Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 05.07.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитини проживає разом із нею в орендованій квартирі по [ADDRESS] . Відповідач з 05.01.2020 року з ними не проживає, спільного господарства не веде, фінансово сім`ю не забезпечує, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Дитина ще зовсім маленька, потребує збалансованого дитячого харчування, памперсів, одягу, медичних препаратів по догляду. Вона сплачує орендну плату та комунальні платежі за квартиру. Відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має. В зв`язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти в тому ж розмірі на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши по підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за викликами до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав та будь-яких заяв та клопотань по суті справи не заявляв. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до позову на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріал справи, що сторони з 05.07.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, на теперішній спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинені, дитина залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач має постійно місце роботи та заробіток, а саме: працює фахівцем інфокомунікацій в ТОВ «Телесвіт», де розмір його заробітку за період з січня по червень 2020 року склав 49207 грн. Відомості щодо наявності у відповідача інших осіб на утриманні, наявність зобов`язань за виконавчими документами, відсутні. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, має постійних дохід, інших утриманців та фінансових зобов`язань не має; враховуючи той факт, що доглядаючи за дитиною до досягненню нею трирічного віку, позивачка не має можливості працювати, а також з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з цим, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утриманні дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2020 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі ј частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.04.2020 року та до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за дві задоволенні вимоги в сумі 1681 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved