Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів в якому просила суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2012 року по справі № 2/0825/114672012р. з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у сумі 600,00 грн. на кожну дитину щомісяця до 1 500,00 грн. на кожну дитину у твердій грошовій сумі щомісяця до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка доводила, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2012 року по справі № 2/0825/1146/2012р., починаючи з 02.04.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісяця стягуються аліменти у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у сумі 600,00 грн. на кожного до досягнення повноліття. Проте, наразі 1 200,00 гривень, які відповідач сплачує на утримання двох дітей є мізерним та не відповідають зростаючим потребам дітей, коштів бракує, матеріальний стан сім'ї не може повного мірою задовольнити їх потреби в лікуванні та підтримці нормального життя, чим порушуються права дітей. Відтак, позивачка доводила, що обсяг витрат на утримання двох синів порівняно з 2012-м роком значну збільшився, а більшість обовязку по утриманню дітей покладено саме на неї. Рівень матеріального забезпечення дітей, який необхідний їм для нормальної життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли б утримувалися обома батьками - наразі неможливий. В ході судового розгляду позивачка також доводила, що обидві дитини кожну неділю, починаючи з 18 грудня 2016 року відвідують басейн при спортивному комплексі Класичного приватного університету, вартість за чотири заняття складає за [PERSON] 200 грн., за [PERSON] - 180 грн., що підтверджується довідкої виданою директором УСК та багаточисельними квитанціями про сплату зазначених відвідувань басейну. Також, відповідно до довідки від 30.10.2017 року, [PERSON] є слухачем підготовчих курсів Запорізького металургійного коледжу Запорізької державне інженерної академії, ціна яких 1 555,00 грн., що також підтверджується відповідним рахунком та квитанціями. Крім того, відповідно до листа - відповіді «Запорізької міської багатопрофільної дитяче лікарні № 5» № 01-09/24 від 30.10.2017 року, [PERSON] встановлено діагноз пролапс мі трального клапану І ст., порушення серцевого ритму. Згідно виписки з медичної картки № 01-16/272 від 27.10.2017року, наданої «Дитяча міська стоматологічна поліклініка», [PERSON] встановлені діагноз - дистальний прикус, з 27.05.2017 року він носить ортодонтичну пластину, і подальшому вимагає високовартісного лікування незнімною апаратурою. Отже, позивачка наполягає, що для нормальної життєдіяльності дітей та підтримання їх стабільного здоровя потрібні значні фінансові ресурси, в тому числі з боку батька дітей. Крім того, в ході судового розгляду позивачкою заявлялися клопотання про витребування доказів, а саме відомості щодо наявності у відповідача банківських вкладів, оскільки вона упевнена, що маючи банківські депозити, відповідач має можливість сплачувати по 1500 гривень на кожну дитину. Також, позивачка надала до суду відомості, що відповідач незважаючи на той факт, що він припинив приватну діяльність як ФОП, він самостійно займається ремонтами квартир та будинків та має можливість сплачувати такі кошти. Як доказ того, фона додала суду фото оголошення відповідача, де він пропонує свої послуги. З вищенаведених підстав, вона просить суд задовольнити її вимоги у повному обсязі. Представник позивачки підтримав її вимоги з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та наявності письмових доказів, які додані до матеріалів справи. Відповідач у судовому засіданні просив суд задовольнити вимоги позивачки частково. Він не заперечує того факту, що рівень життя зріс у порівнянні з 2012 роком. Проте, просив суд врахувати його рівень життя, оскільки він не має постійного джерела доходу, його заробітки мають мінливий характер, оскільки послугами з ремонту квартир не користуються постійно. Тобто, він може працювати декілька місяців поспіль, а потім півроку взагалі не мати клієнтів. Отже, незважаючи на цей факт, він все рівно знаходив гроші щоб сплачувати аліменти та не мати заборгованості. Крім того, відповідач пояснив, що на теперішній час він змушений доглядати свого батька, у якого після смерті матері відмовили ноги та він потребує сторонньої допомоги. Стосовно банківських депозитів, відповідач пояснив, що він дійсно мав депозит у КБ «Приватбанк» приблизно сім тисяч гривень, але ці гроші він зняв та щомісячно сплачував з них аліменти, решту грошових коштів були витрачені на лікування матері, яка на теперішній час померла. З урахуванням вищевказаного, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі 930 гривень на кожного щомісячно до досягнення повноліття. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2012 року по справі № 2/0825/114672012р. з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у сумі 600,00 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивачка у своєму позові зазначає, що встановлений попереднім рішенням суду розмір аліментів 600 грн. щомісячно не відповідає вимогам ст. 182 СК України, а отже мінімальний розмір аліментів, який забезпечить дітям необхідний їм для нормальної життєдіяльності розмір аліментів має складати 1500 гривень на кожну дитину. За ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З положень норм Верховного Суду України також вказано на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно дост. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 1860 грн. Згідно частини другоїстатті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.04.2012 року по справі № 2/0825/1146/2012 станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн. щомісячно, враховуючи, що відповідач прийняв до уваги реальне зростання цін на ліки, продукти харчування, одяг тощо, рівень життя у 2018 році суттєво різниться з рівнем життя у 2012 році, та виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.04.2012 року по справі № 2/0825/114672012р. стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у сумі 600,00 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини саме у розміру визначеному нею у сумі 1500 грн. щомісячно, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. У звязку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. В іншій частині в задоволені позовних вимог необхідно позивачу - відмовити.

Outcome: partial