Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Львівської області в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 28.07.2011 року на земельну ділянку площею 1,8132 га., кадастровий номер 4623685400:01:000:0011, розташовану на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON], яка померла 28.07.2011 року на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 031881, зареєстрованого 16.05.2003 року, в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115, виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 18.07.2002 року № 299. В обгрунтування своїх вимог покликається на наступні обставини : 28 липня 2011 року померла позивачки, [PERSON], баба з боку батька, [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-СГ № 255186, видане 28.07.2011 року [PERSON] сільською радою Пустомитівського району Львівської області. актовий запис №7. У спадщини внаслідок її смерті залишилась земельна ділянка площею 1,8132 га., кадастровий номер 4623685400:01:000:0011, розташована на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна [PERSON], яка померла 28.07.2011 року на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 031881, зареєстрованого 16.05.2003 року, в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115, виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 18.07.2002 року № 299. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом. Позивачка вказує, що син баби, а її батько, [PERSON], помер 10.04.2010 року, раніше від своєї матері. Внук баби, а позивачки рідний брат, [PERSON], помер 16.06.1991 року. Офіційно чоловіка в баби не було. Враховуючи те, що батько позивачки [PERSON], помер 10.04.2010 року, раніше від своєї матері, у відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, позивачка як внучка, є спадкоємицею за правом представлення майна спадкодавиці Позивачка вказує, що оскільки баба [PERSON] була немічною, у віці 96 років, вона забрала її та разом проживали у квартирі під № 65, будинку № 16 на вул. Грінченка, в м. Львові, де вона проживала до дня смерті, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Однак, через нотаріальну контору не може прийняти спадщину, оскільки нібито пропустила строк на її прийняття. На підставі наведеного позивачка просить позов задоволити, оскільки у неї є всі підстави передбачати можливість порушення її майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. однак від сільського голови надійшла заява, в якій просить справу слухати у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 28 липня 2011 року померла позивачки, [PERSON], баба з боку батька, [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-СГ № 255186, видане 28.07.2011 року [PERSON] сільською радою Пустомитівського району Львівської області. актовий запис №7. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщини внаслідок її смерті залишилась земельна ділянка площею 1,8132 га., кадастровий номер 4623685400:01:000:0011, розташована на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON], яка померла 28.07.2011 року на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 031881, зареєстрованого 16.05.2003 року, в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115, виданого за розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 18.07.2002 року № 299. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що син спадкодавиці, а позивачки батько, [PERSON], помер 10.04.2010 року, тобто раніше від своєї матері. Враховуючи те, що батько позивачки [PERSON], помер 10.04.2010 року, раніше від своєї матері, у відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, позивачка як внучка, є спадкоємицею за правом представлення майна спадкодавиці. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що з травня 2010 року по день смерті спадкодавиця [PERSON] постійно проживала разом з позивачкою в належній позивачці квартирі під № 65, будинку № 16 на вул. Грінченка, в м. Львові, про що свідчить акт обстеження житловий умов № 1762 від 20.09.2016 року, здійснювала догляд за нею та поховала її, таким чином в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину [PERSON] За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; відсутність заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved