Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 17.10.2002 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] зазначила в позовній заяві, що після розірвання шлюбу донька [PERSON] бажає проживати з відповідачем, а син [PERSON] бажає проживати з нею . Спільне життя між сторонами не склалось і з червня місяця 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо. Підставою розлучення стало те, що сімейні відносини між ними не склались. Просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 17.10.2002 року виконавчим комітетом Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №6 . Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]» та просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. В судове засідання позивач не з»явилася , через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує , просить позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON] » . Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність . Вказав, що позовні вимоги визнає не заперечує проти розірвання шлюбу та надав витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 18.10.2017 року № 2 щодо визначення місця проживання дітей . Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб шлюб 17.10.2002 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось і з червня місяця 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть . Підставою розлучення стало те, що сімейні відносини між ними не склались, сім»я розпалась остаточно .Після фактично припинених сімейних відносин , діти залишились проживати біля відповідача . Спору про розподіл спільного майна подружжям у сторін не має . Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем , внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» і вона має право після розірвання шлюбу залишити або змінити його, позивач в заяві вказала про те, що вона бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]», тому після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище «[PERSON]» . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений про подачі позову судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Викладене підтверджується заявами сторін, копіями паспорта та інд. номеру позивача та відповідача, а/с- 3-4, довідкою Троянської селищної ради, а/с- 9, свідоцтвом про шлюб, а/с- 7, протоколом № 01-24/67/1 від 30.10.2017 року засідання комісії з питань захисту прав дитини від 18.10.2017 року копією свідоцтва про народження дітей, а/с-6-7, надані суду матеріали не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved