Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 06.05.2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка вона успадкувала 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 8,5 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області та складається з: земельної ділянки кадастровий номер 1421785000:05:000:1133, площею 0,3563 га та земельної ділянки кадастровий номер 1421785000:05:000:1132, площею 3,8950 га, а всього 4,2513 га. Також, зазначає, що спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка є також його донька [PERSON], яка на даний час також померла. Спадкоємці померлої [PERSON] не дійшли з нею домовленості щодо держреєстрації після розподілу вищевказаних земельних ділянок. На підставі викладеного, враховуючи, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1421785000:05:000:1133, площею 0,3563 га та земельну ділянку, кадастровий номер 1421785000:05:000:1132, площею 3,8950 га, як ? від 8,5 га які розташовані на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, для їх подальшої державної реєстрації. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність за участю її представників [PERSON] та [PERSON] Представники позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Також суду пояснили, що після смерті чоловіка позивачки остання успадкувала 1/2 частку земельної ділянки, площею 8,5 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області і яка належала померлому на праві приватної власності. Іншу ? частку зазначеної земельної ділянку успадкувала його донька [PERSON], яка також померла приблизно у 2015 році. Спадкоємці після її смерті невідомі. Відомо, що у неї є чоловік та повнолітня донька. При зверненні до держреєстратора з метою реєстрації права власності на успадковану 1/2 частку земельної ділянки позивачці в цьому було відмовлено, оскільки їй необхідно представити договір на право власності, який зробити неможливо внаслідок смерті другого спадкоємця. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області - [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій проти виділення долі зі складу земельної ділянки окремо [PERSON] не заперечував та просив справу розглянути у його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся позивачки та представника відповідача. Вислухавши пояснення представників позивачки, розглянувши письмові заяви позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 033501 [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації Ради народних депутатів № 201 від 13.05.1997 року є власником земельної ділянки, площею 8,5 га, в межах згідно з планом розташованої на території КСП «Нива» [PERSON] сільської ради, землю передано для сільськогосподарського використання. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 164088 [PERSON] помер 06.05.2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 46. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 1175 спадкоємцями [PERSON], який помер 06.05.2010 року є його дочка [PERSON] - на 1/2 частку та дружина [PERSON] - на 1/2 частку; спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, переданої для сільськогосподарського використання, загальною площею 8,5 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області, яка складається з земельної ділянки площею 7,7900 га, кадастровий номер 1421785000:05:000:1014 та земельної ділянки площею 0,7100 га, кадастровий номер 1421785000:05:000:1015, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 033501. Згідно актового запису про смерть № 10 від 05.06.2015 року складеного виконкомом [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області [PERSON] померла 04.06.2015 року. Відповідно до повідомлення Нікольської держнотконтори від 17.05.2017 року за вих. № 582/01-24 після смерті [PERSON], до Нікольської держнотконтори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація, щодо спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину, щодо [PERSON] відсутня. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402365022017 від 03.02.2017 року відділом Держкомзему у Володарському районі 03.11.2012 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,8950 га, кадастровий номер 1421785000:05:000:1132, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить [PERSON]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402365002017 від 03.02.2017 року відділом Держкомзему у Володарському районі 03.11.2012 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3563 га, кадастровий номер 1421785000:05:000:1133, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить [PERSON]. Також судом встановлено, що в 2012 році за замовою [PERSON] Ірини ПП «Екогеоцентр» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області, кадастровий номер 1421785000:05:000:1132, 1421785000:05:000:1133 від 03.11.2012 року. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавату інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину видається на імя кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Також відповідно до положень ст. 1299 ЦК України, яка діяла на час виниклих правовідносин, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємиць, є нерухоме майно, спадкоємиць зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено судом позивачка зареєструвала у встановленому законом порядку свої спадкові права, зокрема право на спірні земельні ділянки, а тому у неї виникло право власності на зазначену нерухомість з моменту її державної реєстрації, т.б. з 03.11.2012 року. Відповідно правового змісту ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 2, 3 та 4 зазначеної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною позивача в підтвердження наданих пояснень не надано суду жодного доказу з приводу того, що у нього є перешкоди в реєстрації права власності на спадкове майно у виді земельних ділянок. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що стороною позивача не доведено порушення його прав оскільки з цього приводу не надано жодних належних доказів, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що прав позивача з боку відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області до якого предявлені позовні вимоги порушено не було, а тому вони судовому захисту не підлягають, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Крім цього, слід зазначити, що судовий збір по даній справі, виходячи з ціни позову складає 1096,55 грн., проте позивачка при зверненні до суду сплатила суму судового збору в загальному розмірі 1736,55 грн., т.б. розмір зайво сплаченої суми судового збору складає 640 грн. Таким чином, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору в розмірі 1096,55 грн. . відшкодуванню на її користь з боку сторони відповідача не підлягають, проте зайво сплачена сума судового збору в розмірі 640 грн. перерахована позивачкою згідно квитанції № 18 від 13.03.2017 року підлягає поверненню останній. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed