Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: \~квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі\~також зареєстровані у вказаній квартирі, однак не проживають у ній з початку 2015 року, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг не приймають. Це створює для неї перешкоду, вона змушена нести додаткові витрати з утримання житла з урахуванням зареєстрованих у квартирі відповідачів. Вважає, що відповідачі, не проживаючи у жилому приміщенні понад встановлені строки, втратили право користування вказаним житлом. Позивачка та її представник, адвокат Войнова Н.А. до судового засідання не з`явились, надавши заяви, якими просять розглядати справу в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. [PERSON] , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , надала заяву про розгляд справи без їх участі. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої оссоби, Служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Лівобережному району, надав висновок за яким останній просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини, на розсуд суду. Представник третьої особи, Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 01 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., реєстровий № 5025. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг № 16207236 від 09 жовтня 2016 року. Згідно інформації Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 040-13.07-01450 від 12 липня 2019 року у квартирі [ADDRESS] крім позивачки [PERSON] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.317,321\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України,ст.\~383\~ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями ст. ст.319,391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном. Так, відповідно до ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданої 25 червня 2019 року за підписом начальника відділу з питань міграції МВ МВС Росії «Каргапольський» УМВС Росії по Курганській області. Неповнолітня донька проживає і зареєстрована з матір`ю. Мати не заперечувала проти визнання втратившою донькою користування квартирою [ADDRESS] . Враховуючи, що відповідачі, будучи членами сім`ї позивача (власника квартири), понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved