Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням В позові посилається на те, що їй, [PERSON] , на підставі договорів купівлі-продажу від 15 серпня 2018 року на праві приватної власності належить земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1000 гектара та з розташованими на ній житловими приміщеннями, що знаходяться по [ADDRESS] . Однак, при укладенні договору купівлі-продажу не був знятий з реєстрації попередній співвласник даного будинковолодіння, а саме: [PERSON] . Вказує на те, що відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Крім цього посилається на те, що факт реєстрації відповідача порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості отримання субсидії, не має можливості переоформлення, розпорядження даним майном. Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] понад один рік підтверджують свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Просить суд визнати [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позивачка до суду не з`явилася, однак спрямувала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та повідомила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення на сайті судової влади. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суду про причини своєї неявки. Позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу серії ННК №583841 від 15.08.2018 року вбачається, що [PERSON] та відповідач [PERSON] продали позивачці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером «7», що знаходиться по [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №134453068 від 15.08.2018 року вбачається, що договір купівлі-продажу від 15.08.2018 року зареєстровано приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. №1944 за власником [PERSON] . Судом встановлено, що згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.03.2020 року завірений директором департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] не проживає за вище вказаною адресою з 15.08.2018 року по теперішній час. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Як встановлено судом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем та членами його сім`ї спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житлом, що належить позивачеві, отже є підстави визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації.

Outcome: approved