Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, який стягнуто на підставі рішення Лисичанського міського суду від 25.11.2013 з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з 500 грн. до 2000 грн., або не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, на сьогоднішній день сума 500 грн. на місяць не достатня для всебічного розвитку та забезпечення дитини, тому вважає, що сума аліментів підлягає збільшенню. На позовну заяву відповідачем надано відзив, в якому він заперечив проти збільшення розміру аліментів до 2000 грн. щомісячно, оскільки стабільного заробітку не має, отримує мінливий дохід, має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та матір дружини, яка є інвалідом І групи та потребує регулярної фінансової допомоги. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09 грудня 2010 року, актовий запис № 333, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 22 березня 2012 року /а.с.6/. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача, матір`ю позивачку /а.с.7/. Лисичанський міський суд Луганської області рішенням у справі № 415/6560/13-ц від 13 листопада 2013 р. стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2013 року і до повноліття дитини /а.с.9/. Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 29 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 838, [PERSON] народилась [INFO] , батьком вказано відповідача, матір`ю [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно є не суттєвим, тому просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 500 грн. до 2000 грн., або не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу обов`язку відповідача утримувати свою неповнолітню дитину, а саме з приводу розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, а також враховуючи те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина від другого шлюбу, що відповідач отримує мінливий дохід, суд доходить висновку про те, що отримувана позивачем сума аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн. щомісячно вочевидь не відповідає вимогам Декларації прав дитини та Конвенції про права дитини про належне матеріальне забезпечення дитини та забезпечення найкращих інтересів дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що справедливим та таким, що відповідатиме вимогам закону буде змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13.11.2013 у справі № 415/6560/13-ц на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 500 гривень щомісячно до 1060 грн. щомісячно, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про вимушені додаткові матеріальні витрати у зв`язку із утримання матері дружини від другого шлюбу, яка є інвалідом І групи, оскільки останнім не надано суду достатніх та допустимих доказів про фінансові витрати на непрацездатні особу та те, що крім нього не має інших близьких осіб, які б утримували її матеріально. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,4 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial