Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03 липня 2004 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 260. На обґрунтування позову зазначила, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 липня 2004 року та мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2017 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини через зловживання відповідачем алкогольними напоями, його байдужість до неї та до дітей, неготовність утримувати родину матеріально та вирішувати сімейні проблеми. Відповідач не працював, не приймав участі у житті родини, не піклувався про дітей та не займався їх вихованням. Знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, відповідач вчиняв сварки, які відбувалися на очах дітей. Вона тривалий час терпіла таку поведінку відповідача, сподівалась, що він змінить своє ставлення до сім`ї. В теперішній час вона прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин недоцільне і неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Між нею та відповідачем немає спору про місце проживання дітей. Питання майнового характеру вона сподівається вирішити мирним шляхом, а у разі виникнення спору буде звертатися до суду. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в підготовчому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та, з урахуванням визнання відповідачем позову, ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не буде надавати відзив на позовну заяву, йому зрозумілі наслідки визнання ним позову, просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2004 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 260, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8-10). Як зазначено в позові, з 2017 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову. Оскільки позивач, згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків ставки судового збору, встановленої за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Outcome: approved