Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона з 09.06.1982 року по 14.01.2019 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала за професією старший майстер контрольний дільниці. 14.01.2019 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року їй були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху VI ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на віиробництві. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба І стадії, 1 ст., ризик помірний. Синусова брадікардія. Поширений остеохондроз хребта, з переважним ураженням попереково-крижового відділу, вертеброгенна люмбоалгія. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт в фазі нестійкої ремісії. Анізометропія, гіперметропія слабкого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, амбліопія лівого ока, пресбіопія. (Супутній діагноз). Відповідно до довідки спеціалізованої МСЕК м.Суми від 05.06.2019 року їй встановлено 40% ступеню втрати професійної працездатності. Отримані професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь 40000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав письмовий відзив, просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 09.06.1982 року по 14.01.2019 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копію трудової книжки (а.с.8-10) Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року позивачці були встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху VI ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на віиробництві. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба І стадії, 1 ст., ризик помірний. Синусова брадікардія. Поширений остеохондроз хребта, з переважним ураженням попереково-крижового відділу, вертеброгенна люмбоалгія. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт в фазі нестійкої ремісії. Анізометропія, гіперметропія слабкого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, амбліопія лівого ока, пресбіопія. (Супутній діагноз) (а.с.11-12) Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК від 05.06.2019 року, [PERSON] при огляді встановлено ступінь втрати працездатності - 40 % первинно, безтерміново (а.с.13) Таким чином зібраними у справі доказами підтверджується, що позивачка у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримала професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивачка отримала внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань позивачки, тривалість вимушених змін в її житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10000,00 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial