Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, а також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Вона працює вчителем початкових класів, являється інвалідом третьої групи загального захворювання, у зв'язку з чим змушена регулярно проходити курси лікування, що потребує значних матеріальних коштів. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном, та має нерегулярні, однак високі заробітки, а тому має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не подавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 листопада 1994 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їхні народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 2008 року, серії [NUMBER] від 05 серпня 2014 року, копією паспорта [NUMBER] (а.с.7-9). Діти на даний час проживають разом з позивачкою у будинку по [ADDRESS], в незадовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19 жовтня 2018 року (а.с.21). Позивач [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійого посідчення серії [NUMBER] від 15 листопада 2017 року (а.с.4 зворот). На даний час позивачка не працює, веде догляд за сином [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки №162 виданої Брошнів-Осадською міською лікарнею 22 жовтня 2018 року (а.с.22). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка являєься інвалідом третьої групи, ніде не працює та має на утриманні трьох неповолітніх дітей, проживає разом з ними у будинку в незадовільних матеріально-побутових умовах, потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Доказів того, що за своїм фізичним та матеріальним станом відповідач може сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачем розмірі в сумі 2500 гривень на кожну дитину, суду не надано. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6-ти років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривні, з 1 грудня -1626 гривень; від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 500 гривень, що підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved