Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в лютому 2021 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що в 2013 році вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від вказаного шлюбу у них народилося четверо неповнолітніх дітей син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося на даний час сторони разом не проживають, сім`я розпалася остаточно, примирення та спільне проживання є неможливим, все вищезазначене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання\~ не з`явився, проте також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 22.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.7). Від шлюбу у сторін по справі народилися діти, а саме: син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.2013 року (а.с.8); син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.09.2015 року (а.с.9); син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.2015 року (а.с.10); син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.2020 року (а.с.11). З 29.11.2020 року позивачка разом з неповнолітніми дітьми проживає окремо від відповідача за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження фактичного проживання від 12.02.2021 року (а.с.12). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », що є її правом. Вирішуючи питання\~про судові\~витрати в\~справі,\~суд керується\~положеннями ст.\~141\~та 142\~ЦПК України,\~згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 50% судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду, що становить 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved