Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 04.04.2014 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 25. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, сім`я фактично розпалась.Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір за розгляд цивільної справи судом в розмірі 768,40 грн. 28.01.2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В . Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 02.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі у зв`язку з карантинними обмеженнями. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з карантинними обмеженнями. Позовні вимоги визнає. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 04.04.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 25, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8, 9). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в КУ «Олевська центральна лікарня», що стверджується медичною довідкою від 06.05.2019 року (а.с. 7). Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сім`ї є неможливим, і у зв`язку з чим сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка у поданій до суду позовній заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved