Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.03.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею. В жовтні 2018 року через відсутність взаєморозуміння вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають. Дитина залишилася на її вихованні. Зазначаючи на тому, що їх сім`я розпалась остаточно і сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, стягнувши з відповідача на її користь понесені нею судові витрати при подачі позову в розмірі 768,40 грн. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачем відзиву на позов суду не надано. З його письмової заяви на адресу суду про розгляд справи у його відсутність вбачається, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Так як сторони прийняти особисту участь у розгляді справи не побажали, суд здійснює судовий розгляд у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 58 (арк.спр.7). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8) \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків, небажання відновлювати сімейні стосунки дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження між ними шлюбу. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права, судом не встановлено. Спору майнового характеру між сторонами не існує. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд виходить з такого. При зверненні до суду позивачкою сплачено 768,40 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.142 цього Кодексу у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 384,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved