Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 27 липня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, що призвело до постійних конфліктів та розпаду сім'ї. Відповідач систематично погрожує їй фізичною розправою, завдає їх тілесних ушкоджень під час конфліктів, побив її батька, який намагався захистити її від протиправних дій [PERSON] Все це свідчить про наявність в діях відповідача відносно неї ознак кримінального правопорушення. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, малолітнього сина залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати по справі стягувати з відповідача. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановленому порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Про те, що сторони одружились 27.07.2013 року свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 128. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2013 року встановлено, що від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сімейні конфлікти носять постійний характер, відповідач часто влаштовував скандали, під час яких наносить тілесні ушкодження позивачці та її батьку, про що свідчать матеріали справи. Все вище перелічене призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї. Позивачка наполягає на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, малолітнього сина залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved