Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, в розмірі 700 грн. від усіх видів його доходів щомісячно. Так, як вона сама несе повністю витрати по утриманню сина, крім того вона зараз не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надавши клопотання, в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. (а.с.19). Відповідач [PERSON] надав суду письмове заперечення в якому позовні вимоги в частині сплати аліментів на дитину визнав частково, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини просив суд відмови в зв'язку з тим, що позивачка не являлася його дружиною та просив суд розглядати справу без його участі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині сплати аліментів на утримання дитини задовольнити часткова, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини відмовити у задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16 липня 2013 року [PERSON], в графі батьки записані: Батько - [PERSON], відповідач по даній справі, Мати - [PERSON], позивачка по справі. Позивачка з відповідачем проживають окремо, в зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач матеріальної допомоги на утримання свого сина в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття . Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, на обліку в центрі зайнятості станом на 02 жовтня 2014 року не перебуває і допомогу по безробіттю не отримує (а.с.21); підприємницькою діяльністю не займається; має задовільний стан здоров'я; інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону, немає; стягнень за виконавчим документами немає; є працездатною особою; на життя заробляє тимчасовими заробітками; рухомого майна на праві приватної власності немає (а.с.22). Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачена можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітньої дитини, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, а також інших потреб для дітей відповідного віку. Позивачка, мати неповнолітньої дитини несе обов'язок по її утриманню, у зв'язку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, пов'язаних з утриманням дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Згідно ст. ст. 75; 77; 80; 81; 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Враховуючи вище викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки задоволенню не підлягають, оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а також позивачкою не було надано доказів проте, що вони проживали однією сім'єю тривалий час. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial