Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який було розірвано 20.10.2004 року. У період спільного проживання у них 06.03.2001 року народилася донька [PERSON], яка зараз проживає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Любарського районного суду від 04.10.2004 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всих видів його доходів, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що встановлений рішенням суду розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулася до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 06.03.2019 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявився, однак подав письмову заяву в якій вказав, що заявлені позовні вимоги визнає частково з підстав зазначених у відзиві на позов, та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 06 березня 2001 року народилася [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №302122, актовий запис №5, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 20.10.2004 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ТП №077846. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 04.10.2004 року, на [PERSON], [INFO], жителя [INFO] покладено обовязок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всих видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 06.03.2019 року. 16 вересня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та отримала прізвище «Русс», що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №079428. Довідка №1910 від 05.12.2017 року, видана виконавчим комітетом Любарської селищної ради вказує на те, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ТП №346144 та паспорта громадянина України серії ВМ №723644 відповідач значиться як [PERSON]. З наданих відповідачем [PERSON] до відзиву на позовну заяву від 15.02.2018 року доказів встановлено, що останній перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ТП №073616) від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ТП №149128), являється інвалідом 3 групи загального захворювання, перебуває на диспансерному обліку у лікаря отропеда-травматолога Любарської районної поліклініки, а також не перебуває на обліку у Любарському районному центрі зайнятості як безробітній. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.01.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., а пятдесят відсотків від якого становить 930 грн. (1860х0,5). Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Також суд звертає увагу, що згідно ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка 27.02.1991 року ратифікована постановою Верховної Ради України встановлено, що: 1. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 2. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд не приймає до уваги посилання позивача на ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказаний нормативно-правовий акт є спеціальним законом, який регулює порядок примусового виконання судових рішень, а тому положення згаданої частини статті, ніяким чином не можуть впливати на рішення суду при визначенні розміру аліментів. При визначені розміру вказаних платежів суд керується виключно Сімейним кодексом України. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, також враховуючи матеріальний стан відповідача, який являється інвалідом третьої групи, не працює, має іншу сімю та неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та визначає суму аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 930 грн. щомісяця. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial