Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати право власності за [PERSON] на однокімнатну квартиру загальною площею 29,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки син [PERSON] проживає з нею та визнати право власності за [PERSON] на кімнату у гуртожитку загальною площею 13,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Пушкіна 5, кімната №82, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що 04.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, 10.06.2016 року у них народився син [PERSON] Після одруження їм, як молодій сімї, надали окрему кімнату в гуртожитку за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Пушкіна 5, кімната №82, в якій зареєстровані всією сімєю. А також, 27.12.2017 року під час подружнього життя ними була куплена квартира за адресою: [ADDRESS]. Позивачка надала згоду щодо розпорядження грошовими коштами для купівлі майна. Вказує, що позивачка разом із малолітнім сином [PERSON] проживає в гуртожитку, де жахливі умови проживання з дитиною. Відповідач проживає у квартирі. Зазначає, що ні у позивачки, ні у відповідача не має коштів для виплати компенсації за свою частку на користь іншого, а також просить врахувати, що у шлюбі народилася дитина яка також має право на надійне житло. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просив поділити майно порівну. Суд, вислухавши позивачку [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON] вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 04.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу 10.06.2016 року народився син [PERSON]. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі подружжям придбано\~квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується: копією договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2017 року (а.с. 17), посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3539 та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №23797926 від 07.12.2017 року. (а.с.18) Згідно ч. 2\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1ст.\~61\~СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь\~яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини 1ст.69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Отже, суд приходить до переконання, що квартира №64 за адресою м. Чоп, вул. Миру 21 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуто під час перебування позивачки та відповідача у зареєстрованому шлюбі. При цьому, при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно з приписами ч.1\~ст. 70 СК України\~суд вважає, що частки позивача та відповідача є рівними, тобто слід надати по 1/2 частки квартири кожному. У вимозі позивачки про визнання прав власності за [PERSON] на кімнату у гуртожитку загальною площею 13,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Пушкіна 5, кімната №82, суд вважає за необхідне відмовити, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] Л А. начальником ВП «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5» [PERSON] видано ордер №3 від 20.03.2014 року на житлову площу в гуртожитку м. Чоп, вул. Пушкіна, 5 (а.с.6) на право займати з сімєю з 2 чоловік по вул. Пушкіна, 5 кім. 82 розмір 13,0 кв.м. 01.08.2016 року між [PERSON] та Головою ОСН БК «Каштан» [PERSON] укладено Договір найму житлового приміщення у гуртожитку (а.с.7), за яким наймодавець надає наймачеві та членам його сімї, а саме: [PERSON] чоловікові та [PERSON] сину, у користування житлове приміщення: кімнату №82, за адресою м. Чоп, вул. Пушкіна, 5, загальною площею 13,0 кв.м, що складається з 1 кімнати житловою площею 13,0 кв.м. Згідно довідки про склад сімї наймача житлового приміщення (кімнати у гуртожитку) та займані ними приміщення вих. №365 від 30.09.2018 виданої ОСН Будинковий комітет «Каштан» (а.с.9) у житловому приміщенні ( кімнаті №82) у гуртожитку за адресою: м. Чоп, вул. Пушкіна, 5 постійно мешкають і мають право на приватизацію житла на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, дане майно позивачці та відповідачу на праві власності не належить, а отже і не є спільною сумісною власністю подружжя. З огляду на це, вимога позивачки, щодо поділу кімнати № 82 у гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Чоп, вул. Пушкіна, 5 є необґрунтованою. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задовлені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки половину сплаченого судового збору, а саме 352,40 грн.

Outcome: partial