Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 20.07.2016 року із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] Геннадіївича, [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого сімейного життя зясувалося, що сторони мають різні погляди на життя, в звязку з тим, почалися сварки з різних питань, свідками яких стають діти, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Станом на теперішній час відповідач проживає окремо, в нього своє особисте життя, тому позивачка просить шлюб розірвати та уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, просить розірвати шлюб, оскільки разом не проживають з липня 2015 року, залишити прізвище «Головатюк» та стягувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно з дати звернення до суду та до повноліття дитини 10.01.2033 року. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Надав згоду на розірвання шлюбу, оскільки разом не проживають з липня 2015 року та згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, про що свідчить актовий запис №835, зроблений Тираспольським міським відділом запису актів цивільного стану Придністровської молдавської республіки. Мають повнолітнього сина [PERSON] Геннадіївича, [INFO] та малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На протязі тривалого сімейного життя зясувалося, що сторони мають різні погляди на життя, в звязку з тим, почалися сварки з різних питань, свідками яких стають діти, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. З липня 2015 року по теперішній час сторони проживають окремо. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, в звязку з тим, що стосунки не підтримують, мешкають окремо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Головатюк». Дитина сторін, донька [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю та знаходиться на ії утримані. Сторони дійшли згоди, що після розірвання шлюбу донька залишається проживати з матірю. Батько надав згоду щодо сплати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів та за досягненням згоди сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, з дня звернення до суду та до повноліття дитини. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved