Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи з дня подання позову. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 21.11.1996 року по 21.06.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на їх утримання, проте після досягнення повноліття сина відповідач відмовився сплачувати аліменти нічим не коментуючи свою відмову. Син на даний час навчається на першому курсі Національного університету «Львівського політехніка». Оскільки зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання, то змушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що відповідач офіційно ніде не працює, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, протее на підставі рішення суду шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. З довідки Національного університету «Львівська політехніка» №47/с вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу, форма навчання стаціонар, інституту ІТРЕ Національного університету «Львівська політехніка». Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п.20 постанови Пленуму «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям та сину зокрема, однак не може повноцінно утримувати його, самостійно оплачувати потреби на навчання у ВУЗі, оскільки несе інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальне становище відповідача, який витрачає певні кошти для особистих потреб, а тому вважає можливим присудити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 23.02.2017 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, при умові продовження навчання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved