Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що 15.08.2018 року уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстровано Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №91. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає із позивачкою. Також позивачка додала, що на протязі останнього часу сімейне життя між нею та чоловіком постійно погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент вони не ведуть спільного господарства та сумісно не проживають. А тому за таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, строку для примирення не надавати. Також позивачка доповнила, що її дівоче прізвище згідно свідоцтва про народження, яке видано повторно 29.03.2016 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №47 є [PERSON], а тому вона просить після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, дала суду пояснення аналогічні поясненням, що зазначені у позовній заяві, просить її позов задоволити у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлений позов [PERSON] підтримав, просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] , позивачці після розірвання шлюбу повернути дівоче прізвище [PERSON] , судові витрати стягнути із відповідача в користь позивачки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов визнав у повному обсязі та не заперечує, щодо його задоволення. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, позивачка із дочкою проживає окремо від відповідача, їх сім`я фактично перестала існувати, перебування у шлюбі носить формальний характер. Суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її не можливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно 29.03.2016 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №47 дівоче прізвище позивачки було [PERSON] . Також, в судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.05.2018 року, після розірвання шлюбу її прізвище було залишено без змін [PERSON]. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке видане Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №91 вбачається, що позивачка [PERSON] вступила до шлюбу із [PERSON] і після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України,- особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбунадалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, в частині позовних вимог позивачки, щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу на дівоче прізвище [PERSON] , слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed