Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти: на утримання малолітнього сина [PERSON], 25.06.2016 року в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. з дня предявлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 13.10.2017 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.09.2015 року уклала шлюб з відповідачем. За час шлюбу, 25.06.2016 року у них народився син [PERSON]. Спочатку сімейне життя у них складалось добре, однак згодом почались між ними сварки, непорозуміння. Відповідач почав її ображати, вчиняти скандали, зловживати спиртними напоями, бив її, і вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На даний час вона ніде не працює, здійснює догляд за своєю матірю інвалідом 2 групи, отримує допомогу на догляд у розмірі 1624 грн. на місяць, та отримує допомогу на дитину в розмірі 860 грн. на місяць. Вказаних грошових коштів не вистачає на гідне існування дитини. Відповідач працює неофіційно, отримує значний дохід, який повністю витрачає на свої потреби, їй та дитині не надає жодної матеріальної допомоги. Їй одній важко утримувати дитину, оскільки ніяких доходів вона не має. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати його, оскільки несе інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, молодий вік відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 800 гривень. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не має можливості забезпечувати себе, та матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання позивачки аліменти на її утримання в розмірі по 800 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved