Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 30.09.2016 р. За період шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. З листопада 2017 року сторони не проживають однією сім'єю і спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги в достатньому розмірі не надає. В свою чергу, вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну грошову допомогу, що є єдиним джерелом її доходу. Розмір отримуваної нею допомоги не дозволяє самостійно забезпечити належний рівень існування дитини. Відповідач працює в ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» філії «Вільногірський ГМК», де він щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для утримання з нього аліментів на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють його від обов'язку щодо сплати аліментів відсутні, він фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі ? частини щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання аліменти в розмірі 1/5 частини щомісячного доходу відповідача. Ухвалою від 06.09.2018 року, було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду на 20.09.2018 року. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. В встановлені законодавством строки, відповідач [PERSON], направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утриманння дитини в розмірі заявленому позивачкою, однак заперечує проти зазаначеного розміру аліментів на утримання дружини, а саме - 1/5 частин його щомісячного доходу, вважає заявлений позивачкою розмір аліментів завищеним. Просить частково задовольнити позов та стягнути з нього аліменти на утримання доньки - [PERSON], розмірі ? частини та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини його щомісячного заробітку. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, згодна на стягнення аліментів, в розмірі зазначеному відповідачем в відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та стягнути аліменти в розмірі зазначеному ним в відзиві на позов. Будь-яких заяв, клопотань сторони не заявляли. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року - 1492 грн, з 1 липня - 1559 грн, з 1 грудня - 1626 грн. Частина 2 ст. 84 СК України, передбачає, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 вересня 2016 року в Вільногірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 105 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], року народження, серії [NUMBER], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З довідки виданої ТОВ «Вільногірське скло» № 08 від 06.07.2018 року, вбачається, що [PERSON], працює на даному підприємстві контролером скляного виробництва, з 16.01.2017 року по 05.12.2019 р. знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( а.с.7) Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, наявність обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею віку повноліття та право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, беручи до уваги, позицію сторін та те, що відповідач фізично здоровий, працює та має стабільний дохід в вигляді заробітної плати,

Outcome: partial