Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], на час навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.04.2017 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018 року включно, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. Свій позов мотивувала тим, що від шлюбу між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] [PERSON] народився син [PERSON]. 10.03.2017 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між нею та відповідачем розірвано (справа №320/965/17-ц). У вересні 2014року син вступив на денну комерційну форму навчання до Українського державного університету залізничного транспорту Міністерства освіти і науки України у м. Харкові. Термін навчання з 01.09.2014 по 30.06.2018. У звязку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості десь працювати. Йому потрібні грошові кошти на оплату навчання, придбання підручників, проїзд, харчування та інші витрати на навчання. Зараз всі витрати на утримання сина несе вона. Враховуючи те, що син [PERSON] навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС №053354, актовий запис №231./а.с.9/ Відповідно до копії довідки Українського державного університету залізничного транспорту Міністерства освіти і науки України №02-27-663 від 13.03.2017 [PERSON], [INFO], є студентом ІІІ курсу Українського державного університету залізничного транспорту денної форми навчання факультету «Механіко-енергетичного». Термін навчання з 01.09.2014 по 30.06.2018./а.с.10/ У звязку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.\~191,\~201 СК України\~аліменти на сина, дочку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2\~ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, а також враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги у заявленому позивачем розмірі, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.04.2017 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018 року включно, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved