Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог вказала, що на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку від 21.12.2016 року та Мирової угоди від 02.10.1986 року, затвердженої рішенням Красноармійського міського народного суду Донецької області від 02.10.1986 року, їй належить житловий будинок, розташований за адресою: м.Мирноград Донецької області, вул.Дарко, 79, в якому, окрім неї, зареєстровані її донька [PERSON], онука [PERSON], а також син [PERSON], який в спірному будинку не проживає без поважної на те причини з 2011 року, ним не користується і в силу ч.2 ст.405 ЦК України втратив право користування цим житлом. Зазначаючи на тому, що реєстрація відповідача в даному будинку не дозволяє їй в повному обсягу розпоряджатися набутим нею правом власності та створює перешкоди в оформленні субсидії, змушує сплачувати зайві комунальні послуги, позивачка просить суд визнати відповідача втратившим право користування будинком №79 по вул.Дарко в місті Мирноград Донецької області. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, просила їх задовольнити. Відповідач, який повідомлявся про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що дає суду підстави вважати його неявку без поважної причини та можливість зі згоди позивача розглянути справу у заочному судовому засіданні відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних в справі даних. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі та надавши їм юридичну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ? частини будинку, посвідченого 21.12.2016 року приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу, та ухвали Красноармійського міського народного суду від 02.10.1986 про затвердження мирової угоди є власником будинку №79 по вул. Дарко в м. Мирноград Донецької області (арк.спр.7,8,11). Згідно домової книги та довідки про склад сімї в зазначеному будинку зареєстровані позивачка, її донька [PERSON], 10.08.1983року народження, онука [PERSON], 05.10.2005року народження, та син [PERSON], [INFO], який згідно складеного координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирнограда акту від 25.04.2017 року, складеного за участю мешканців вул. Дарко, у спірному будинку не проживає з 2011 року (арк.спр.18-23,24,25). Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в показаннях свідків [PERSON] і [PERSON] сусідів позивачки, які суду підтвердили, що син позивачки [PERSON] в спірному будинку не проживає близько шести років і до матері не приїжджає. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що з 2011 року спірний будинок за своїм цільовим призначенням відповідачем не використовується, його відсутність в будинку складає приблизно шість років і носить безперервний характер. Поважних причин, за яких відповідач залишив спірний будинок, чи домовленостей між ним та власником житла щодо порядку його використання судом не встановлено. Оскільки аналіз встановлених та досліджених судом доказів дає підстави вважати, що відповідач в будинку не проживає без поважних причин більше одного року, участі в його утриманні не приймає, це є підставою для визнання його втратившим право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved