overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що 04.12.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу у них є син- [PERSON], [INFO]. Позивачка додала, що син проживає з нею, та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає і взагалі не цікавиться дитиною, а тому вона як мати звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 600,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить її позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні заявленого позову не визнав, пояснив, що дитині він матеріально допомагає, просить в задоволенні даного позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не належним чином виконує свій обов'язок по утриманню свого сина, не надає матеріальної допомоги, яка б мала сталий розмір та постійний характер і була достатньою для задоволення першочергових витрат на дитину - харчування, забезпечення одягом, предметами побуту та інших розумних потреб дитини у її розвитку. Однак, суд вважає, що розмір такого виду матеріальної допомоги не достатньо обґрунтований позивачкою і вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання сина - [PERSON] аліменти в розмірі 600,00 грн. щомісячно та до повноліття дитини підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що 09.08.2011 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка додала, що вона проживає з дорослим сином та неповнолітньою дочкою, яка повністю перебуває на її утриманні. Відповідач дочкою не цікавиться, а матеріальну допомогу надає невчасно, а тому вона як мати звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить її позов задоволити та стягнути із [PERSON] в її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він може сплачувати аліменти в сумі лише 300,00 грн. Крім того при винесенні рішення просить суд врахувати, що в нього мінімальна заробітна плата, те, що він хворіє, крім цього в нього є інша сім`я. Суд, заслухавши пояснення cторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач -батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не належним чином виконує свій обов'язок по утриманню своєї дочки, надає матеріальну допомогу не вчасно, в результаті чого ставить позивачку, яка утримує їх спільну дочку в скрутне матеріальне становище. Однак, суд вважає, що розмір такого виду матеріальної допомоги не достатньо обґрунтований позивачкою, і вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання дочки аліментів в розмірі 500,00 грн. щомісячно та до повноліття дитини підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що 22 липня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу у них є дочка- [PERSON], [INFO]. Позивачка додала, що дочка проживає з нею, та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає і взагалі не цікавиться дитиною, а тому вона як мати звернулася до суду із позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просить стягувати із відповідача у її користь на утримання дочки до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він не має постійного місця роботи, а тому не завжди надавав матеріальну допомогу для дитини, однак він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач -батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не належним чином виконує свій обов'язок по утриманню своєї дочки, не надає матеріальної допомоги, яка б мала сталий розмір та постійний характер і була достатньою для задоволення першочергових витрат на дитину - харчування, забезпечення одягом, предметами побуту та інших розумних потреб дитини у її розвитку. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання дочки – [PERSON] аліментів в розмірі 400,00 грн. щомісячно та до повноліття дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що 30.12.2013 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від даного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO] та дочка- [PERSON], [INFO]. Позивачка додала, що її син вже повнолітній, а дочка [PERSON] проживає з нею, та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає і взагалі не цікавиться дитиною, а тому вона як мати звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить її позов задоволити та стягнути із [PERSON] в її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації - газету «Свобода». Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не належним чином виконує свій обов'язок по утриманню своєї дочки, не надає матеріальної допомоги, яка б мала сталий розмір та постійний характер і була достатньою для задоволення першочергових витрат на дитину - харчування, забезпечення одягом, предметами побуту та інших розумних потреб дитини у її розвитку. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] аліментів в розмірі 800,00 грн. щомісячно та до повноліття дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає . Позивачка у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позов визнав частково та погодився на сплату аліментів на утримання дочки в розмірі 400 гривень щомісячно. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони з 05.02.2002 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.06.2012 року №1915/9130/2012. Від даного шлюбу народився дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження: [NUMBER] виданим 25.05.2005 р. відділом РАЦС Тернопільського МУЮ, актовий запис №978. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Із довідки ПП «Східний масив» від 24.09.2014р. вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] займається вихованням своєї неповнолітньої дочки [PERSON], надає кошти для придбання приладдя на навчання та одягу, піклується про дитину, про що ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів та матері, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти, а також те, що позивачка теж зобов'язана брати участь в утриманні дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає . Позивачка у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та заперечив щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони з 03.09.2006 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.02.2014 року №607/21457/14-ц. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження: [NUMBER] виданим 18.08.2007 р. відділом РАЦС Тернопільського МУЮ, актовий запис №1776. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Із довідки Йосипівської сільської ради Тернопільського району №104 від 24.04.2014р. вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів та матері, стан здоров'я, те, що він є інвалідом 3-ї групи, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти, а також те, що позивачка теж зобов'язана брати участь в утриманні дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Позивачка не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Представник відповідача - Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], що є частом відкриття спадщини. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на вказана майно [PERSON] не виготовив. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) 12.11.1960 року зареєстрували шлюб. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.07.2014 року №1016/02-14 виданою державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. нотаріус відмовила видати свідоцтво на спадщину [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Отже спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина - позивачка по справі [PERSON]. Інвентаризаційна вартість - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , згідно технічного паспорту виданого Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації, становить - 149578 (сто сорок дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят вісім ) гривень. Позивачка фактично вступила у оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивачка просить покласти на неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивачки [PERSON] слід задовільнити, визнавши за нею право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON], посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Представник Могильницької сільської ради та [PERSON] позов визнали та проти його задоволення не заперечували. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Їй належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується відомостями із технічного паспорта інвентарний № 125 від 16 січня 2014 року, а також довідкою №819, виданою виконкомом Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області 10.09.2012 року. 29 жовтня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON]. [PERSON] вступила у оперативне управління вказаним спадковим майном. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №21/02-14 від 13 січня 2014 року нотаріус відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, визнавши право власності за [PERSON] на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якій просить визнати за нею як спадкоємецею першої черги спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS], та залишився після смерті [INFO] її батька [PERSON], мотивуючи тим, що вона не може отримати у спадок дане майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а тому змушена звернутися з позовом до суду, а також тим , що є розбіжності в написанні імені батька «[PERSON]» -«[PERSON]». Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задоволити. Представник відповідача -Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], що є часом відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER], є дочкою [PERSON] . Як вбачається з довідки виданої виконкомом Острівецької сільської ради №168 від 04.02.2014року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, в [ADDRESS]. дане будинковолодіння під арештом (заставою) не перебуває. Вартість даного спадкового майна згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації 13.12.2013 року, становить - 253635 (двісті пятдесят три тисячі шістсот тридцять п'ять гривень). Як зазначено у довідці виданій Теребовлянським БТІ житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] , однак право власності не зареєстровано. Інші спадкоємці померлого [PERSON] дружина [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що подана нотаріусу письмова заява. Син померлого - [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька на земельну ділянку (пай). Позивачка [PERSON] фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. На житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, належний [PERSON], нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Свідоцтво про право на спадщину за законом видати позивачці [PERSON] не може через відсутність правовстановлюючих документів, про що свідчить відмова вказаної нотаріальної контори № 335/02-14 від 24.12. 2013 року. Судові витрати позивачка просить покласти на неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Outcome: approved