Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі з 04.08.2007 року, який було зареєстровано у виконкомі Вишківської селищної ради Хустського району за актовим записом №42. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії 1-ФМ №112973 від 29.07.2008 року за а.з. №288. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Згідно рішення Хустського районного суду від 14.09.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №022582 від 06.10.2009 року за а.з. №161. Крім розірвання шлюбу судом вирішено спір щодо місця проживання дитини. Дитина дев»ять років перебуває на повному утриманні та вихованні матері. І з часу розлучення увесь тягар виховання та утримання дитини лежить повністю на позивачці. Через те, що відповідач відмовився надавати сину матеріальну допомогу, позивачка звернулася до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на обставини, наведені в поданих письмових поясненнях та посилаючись на надані суду письмові докази. Суду пояснила, що відповідач частково визнає позовні вимоги та готовий сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 900 грн. Також пояснила, що відповідач на даний час ніде не працює, його періодичні заробітки є незначними. Посилання позивача на те, що відповідач має значні заробітки, оскільки займається підприємницькою діяльністю спростовується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. Також не відповідають дійсності ті обставини, що [PERSON] повністю усунувся від виховання дитини, оскільки позивачка робить перешкоди у спілкуванні з дитиною, внаслідок чого розпорядженням голови Хустської РДА від 26.02.2013 року №71 встановлено години спілкування сина з батьком. Просила суд також взяти до уваги наявність у відповідача іншого утриманця сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №308600. Представник відповідача просила задоволити частково позовні вимоги, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 900 грн. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, укладеному у виконкомі Вишківської селищної ради за актовим записом №42. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії 1-ФМ №112973 від 29.07.2008 року за а.з. №288. Рішенням Хустського районного суду від 14.09.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №022582 від 06.10.2009 року за а.з. №161. Крім розірвання шлюбу судом вирішено спір щодо місця проживання дитини. Дитина дев»ять років перебуває на повному утриманні та вихованні матері. Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2008 р. н., в розмірі по 3000 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів позивачка визначила виходячи з того, що відповідач разом зі своїми батьками займається підприємницькою діяльністю, отримує заробіток, за рахунок якого зможе сплачувати аліменти. Даний факт представник відповідача [PERSON] заперечила, посилаючись на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. Також в судовому засіданні оглянуто нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу по утриманню їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для її нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. При визначені розміру аліментів суд також враховує матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні сина [PERSON], [INFO] і приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial