Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась 09.01.2013р. до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 122866грн.72 коп. та моральної шкоди в сумі 21500грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.1999р. [PERSON] шляхом обману та зловживанням довір'ям заволодів коштами позивачки в сумі 6000 доларів США. На час подання позову до суду з врахуванням індексу споживчих цін сума завданих збитків становить 122866грн. 72коп. Крім цього як стверджує позивачка діями відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає в багаторічних душевних стражданнях та переживаннях, порушились її звичні життєві зв'язки, погіршились стосунки в сім'ї, вона захворіла на гіпертонію, стала збудженою та змушена приймати медичні препарати. Моральну шкоду вона оцінює в 21500грн. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав, вважає його незаконним, безпідставним та необґрунтованим. Заслухавши пояснення представника відповідача, долідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі юридичні факти та правовідносини. Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області № 460/39/13-к від 16.08.2013 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та задоволено цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином у розмірі 122866 грн. Таким чином, факт заволодіння відповідачем коштами позивачки встановлений судовим рішенням (вироком). Крім того, вироком було було задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі аналогічному тому, що позивачки просить в даній позовній заяві. Тому, позов в цій частині не підлягає до задоволення. У відповідності до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, а саме зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджуєтьс З гляду на вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку позивачка має право на відшкодування моральної шкоди. Однак, в судовому засіданні підтвердились не всі обставини на які посилається позивачка як на підставу стягнення моральної шкоди. Так з вироку суду від 16.08.2013р. підтверджується не лише сам факт вчинення відповідачем злочину, але й те, що злочин щодо [PERSON] було скоєно в листопаді 1999 року. З цього часу і аж до 16.08.2013 року позивачка фактично була позбавлена можливості користуватись своїми коштами, які як тоді так і зараз є значними. Крім того, як пояснив представник відповідача стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди заподіяної даним злочином відбувається з пенсії відповідача і матеріальна шкода на час розгляду справи так і не була відшкодована в повному обсязі. Такі душевні страждання були заподіяні позивачці протиправними (злочинними) діями відповідача. Тому, суд бере до уваги довготривалість душевних страждань позивачки, які безумовно мали місце. В цей же час, позивачкою не було надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що через неправомірні дії відповідача позвачка: захворіла на гіпертонію; багато часу витратила на провадження по кримінальній справі; змушена приймати заспокійливі медичні препарати тощо. Не втсановлено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та її інвалідністю, яка виникла у 2004 році. Тому, позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 21500 грн. суд задовольняє частково, враховуючи глибину, тривалість душевних страждань, яких зазнала позивачка внаслідок неправомірних дій відповідача та з врахуванням вимог розумності і справедливості визначає розмір моральної (немайнової) шкоди в сумі 5000 гривень. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved