Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з взаємними непорозуміннями та виникненням на цій підставі постійних сварок їх сімейні стосунки не склалися і квітні 2019 були припинені. З зазначеного часу вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть. На утримання дітей відповідач сплачує аліменти. Зазначаючи на тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати та стягнутиз відповідача на її користь сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу ним визнаються. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для обов`язкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №50. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Діти проживають разом з матір`ю. Рішенням Димитровського міського суду від 24.09.2019 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей (а.с.12,13). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Як свідчать заяви та поведінка сторін, жодна із них зберігати шлюб не бажає. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дітей, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дітей матеріали справи не містять. З огляду на це шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, про що просить позивачка. Оскільки право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу, вимога позивачки підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений при подачі позову. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved