Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що дитина повністю перебуває на її утриманні, добровільно відповідач матеріальної допомоги ані в грошовій, ані в натуральній формі не надає, вихованням дитини не цікавиться, від виконання будь-яких батьківських обовязків ухиляється, у звязку з чим, позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду. Посилалась на те, що самостійно забезпечити дитину всім необхідним не може, адже на теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судове засідання позивачка та відповідач не зявились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач проти задоволення позову не заперечував, позивачка позов підтримала в повному обсязі (а.с. 16, 18). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 серпня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 25, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 014463 від 20 серпня 2005 року (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 087067, виданого 18 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 53 (а. с. 2). Згідно з довідкою виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 6 грудня 2016 року № 3929 склад сімї [PERSON] складають: чоловік [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вирішенні щоденних побутових проблем не бере, від виконання батьківських обовязків щодо утримання дитини ухиляється та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач ані у грошовій, ані у натуральній формі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивачка самостійно виховує сина та потребує матеріальної допомоги, оскільки через збільшення витрат на купівлю одягу та взуття, продуктів харчування, вона разом з дитиною опинилась у скрутному матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180, частини 3 статті 181, частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються, зокрема, у частці від доходу того з батьків, хто проживає окремо від дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений в Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» . На виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховує малолітній вік дитини, скрутний матеріальний стан позивачки, а також те, що вона самостійно виховує сина. Відповідач не повідомив суд про своє матеріальне становище, стан здоровя, наявність на його утриманні інших осіб або про будь-які інші обставини, що мають значення для розгляду справи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки для утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved