Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] гроші в сумі 68692 гривень, отримані нею за договором позики та неустойку в сумі 1373,84 гривень, а також судові витрати в розмірі 700,65 гривень. Свої вимоги мотивує тим що, 17.04.2015 року вона позичила [PERSON] гроші в сумі 3600 доларів США, під розписку згідно якої відповідачка зобовязалась повернути кошти до 15.10.2015 року. Протягом часу з листопада 2015 року по квітень 2016 року відповідачка повернула лише 1000 доларів США. Сплив строк, згідно якого [PERSON] зобовязалась повернути всю суму запозичених коштів, однак залишок боргу [PERSON] досі не повернула, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка до судового засідання не зявилась, на адресу суду надіслала клопотання в якому просила справу слухати за її відсутність, на задоволені вимог наполягала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 17.04.2015 року [PERSON] отримала в борг гроші в сумі 3600 доларів США від [PERSON], який зобовязалась повернути до 15.10.2015 року. В підтвердження чого була складена розписка в якій [PERSON] зобовязалась виплачувати гроші щомісячно у розмірі 200 доларів США. Протягом часу з листопада 2015 року по квітень 2016 року відповідачка повернула лише 1000 доларів США. В останній час відповідачка гроші не повертала, на телефоні дзвінки не відповідає. Таким чином, на даний час [PERSON] зобовязана повернути борг у сумі 2600 доларів США, що за курсом НБУ (26,42 гривень на 22.12.2016 року) становить 68692 гривень, і 3% неустойки, що складає 1373,84 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обовязок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Частиною 1ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачкою не було повернуто у строк, зазначений у розписці позику, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги [PERSON] про зобовязання виконання договору позики є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 700,65 гривень підлягають стягненню з відповідачка на користь позивачки.

Outcome: approved