Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вони з 2003 року по 2018 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позивачка вказує, що одна не зможе забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, тому батько, який здоровий, не маючий на утриманні інших осіб, а маючий нерухоме майно, транспортний засіб, працездатний бо працює на посаді директора з постійним доходом у розмірі 25000 гривень, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів доходів. Позивачка [PERSON] просить: - стягувати на її користь з [PERSON] [INFO] , на утримання дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ухвали суду від 13.11.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у відзиві на початку вказав, що у відповідності до вимог ЦПК подає відзив, в якому не визнає позов та заперечує проти викладених у ньому доводів, а в прохальній частині вказав, що просить частково задовольнити позов з врахуванням всіх доказів та його аргументів у відповідності до норм чинного законодавства та вимог СК України. Також відповідач у відзиві зазначив, що позивачка до вересня 2019 року матеріально не утримувала дітей, не прикладала жодних зусиль як мама до їх виховання, не приїздила за місцем їх проживання, та не ініціювала побачень з ними, проведення дозвілля, відпочинку, оздоровлення та інше. З вересня 2019 року діти - [PERSON] та [PERSON] переїхали жити до матері. Старший син [PERSON] з 2018 року проживає разом з ним, батьком (відповідачем), також він досяг 14-річного віку і має право сам вільно обирати місце свого проживання. А отже повне матеріальне утримання та виховання [PERSON] здійснює він, відповідач-батько. В 2019 році він звертався до суду з метою визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на дітей. Після переїзду молодших дітей [PERSON] та [PERSON] з вересня 2019 року до матері, він, [PERSON] змінив позовні вимоги, і рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11.08.2020 р (справа№754/8610/19) позов задоволено частково. За даним рішенням з [PERSON] (позивачки за даною справою) стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 10.06.2019 року по 09.09.2019 року, та на утримання [PERSON] аліменти з 10.06.2019 року до досягнення повноліття. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є частково безпідставними, оскільки син [PERSON] 2005 року народження, з 2018 року і по цей час проживає разом з батьком та утримується виключно на його кошти. Обставини, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності. Зокрема, в позові вказано, що він, відповідач [PERSON] працює в компанії та отримує заробітну плату в розмірі 25000 гривень. Дані твердження спростовуються довідкою про доходи, в якій вказана його реальна заробітна плата. До того ж, на повному його утриманні перебуває один з трьох синів сторін. А також, у нього є нова родина - дружина та її син, які також перебувають на його утриманні та забезпечуються з спільного бюджету родини. Також, до позовної заяви додано багато документів, пов`язаних з купівлею-продажом земельних ділянок, житлового будинку, їх оформлення та інші документи, пов`язані з даною нерухомістю. Для чого додані ці документи - не зрозуміло. Відповідач вважає, що це навіть суперечить законодавству про персональні дані, оскільки додані та розголошені дані чужих людей, які не мають жодного відношення до даної справи. Дане нерухоме майно жодним чином не має відношення до справи та до нього, відповідача, та ніяким чином не підтверджує думку позивачки, щодо належності йому якогось нерухомого майна. Щодо доказів, поданих позивачем до матеріалів справи відповідач зазначив, що договір оренди житла, датований 10.07.2019 року, після його розірвання (з слів позивачки), [PERSON] позивачка-мати привезла всіх трьох дітей з речами та залишила під дверима у нього, відповідача-батька. Тож, наразі невідомо, навіщо позивачка приклала до матеріалів справи договір оренди житла, який давно розірваний та місце проживання дітей не відповідає даній адресі. У вересні 2020 року [PERSON] забрала двох молодших дітей. Акт обстеження датований 26.07.2019 року - до фактичного проживання дітей в даному житлі (з вересня 2020 року). Характеристики на позивачку та дітей складені 1,5 роки тому, а тому на разі можуть не відображати стан речей. Декларації про вибір лікаря дітям, подані до матеріалів справи з реєстрацією 17.05.2018 року. Після цього, він, [PERSON] (батько) уклав декларацію про обслуговування дітей у КНП «ЦПМСД №1» Деснянського району, що також зазначено в рішенні суду 11.08.2020 року справа №754/8610/19 (а.с.30-34). Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину. Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1. 2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вимоги ст.192 СК України регламентують порядок зміни розміру аліментів, а саме: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до висловленої Верховним судом України правової позиції у справі за №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), проте при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст.183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст.184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Встановлено, що відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 26.02.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 31.03.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 25.08.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно рішенню Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/6750/17 від 18.04.2018 року, між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, зареєстрований у виконкомі Т.Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №5. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі 1500.00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.12.2017 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.4-6). Відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області №754/8610/19 від 11.08.2020 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 2218.00 гривень щомісячно, починаючи з 10.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти за минулий час у розмірі 2017.00 гривень з 10.06.2019 року по 09.09.2019 року (а.с.35-37). Відповідно довідок №№47, 49 від 09.06.2020 року, виданих школою I-III ступенів №232 Оболонського району міста Києва, відповідно [PERSON] навчається у даній школі в 8-А класі, характеризується позитивно; [PERSON] навчається у 5-А класі цієї школи, характеризується позитивно (а.с.12-14). В договору оренди жилого приміщення від 10.07.2019 року вказано, що [PERSON] в період з 10.07.2019 року по 10.07.2020 року орендувала квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій відповідно акту обстеження житлово-комунальних послуг, проведено з метою перевірки умов проживання для розгляду питання про визнання місця проживання дітей, чисто, прибрано, стосунки в сім`ї добрі (а.с.18, 19). Згідно довідки №ЗП000000008 від 04.06.2020 року, виданої ТОВ «Ланпус» місто Київ, [PERSON] працює санітаром в ТОВ «Ланпус», її сукупний дохід з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року становить 31700.00 гривень, та 5450.00 гривень у місяць. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с.20, 21). Відповідно довідки про доходи від 21.01.2021 року, виданої ФОН [PERSON] місто Київ, [PERSON] з 09.01.2019 року працює у ФОП [PERSON] продавцем непродовольчих товарів, і за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за винятком аліментів сума його доходу становить 68000.00 гривень, та 5800.00 гривень у місяць (а.с.39). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Твердження про отримання відповідачем великого прибуток, наявність нерухомого майна і що його матеріальний стан змінився - позивачкою перед судом не доведено належними та допустимими доказами. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed