Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка в грудні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 19.03.1996 року померла її баба [PERSON] Рішенням виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 404 від 29.12.1994 року її бабі було вирішено передати у приватну власність земельну ділянку № 216 площею 488 м2 для ведення садівництва в садівничому кооперативі ім.. Мічуріна. При житті її баба не встигла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку та зареєструвати її за собою на праві власності. Вона є єдиним спадкоємцем баби, та прийняла її спадщину, однак так як при житті її баба не отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на неї. Уточнивши позовні вимоги просить визнати за нею в порядку спадкування, після смерті її баби [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки № 216 площею 488 м2 для ведення садівництва в садівничому кооперативі ім.. Мічуріна в м. Червонограді Львівської області, що була передана у приватну власність її бабі, з оформленням права власності на цю земельну ділянку відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» як це передбачено ст. 126 ЗКУ. Позивачка до суду не зявилася, в судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просить судові витрати з відповідачів не стягувати. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечила. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області при вирішенні справи покладається на думку суду. Третя особа відділ Держгеокадастру у м. Червонограді Львівської області подав заяву про розгляд справи у відсутності її представника, при вирішенні справи покладається на думку суду. Третя особа садівничий кооператив ім.. Мічуріна подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника кооперативу. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. [PERSON] померла 19.03.1996 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року, спадкоємцем майна зазначеного у цьому свідоцтві [PERSON] є її внучка [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з: приватизованої квартири [ADDRESS]. 02.09.2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва пор право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку надану для ведення садівництва що знаходиться за адресою: садівничий кооператив ім.. Мічуріна, м. Червоноград Львівської області, земельна ділянка № 216, так як нею було надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищевказану земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на землю чи свідоцтво про право власності та/або свідоцтво про реєстрацію, на підставі якого це право було б зареєстроване у встановленому законом порядку і документ про проведення такої реєстрації. Як вбачається з копії витягу з рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів Львівської області від 29.12.1994 року № 404 «Про передачу земель садівничих кооперативів у приватну та колективну власність», [PERSON] було передано у приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку № 216 розміром 488 м2 як члену садівничого кооперативу ім.. Мічуріна в м. Червонограді Львівської області. Відповідно до довідки виданої садівничим кооперативом ім.. Мічуріна від 27.08.2015 року, [PERSON] являється членом даного кооперативу та користується земельною ділянкою № 216. Згідно копії відповіді № 29-1324-0.2-3582/2-15 від 11.09.2015 року наданої відділом Держгеокадастру у м. Червонограді Львівської області, [PERSON] як власник земельних ділянок не зареєстрована. Рішенням [PERSON] міської ради Львівської області восьмого скликання про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0488 га для ведення садівництва в садівничому кооперативі ім.. Мічуріна, земельна ділянка № 216. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Пунктом 4.20 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Спадкоємець не може оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема земельну ділянку площею 488 м2, призначену для ведення садівництва, з тих підстав, що процедура приватизації земельної ділянки [PERSON] не була завершена. Процедура приватизації земельної ділянки померлою [PERSON] не була завершена, свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, оскільки не звернулася з відповідною заявою для реєстрації права власності на земельну ділянку, не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачки, яка є спадкоємцем померлої та підлягає захисту в судовому порядку. Рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення, але частково, так як визнання права власності на завершення приватизації земельної ділянки має наслідком оформлення права власності на вказану земельну ділянку відповідно до законодавства України.

Outcome: dismissed