Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~ [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 26 червня 2016 року уклала шлюб із [PERSON], який\~ зареєстровано Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №62. Від даного шлюбу у них 11 липня 2016 року народилася дочка [PERSON]. Із відповідачем життя не склалося через різні погляди на життя, зловживання відповідачем алкогольними напоями, у них постійно виникають сварки, свідком яких є малолітня дитина, внаслідок чого спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої доньки. За таких обставин просить розірвати шлюб із відповідачем і при розірванні шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне «Сивак». У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що судовий розгляд її позову про розірвання шлюбу просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити шлюб розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне «Сивак», судові витрати залишити за нею, у випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності від нього заяв, передбачених законом, розгляд справи просить проводити заочно; при прийнятті рішення просить врахувати пояснення, надані нею у підготовчому судовому засіданні. Від допиту заявлених у підготовчому судовому засідання свідків відмовилася. Так, у підготовчому судовому засіданні позивачка в обгрунтування заявлених вимог повідомила суд, що після одруження відповідач став зловживати спиртним, почав безпідставно ревнувати її, наносив побої коли вона була вагітна, приходив в нетверезому стані до неї на роботу в ресторан і в присутності працівників закладу вчиняв скандали, погрожував фізичною розправою; постійно вчиняв сварки, скандали в присутності малолітньої дитини, вона боїться його, втратила до нього почуття любові й поваги, проживають останній місяць окремо, не бажає перебувати із такою людиною у шлюбі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про час, день та місце слухання справи, відзиву на позов не подав. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року вирішено розглядати справу заочно. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, висловлену у підготовчому судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.104 кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно зч. 1 ст. 110 Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що сторони перебувають у неприязних відносинах, проживають окремо й шлюбних стосунків не підтримують, їх сім'я фактично перестала існувати, перебування у шлюбі носить формальний характер, позивачка не бажає перебувати у шлюбі, втратила почуття любові й поваги до відповідача. Отже, суд прийшов до висновку, що сімя\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved