Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем трьох спільних дітей, які проживають разом з нею. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на утримання їх дітей, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі: на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох більше дітей - половину заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 2008 року, серії і- [NUMBER] від 06 квітня 2011 року і серії [NUMBER] від 13 березня 2015 року (а.с. 6, 7, 8). Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного. За змістом позовної заяви, позивачка стверджує, що діти проживають разом із нею. Проте, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, факт проживання усіх трьох дітей разом із позивачкою, не підтверджено відповідними доказами. Отже, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивач не довів ту обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: обставину проживання дітей разом із нею. Зокрема, до позову не додано та під час розгляду справи суду не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що діти проживають разом із матір`ю (наприклад, довідки депутата місцевої ради чи іншого документа органу місцевого самоврядування про те, що діти дійсно проживають разом із матір`ю). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, під час розгляду справи судом не встановлено існування передбачених наведеною нормою сімейного законодавства підстав для присудження аліментів на користь позивачки, оскільки нею не доведено перед судом того факту, що діти проживають разом із нею. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою не підтверджено факт проживання дітей разом із нею, а тому і немає підстав для присудження з відповідача аліментів на користь позивачки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed