Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, з урахуванням уточнення, посилаючись на те, що Рішенням L сесії VI скликання [PERSON] міської ради від 16.05.14 № 420-30 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр .[PERSON] матеріали проекту землеустрою щодо відведення з земель комунальної власності земельної ділянки загальною площею 0,0527 га для здійснення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222210100:01:432:0007), яка розташована в [ADDRESS]. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] міської ради [PERSON], згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна виданого Реєстраційною службою [PERSON] РУЮ, 23.06.14 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,0527 га для здійснення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222210100:01:432:0007), яка розташована в [ADDRESS]. Однак рішенням від 25.11.11 року Кагарлицького районного суду Київської області визнано за [PERSON] право власності на 1\\4 житлового будинку, який розташовано по вул.Загородня, 21, в натурі з урахуванням варіанту розподілу № 1, згідно додатку № 1 до висновку судово-будівельно-технічної експертизи 30 грудня 2010 року, визнано за [PERSON] право власності на 4 житлового будинку, який розташовано по вул.Загородня, 21, в натурі з урахуванням варіанту розподілу № 1, згідно додатку № 1 до висновку судово-будівельно-технічної експертизи 30 грудня 2010 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.13 року визнано за [PERSON] право власності на 27/ 100 частин будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним у рівних частках право власності на 73/100 частини будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області. Згідно земельної шнурової книги, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: вул.Загородня, 21, м.Кагарлик Київської області знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Загальна площа земельної ділянки складає 0,11 га в межах населеного пункту м.Кагарлик Київської області, у тому числі - 0,05 га рілля, 0,05 га - для садівництва, а також до 0,01 га під будівлею. Таким чином, [PERSON] набуто безоплатно у власність земельну ділянку, з порушенням норми ст. 89 Земельного кодексу України, не пропорційно частки у праві власності жилого будинку (будівлі або споруди), що прямо суперечить ст. 120 Земельного кодексу України. Тому позивачка вважає, що вказаним рішенням порушено її та її дітей інтереси, і просить визнати незаконним та скасувати рішення L сесії VI скликання [PERSON] міської ради від 16.05.14 № 420-30 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] в [ADDRESS]». Скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,0527 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222210100:01:432:0007, та зобовязати повернути земельну ділянку площею 0,0527 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до земель [PERSON] міської ради Київської області. Згідно рішення [PERSON] райсуду від 25 листопада 2011 року про розділ майна, переобладнання комунікацій покладено [PERSON]. Зазначене рішення набрало законної сили 06.12.2011 року, так як повідомлення про апеляційне оскарження їй не надходило. Тому 07.05.2012 року вона отримала в [PERSON] суді зазначене рішення і почала переобладнання комунікацій (газопостачання, електропостачання) за власний рахунок. Таким чином, у період з 10 травня 2012 року і по 01.08.2012 року вона переобладнала за власні кошти визначену їй та дітям, судом частину будинку, а також комунікації. Все це виконала офіційно, отримавши відповідні документи з [PERSON] філії ПАТ «Київоблгаз» та ПАТ «АЕС Київобленерго». витративши при цьому кошти на суму 36373гривні. На початку листопада 2012 року їй прийшло повідомлення про подачу апеляційної скарги на рішення суду, яка надійшла до суду 01.08.2012 року, і житловий будинок вже був повністю перебудований відповідно до прийнятого судового рішення 25.11.2011р.. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.13 року визнано за [PERSON] право власності на 27/ 100 частин будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним у рівних частках право власності на 73/100 частини будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області. Таким чином в період з липня по серпень 2014 року вона знову частково перебудувала свою частину будинку, тобто квартиру [ADDRESS] відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області, по варіанту №2 судово-будівельної експертизи, на який потратила 15464 гривень, що також підтверджується квитанціями. Отже позивачка надміру потратила (36373 грн,-15464грн.) =20909грн.. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 20909 грн. надмірно витрачених коштів на повторний ремонт та 694трн.55коп. сплачених за нього за послуги телефона у 2013 році. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, з урахуванням уточнення, посилається на те, що 20.05.2002 р. між ним та ВАТ «Київоблгаз» було укладено договір про надання послуг газопостачання, який відповідно до п. 20 Договору діє і не розірваний на даний час, та згідно якого ВАТ <Київоблгаз» (правонаступник ПАТ «Київоблгаз») зобовязувалось постачати газ споживачу. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. рішення Кагарлицького суду від 25.11.2011 р. про розділ майна між сторонами було скасовано та винесено нове, яким проведено поділ будинку та визнано право власності за ним ([PERSON]В.) та виділено в натурі 27/100 частин будинку, визнано право власності за Відповідачкою та дітьми [PERSON], [PERSON] і виділено в натурі 73/100 частин житлового будинку. Зобовязано Позивача та відповідача здійснити перебудову своїх частин житлового будинку. Проте вказаним рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. не вирішено питання щодо користування комунікаціями житлового будинку (водопостачанням, водовідведення, газопостачання та ін.) На даний час Відповідачка повністю перекрила доступ Позивачу до газового лічильника, газової труби, до водяного насосу та водовідведення, а саме в період з грудня 2011 року по травень 2012 року відповідачка [PERSON] без відома та згоди позивача від»єднала його частину житлового будинку від газопостачання, незаконно розробивши проект щодо реконструкції системи газопостачання. При цьому оплату за послуги газопостачання, якими користувалась відповідачка здійснював позивач , і за період з грудня 2011 р. по травень 2012 року ним було сплачено 2524,29 грн., які вона повинна йому компенсувати. Після рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. Позивачем було розроблено будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку та будівництво господарських споруд за адресою м. Кагарлик, вул. Загородня, 21/1. Відповідно до Схеми забудови земельної ділянки поряд із спорудами, що будуть будуватись, знаходиться газопровід, з якого житловий будинок за адресою м. Кагарлик, вул. 21 отримує газопостачання. Будівництво вказаного газопроводу та приєднання його до будинку було здійснено на підставі проекту газопостачання, який був розроблений за замовленням Позивача. Оплата по розробці проекту та по будівництву газопроводу також проводилась Позивачем. З метою погодження реконструкції будинку та будівництва споруд Позивач звернувся до [PERSON] філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз», де дізнався, що незаконно, без згоди власника газопроводу, тобто його, відповідачка [PERSON] розробила на своє імя робочий проект газопостачання житлового будинку за адресою м. Кагарлик, вул. Загородня, 21, який 1.08.2012 року був погоджений Філією. На підставі Робочого проекту [PERSON] філією з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз»10.10.2013 р. було незаконно укладено з Відповідачкою договір на газопостачання, без його згоди як власника газопроводу, про що позивач звернувся до [PERSON] філії з експлуатації газового господарства ПАТ » із заявою. [PERSON] філія з експлуатації газового господарства ГІАТ «Киїоблгаз» вказує на те, що після розподілу будинку в судовому порядку газопровод-ввід та внутрішньобудинкова система газопостачання залишились у спільній власності [PERSON], [PERSON] та відповідачки, оскільки знаходиться на їх частині земельної ділянки. Позивач вважає такі твердження такими, не відповідають дійсності, оскільки газопровід-ввід та внутрішньо будинкова система газопостачання знаходяться на земельній ділянці та частині житлового будинку, які належать позивачу та незаконно були передані у власність [PERSON], [PERSON] та Відповідачки. В зв»язку з незаконними діями [PERSON] філії з експлуатації газового господарства та Відповідачки, яка безпідставно не надає згоди на підключення до газопроводу, призвели до того, що Позивач позбавлений можливості здійснити газопостачання своєї частини житлового будинку, оскільки як виявляється незаконним власником Відповідачка, яка має давати згоду [PERSON] на підключення до його газопроводу. Підписання договору про надання послуг газопостачання з Відповідачем [PERSON] від 10.10.2013 р. здійснювалось без згоди інших співвласників, зокрема Позивача, тому в договорі відсутня відмітка про таку згоду. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Договір про надання послуг газопостачання від 10.10.2013 р. укладений між Відповідачем [PERSON] та [PERSON] філією з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз», порушує права Позивача, оскільки позбавляє його можливості отримувати послуги із газопостачання, підєднатись до системи газопроводу. Поскільки при укладанні договору про надання послуг газопостачання від 10.10.2013 р. було порушено вимоги цивільного законодавства щодо обовязкової письмової згоди всіх інших співвласників на укладання такого договору, відповідно до ст. 203 та ст. 215 ЦК України такий договір має бути визнаний недійсним. Також в період з січня 2012 року по грудень 2013 року Відповідач [PERSON] без відома та згоди Позивача відєднала його частину житлового будинку від засобів комунікаційних послуг (стаціонарний телефон та послуги Інтернету) та встановила їх в своїй частині житлового будинку. При цьому, оплату за вказані послуги, якими користувалася Відповідач [PERSON] здійснював Позивач в період з січня 2012 року по грудень 2013 року. Зокрема за вказаний період Позивачем було сплачено 2838,01 гривень. Оскільки вказаними послугами, оплата за які здійснювалась Позивачем, користувалась Відповідач [PERSON] вона має компенсувати Позивачу сплачені ним кошти в сумі 2838,01 гривень. 09.07.2012 р. Відповідач [PERSON] у відсутності Позивача самовільно, без його згоди здійснила переобладнання житлового будинку, після чого Позивач втратив можливість потрапити до своєї частини житлового будинку та змушений був користуватись своєю частиною, потрапляючи через вікно. Переобладнання житлового будинку було здійснено Відповідачкою [PERSON] згідно рішення Кагарлицького районного суду від 25.11.2011 р., яке в подальшому було скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. Для облаштування своєї частини житлового будинку Позивач змушений був проводити ремонтні роботи та обладнання двох кімнат, які залишила йому Відповідач [PERSON] Зокрема, Позивачем було придбано будівельних матеріалів на загальну суму 2773,80 гривень. Після прийняття рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. розподіл житлового будинку був змінений та одна із кімнат, в якій Позивач повністю здійснив ремонт, була передана Відповідачу [PERSON] При цьому, після того як Відповідачу [PERSON] відійшла кімната з ремонтом, який здійснив Позивач, вона не погоджується відшкодувати понесені Позивачем витрати на п проведення ремонту. Загальна сума витрат Позивача становить 21504,40 гривень. На даний час Відповідач чинить Позивачу перешкоди у користуванні криницею та відборі питної води, що створює для Позивача неможливі умови для проживання, оскільки у нього відсутнє водопостачання питаної води, а також води для господарських потреб. При цьому, Позивач не має можливості побудувати собі окрему питну криницю, так як місце розташування криниці повинно відповідати санітарним та будівельним нормам, а біля житлового будинку Позивача відсутнє таке місце де б він міг збудувати собі криницю. Водяний насос, який був встановлений в криницю, та яким здійснювався забір води був придбаний та встановлений за кошти Позивача, а тому є його власністю. Крім цього, Позивачу було заподіяно також моральну шкоду. Позивач зазнав сильних душевних та психологічних страждань, оскільки у звязку з незаконними діями Відповідача [PERSON] по самовільному переобладнання житлового будинку Позивач зазнав моральних переживань та страждань, а також змушений був докладати додаткових зусиль для облаштування свого житла, оскільки потрапити у будинок він міг тільки через вікно, у звязку з чим були порушено нормальні життєві звязки Позивача, яку оцінює у розмірі 5000 гривень. А тому Позивач за уточненим зустрічним позовом просить зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні газопроводом-вводом та внутрішньобудинковою системою газопостачання житлового будинку, водяним насосом та криницею за адресою м.Кагарлик, вул. Загородня, 21/1. Зобовязати [PERSON] філію з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз» погодити [PERSON] будівельний паспорт на реконструкцію житлового і будівництво господарських, споруд, та під»єднати частину житлового будинку до газопроводу-вводу за адресою м. Кагарлик, вул. Загородня, 21/1 . без згоди [PERSON]». Визнати недійсним договір про надання послуг газопостачання від 10.10.2013 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] філією з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз» Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] а понесені ним витрати на сплату ПАТ «Укертелеком» телекомунікаційних послуг в сумі 2838,01 гривень; витрати на ремонт в житловому будинку за адресою м.Кагарлик, вул. Загородня, 21 в сумі 4423,80 гривень; витрати на сплату ПАТ «Київоблгаз» послуг з газопостачання в сумі 2524,29 гривень; витрати на ремонт в житловому будинку за адресою м.Кагарлик, вул. Загородня, 21 в сумі 21504,40 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON]. первісний позов підтримали, проти зустрічного заперечили. Позивачка [PERSON] пояснила суду, вона буде згідна з робочим проектом при будівництві добудови відповідачем за умови закладення вікна в кімнаті, яке виходить на її подвір»я, та відступлення від вугла будинку, поскільки при будівництві буде пошкоджено її плитку. Також заперечує проти стягнення з неї коштів за переобладнання кімнати, яке вона проводила згідно рішення [PERSON] райсуду Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, свій зустрічний позов підтримав і пояснив суду, що [PERSON] самовільно замурувала вхід до його частини будинку згідно рішення [PERSON] райсуду, яке було скасоване рішенням Апеляційного суду, а тому він вимушений був потрапляти до своєї частини будинку через вікно. Також він розробив робочий паспорт на переобладнання своєї частини будинку, в якому вказано, що підключення до газопроводу потрібно вирішувати з газовим господарством, а останнє посилається на згоду [PERSON] і не погоджує йому робочий паспорт. Представник [PERSON] міської ради в судове засідання не з»Явився, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, надіслали заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» проти позову заперечив і суду пояснив, що без згоди співвласника будинку вони не можуть погодити будівельний паспорт [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] слід задоволичи частково з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням L сесії VI скликання [PERSON] міської ради від 16.05.14 № 420-30 затверджено матеріали проекту із землеустрою щодо відведення з земель комунальної власності земельної земельної ділянки загальною площею 0,0527 га для здійснення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222210100:01:432:0007), яка розташована в [ADDRESS] та передано у власність гр .[PERSON] вказану земельну ділянку. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] міської ради [PERSON], згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна виданого Реєстраційною службою [PERSON] РУЮ, 23.06.14 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,0527 га для здійснення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 3222210100:01:432:0007), яка розташована в [ADDRESS]. Дане стверджується проектом із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та рішеннями міської ради. Рішенням від 25.11.11 року Кагарлицького районного суду Київської області визнано за [PERSON] право власності на 1\\4 житлового будинку, який розташовано по вул.Загородня, 21, в натурі з урахуванням варіанту розподілу № 1, згідно додатку № 1 до висновку судово-будівельно-технічної експертизи 30 грудня 2010 року, визнано за [PERSON] право власності на 4 житлового будинку, який розташовано по вул.Загородня, 21, в натурі з урахуванням варіанту розподілу № 1, згідно додатку № 1 до висновку судово-будівельно-технічної експертизи 30 грудня 2010 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.13 року скасовано рішення [PERSON] райсуду від 25.11.2011 року та прийнято нове, яким визнано за [PERSON] право власності на 27/ 100 частин будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним у рівних частках право власності на 73/100 частини будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області. Згідно земельної шнурової книги, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: вул.Загородня, 21, м.Кагарлик Київської області знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Загальна площа земельної ділянки складає 0,11 га в межах населеного пункту м.Кагарлик Київської області, у тому числі - 0,05 га рілля, 0,05 га - для садівництва, а також до 0,01 га під будівлею, що також затверджено рішенням [PERSON] міської ради від 09.09.2005 р. та 30.06.2009 року Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування і земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, [PERSON] набуто безоплатно у власність земельну ділянку, з порушенням норми ст. 89 Земельного кодексу України, не пропорційно частки у праві власності жилого будинку (будівлі або споруди), що прямо суперечить ст. 120 Земельного кодексу України. Тому суд вважає, що вказаним рішенням порушено права та інтереси позивачки та її дітей, а тому підлягає визнанню незаконним і скасуванню. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Поскільки [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку, у встановленому законом порядку, а рішенням міської ради підлягає визнанню незаконним і скасуванню, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо здійснити в порядку ст.ст. 16, 387, 393 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України лише шляхом скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, та повернення ділянки міській раді. Рішенням [PERSON] райсуду від 25 листопада 2011 року між сторонами було розділено житловий будинок № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику , та визнано за [PERSON] право власності на 1\\4 житлового будинку та покладено переобладнання комунікацій на нього. [PERSON] визначену судом їй та дітям частину будинку, а також комунікації у період з 10 травня 2012 року і по 01.08.2012 року розробила на своє імя робочий проект газопостачання житлового будинку який 1.08.2012 року був погоджений Філією, отримавши відповідні документи з [PERSON] філії ПАТ «Київоблгаз» та ПАТ «АЕС Київобленерго», а також провела переобладнання в будинку, витратила при цьому кошти на суму 36373гривні. 01.08.2012 року [PERSON] подано апеляційну скаргу на рішення суду від 25.11.2011 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.13 року визнано за [PERSON] право власності на 27/ 100 частин будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним у рівних частках право власності на 73/100 частини будинку № 21 по вулиці Загородній у місті Кагарлику Київської області. В період з липня по серпень 2014 року [PERSON] перебудувала свою частину будинку, тобто квартиру [ADDRESS] відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області, по варіанту №2 судово-будівельної експертизи, на який потратила 15464 гривень, що також підтверджується квитанціями. 10.10.2013 року позивачка уклала з [PERSON] філією по експлуатації газового господарства ВАТ»КИївоблгаз» договір про надання послуг з газопостачання. Вимога позивачки про стягнення з [PERSON] на її користь матеріальної шкоди у розмірі 20909 грн., надмірно витрачених коштів на повторний ремонт та 694трн.55коп. сплачених за позивача за послуги телефона у 2013 році, в той час коли вона в будинку не проживала, не підлягає задоволенню, поскільки позивачка добровільно виконувала рішення [PERSON] райсуду від 25.11.2011 року, яке було скасовано, а рішенням Апеляційного суду від 6.02.2013 року її було зобов»язано провести переобладнання своєї частини будинку. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. проведено поділ будинку, а також зобовязано Позивача та відповідача здійснити перебудову своїх частин житлового будинку, але не визначено порядок користування комунікаціями житлового будинку (водопостачанням, водовідведення, газопостачання та ін.) . Після винесення рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. Позивачем було розроблено будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку та будівництво господарських споруд за адресою м. Кагарлик, вул. Загородня, 21/1, виданий відділом містобудування та архітектури [PERSON] РДА 14.07.2014 року, де вказано які необхідно провести добудови до будинку. Відповідачу згідно рішення суду виділено в житловому будинку 2 кімнати: 10,2 кв.м. та 14,98 кв.м., з яких на даний час двері з кожної виходять на подвір»я, та немає санвузла, будинок не обладнаний опаленням та водопостачанням. Відповідно до Схеми забудови земельної ділянки поряд із спорудами, що будуть будуватись, знаходиться газопровід, з якого житловий будинок за адресою м. Кагарлик, вул. 21 отримує газопостачання. В даній схемі архітектором також звернуто увагу на місце проходження газопроводу та обов»язок погодження будівництва з газовою службою. З метою погодження реконструкції будинку та будівництва споруд, Позивач звернувся до [PERSON] філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз», де дізнався, що [PERSON] розробила на своє імя робочий проект газопостачання житлового будинку, який 1.08.2012 року був погоджений Філією, а також 10.10.2013 р. був укладений договір на газопостачання, без згоди [PERSON]. На звернення [PERSON] [PERSON] філія з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз» вказала на те, що після розподілу будинку в судовому порядку газопровод-ввід та внутрішньобудинкова система газопостачання залишились у спільній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки знаходиться на їх частині земельної ділянки, а тому технічні умови на реконструкцію газопроводу-вводу, що належить на праві спільної сумісної власності, відповідачу [PERSON] будуть видані при наявності письмової згоди всіх співвласників. Як встановлено в судовому засіданні згідно робочого проекту та будівельного паспорту, газопровід-ввід та внутрішньо будинкова система газопостачання знаходяться на частині житлового будинку, який належить [PERSON]. А тому суд вважає незаконними дії [PERSON] філії з експлуатації газового господарства та Відповідачки, яка безпідставно не надає згоди на підключення до газопроводу, що призводить до позбавлення [PERSON] можливості здійснити реконструкцію та газопостачання своєї частини житлового будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він розробляв будівельний паспорт на реконструкцію будинку [PERSON]. Будівництво будинку можливе при відступленні 2 метрів від труби газопроводу, яка знаходиться під землею. Газову трубу, яка знаходиться під землею, можливо провести по повітрю, але при закритті трубопроводу вийде велика кількість газу. В житловій кімнаті [PERSON] знаходиться одне вікно, а тому замурувати його не можливо, поскільки необхідно щоб інсоляція ( природнє освітлення) була не менше 2,5 годин на добу. Від вугла будинку до майбутньої стіни добудови згідно будівельного паспорту відстань становить 61 см. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Договір про надання послуг газопостачання від 10.10.2013 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] філією з експлуатації газового господарства ПАТ «Киїоблгаз», укладений відповідно до вимог закону , а тому підстав, передбачених ст. 203 та ст. 215 ЦК України для визнаний недійсним договору, суд не вбачає. В задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення 2524,29 грн. з [PERSON] як оплату за послуги газопостачання, якими вона користувалась за період з грудня 2011 р. по травень 2012 року, та коли повністю перекрила доступ до газового лічильника, газової труби, до водяного насосу та водовідведення, провівши переобладнання будинку, слід відмовити, поскільки вказану оплату за послуги газопостачання [PERSON] здійснював добровільно . Суд вважає безпідставними також посилання [PERSON] на те, що в період з січня 2012 року по грудень 2013 року [PERSON] без відома та його згоди відєднала його частину житлового будинку від засобів комунікаційних послуг (стаціонарний телефон та послуги Інтернету) та встановила їх в своїй частині житлового будинку, а він проводив оплату за вказані послуги в сумі 2838,01 гривень, яку [PERSON] повинна компенсувати, поскільки [PERSON] сам добровільно сплачував кошти за користування телефоном та інтернетом. Також згідно довідки УКРТЕЛЕКОМу в зв»Язку з розірванням шлюбу та проживання в одному будинку, згідно правил надання та отримання телекомунікаційних послуг від 11.04.2012 року №295, телефон був переоформлений 26.07.2013 року як телефон колективного користування. З 15.10.2013 року [PERSON] був встановлений окремий телефон. А згідно заяв [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] з своїми неповнолітніми дітьми з вересня 2011 року по січень 2013 року проживала за адресою [INFO]. 09.07.2012 р. [PERSON] провела переобладнання житлового будинку згідно рішення Кагарлицького районного суду від 25.11.2011 р., яке в подальшому було скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. Для облаштування своєї частини житлового будинку [PERSON] проводив ремонтні роботи та обладнання двох кімнат, які були виділені йому рішенням [PERSON] райсуду. Після прийняття рішення Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. варіант розподілу житлового будинку був змінений, одна із кімнат, в якій [PERSON]В, проводив ремонт, була передана [PERSON]. А тому суд не вбачає підстав згідно ст.. 1166 ЦК України, на які посилається [PERSON], для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на проведення ремонту в загальній сумі 21504,40 гривень. Суд вважає,що позов [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні криницею та насосом підлягає до задоволення, поскільки відсутня технічна можливість з урахуванням будівельних та санітарних норм побудувати окрему питну криницю біля будинку. Однак суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]В, моральної шкоди, поскільки переобладнання проводились не самовільно, а на підставі рішень судів. Також Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.02.2013 р. проведено поділ будинку, а також зобовязано Позивача та відповідача здійснити перебудову своїх частин житлового будинку. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed