Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання - 04 липня 2022 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 14 березня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2014 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 02 червня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час, старший їх син [PERSON] досяг повноліття та є студентом другого курсу Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України, у зв`язку із чим потребує матеріальною допомоги, яку відповідач як батько повинен надавати. Добровільно вони не можуть досягнути згоди з приводу сплати відповідачем аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Проте, позивачка вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина у сумі 6000 гривень, щомісячно, оскільки він має офіційний дохід, зокрема, отримує пенсію за вислугу років. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 18 листопада 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому заперечує проти викладених у позові обставин, вказуючи на те, що середньомісячний розмір його пенсії складає 6658,27 гривень. Крім цього, відповідач вважає, що заявляючи вимогу про стягнення аліментів на повнолітнього сина у розмірі 6000 гривень, щомісячно, позивачка свідомо замовчує про те, що у них є також спільний неповнолітній [PERSON] , [INFO] , кошти на утримання якого також він ( [PERSON] ) надає. З цих підстав, відповідач стверджує, що позивачкою не наведено жодних доказів про наявність у нього фінансової можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно зі становищем одержувача аліментів. Крім цього, вказує, що їх повнолітній син навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію, та повністю забезпечується державою. Покликаючись на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє сплачувати аліменти на повнолітнього сина, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Судом установлено: Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2002 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2014 року у справі №607/7944/14-ц. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2014 року у справі №607/8756/14-ц судом стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 02 червня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Як убачається із Звіту про здійснені відрахування та виплати, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №607/8756/14-ц про стягнення аліментів, сплачена у серпні 2015 року в повному обсязі. На даний час, син сторін [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2020 року у справі №607/21163/20 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця починаючи стягувати з 04 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №46/01-257, виданої 04 вересня 2020 року Національною академією внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] у 2019 році вступив до Національної академії внутрішніх справ і навчається на другому курсі денної форми навчання, наказ про зарахування від 20 липня 2019 року №140 о/с. Термін закінчення навчання - 04 липня 2022 року. Також, відповідно до довідки №46/01-5476 виданої 30 листопада 2020 року Національною академією внутрішніх справ [PERSON] навчається на другому курсі Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ Україні на денній форми навчання, за державним замовленням для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра, на повному державному забезпеченні не перебуває. Термін навчання - з 26 серпня 2019 року до 04 липня 2022 року. Згідно із довідкою про доходи №577 виданою 28 грудня 2020 року Національною академією внутрішніх справ [PERSON] навчається у Національній академії внутрішніх справ, загальна сума його доходу за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року становить 633,69 гривень. Як убачається із Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 13.10.2020 року №228024321, [PERSON] 09.09.2015 року придбав квартиру [ADDRESS] площею 41,5 кв.м. Довідкою №584 виданою 06 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України [PERSON] дійсно сплачував аліменти на неповнолітню дитину в користь [PERSON] . Розмір нарахованої пенсії за період із червня 2020 року по листопад 2020 року становить 39019,62 гривень; розмір сплачених аліментів за період із червня 2020 року по листопад 2020 року складає 10141,72 гривень. Як слідує із пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] отримує пенсію за вислугу років як пенсіонер МВС та є особою з інвалідністю третьої групи. До поданого відзиву відповідачем долучено виписку із медичної карти стаціонарного хворого №590, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області», з якої убачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 29 листопада 2019 року по 13 грудня 2019 року із діагнозом: Вертеброгенна (остеохондроз ГВХ) торакалгія з м`язево-тонічними проявами, помірний больовий синдром; хронічна вертеброгенна лівобічна радикулопатія корінців L5 та S1 з незначними чутливими та руховими розладами, легким больовим синдромом; гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, ІІІ категорія ризику СН - І ступеня; в/к глаукома ІІ-а; ангіопатія сітківок. Згідно довідки №32/04-04 виданої 03 лютого 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України [PERSON] перебуває на обліку як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за січень 2021 року становить 5830,77 гривень. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично сприймає викладені у відзиві на позов твердження відповідача щодо відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Проаналізувавши встановлені обставини справи, з огляду на те, що повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] навчається на денній контрактній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ та потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що відповідач отримує стабільний дохід - пенсію за вислугу років як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ, беручи до уваги право повнолітнього сина, який продовжує навчання, на матеріальну допомогу від батьків та з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи із 15 жовтня 2020 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує, що повнолітній син сторін навчається на державному замовленні, судом приймається до уваги розмір доходу відповідача, а також те, що відповідачем на даний час сплачуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно, а також обов`язок обох батьків утримувати свого сина, який продовжує навчання, та, у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а тому, суд приходить до переконання, що сума аліментів, яка підлягає стягненню із відповідача у розмірі 1000 гривень щомісячно, буде достатньою для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial