.227 ЦК України. Письмовим доказом є договір купівлі-продажу нерухомого майна №28225 від 29 жовтня 2002 року, який був укладений на Одеській товарній біржі. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, а одна із сторін ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право признати її дійсною. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» від 1991 року, який був чинним станом на 29 жовтня 2002 року, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що позивачкою представлені докази виконання умов договору купівлі-продажу спірної квартири, у зв'язку з чим, угоду необхідно визнати дійсною та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м. На підставі викладеного і

Outcome: approved