Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що вона з 16.08.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. На цей час відповідач добровільно участі в утриманні їхньої дитини не приймає і їй коштів в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин. Вона працює пробовідбірником ВТК ОП філії «Вільногірський ГМК» ПАТ «ОГХК», має заробіток у вигляді щомісячної заробітної плати в розмірі 4500 грн. на місяць, що і є єдиним джерелом її існування та джерелом існування їхньої з відповідачем дитини, іншого особистого доходу вона не має, банківських рахунків, транспортних засобів, земельних ділянок також у власності не має. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Інших виплат, про що їй достовірно відомо від самого відповідача, на будь-чию користь за іншими виконавчими листами на цей час відповідач не здійснює та з нього примусово зазначені виплати не стягуються. В зв'язку з тим, що відповідач має постійне місце роботи в м. Горішні Плавні Полтавської області на підприємстві, в якому він працює бульдозеристом, де він щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для стягнення з нього аліментів на утримання дитини, вона вважає, що аліменти з нього на її користь на утримання дитини слід стягувати в частині від його заробітку. Вона та їхня з відповідачем дитина за станом свого здоров'я на «Д» обліку в медичних закладах міста та області не перебувають. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої з ним дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 1\\3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 14) Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав. (а.с. 21, 22). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обов'язку батьком дитини, щодо участі в її утриманні. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого останній народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 16.08.2013 року сторони уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 3) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.08.2013 року перебувають у шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], домовленостей щодо виконання батьком обов'язку утримувати дитину між подружжям не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку по утриманню малолітньої дитини відсутні, будь-яких заперечень на позов відповідачем не надано, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., і

Outcome: approved