Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом, в якому просить визнати відповідачку втратившою право користування квартирою №46 у будинку №22-а по вулиці Жоліо Кюрі в місті Одесі на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка являється матірю малолітнього, її рішенням суду позбавлено батьківських прав, з 2009 року по цей час вона зареєстрована за даною адресою, однак у квартирі не проживає з 2011 року, мешкає за іншою адресою, не зявляється та місце її фактичного проживання невідоме, однак від зняття з реєстраційного обліку ухиляється, у зв'язку з чим позивачка, являючись опікуном малолітнього, несе додаткові витрати по оплаті за квартиру, комунальні послуги. У судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем її реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] та відповідачка зареєстровані у [INFO] з 2009 року. Квартира належить місцевим радам, малолітній [PERSON] зареєстрований у квартирі, разом з ним зареєстрована його мати відповідачка у справі, котру Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06.10.2008 року позбавлено батьківських прав. Позивачка у відповідності доРозпорядження Біляївської районної адміністрації Одеської області №558/РА-2015 від 23.10.2015 року призначено опікуном малолітнього [PERSON] Відповідачка з 2011 року в помешканні не проживає, залишила квартиру в добровільному порядку, оплату за комунальні послуги не здійснює, від добровільної зміни реєстраційного обліку за місцем свого проживання ухиляється. На даний час місце проживання відповідачки невідоме, факт відсутності відповідачки за місцем своєї реєстрації підтверджується актами про непроживання. Реєстрація відповідачки, котра не проживає на спірній житловій площі, перешкоджає позивачці у здійсненні прав малолітнього [PERSON] щодо житла, позивачка вимушена сплачувати борги за житло і комунальні послуги та у більшому розмірі, оскільки нарахування проводяться за кількістю зареєстрованих осіб. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ч.2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Згідно ст.7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, основані на вимогах діючого законодавства, а саме ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved