Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року позивачка є власником будинку [ADDRESS]. У зазначеному будинку є зареєстрованими позивач [PERSON], її син [PERSON], її онук [PERSON], та [PERSON], [PERSON], які є знайомими позивача. З 02.09.2013 року відповідачі за вказаною адресою не проживають, житлом не користуються, власних речей там не зберігають, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30.12.2014 року до участі у справі в якості третіх осіб було залучено [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивачка [PERSON] на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялися належним чином, та від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані докази - договір купівлі-продажу від 06.03.2007 року, відповідно до якого позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], довідку з місця проживання про склад родини та реєстрацію, відповідно до якої відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані у[ADDRESS], акт про не проживання відповідачів за цією адресою з вересня 2013 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі з вересня 2013 року не користуються житлом - будинком [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, а також не користуються до теперішнього часу, власних речей там не зберігають, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved