Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], що діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], звернулася до суду в особі представника - адвоката [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.14), із зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену суму судового збору у розмірі 640 грн. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину- неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачкою та відповідачем згодом було розірвано. Майже відразу після народження дитини, шлюб позивача з відповідачем було фактично припинено, а відповідач почав проживати окремо. З цього часу він не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що виражається у тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з дитиною, жодного разу не відвідав школу, не цікавиться успіхами та проблемами доньки. Позивачка переконана, що дані обставини вказують на небажання відповідача виконувати свої обов'язки як батько, оскільки перешкод чи заборон щодо побачень з дитиною, відповідачу ніхто не чинив. Крім того, за відповідачем, станом на 01.11.2017 рік, рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 79 019,59 грн. Позивачка самостійно виховує доньку, дитина знаходиться на повному її утриманні. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Раніше у судовому засіданні зазначала, що після народження дитини, відповідач бачив доньку 2 рази, коли вона перебували у лікарні. Після цього доньку він не бачив. У шлюбі з відповідачем прожила до народження дитини 9 місяців та 2-3 місяці після. Розлучення ініціював відповідач, а вона погодилася. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач її двічі побив. У 2002-2003 роках винесено рішення про стягнення аліментів на дитину, але з січня 2013 року відповідач не працював, тому у нього виникла заборгованість по аліментам. Друзі відповідача їй повідомили, що він був звільнений з роботи через пияцтво. Донька батька не знає, вона його жодного разу не бачила та він не телефонував. Відповідачу було відомо де вона з дитиною мешкає, але він ніколи не відвідував її. Перешкод щодо спілкування з дитиною, позивачка не чинила. Представник позивачки- адвокат [PERSON] також у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Крім того, уточнила, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відповідач [PERSON] народився [ADDRESS] року. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав. Згідно Довідкою № 3116 від 27.11.2017р. з Сектора реєстрації, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Судові виклики направлялися відповідачу на адресу місця реєстрації вказану у Довідці, проте поштові конверти повернулися до суду з відповідною відміткою про невручення (а.с.31,37,48). Крім того, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.58). Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Ярмоленко Д.М., яка діє на підставі довіреності (а.с. 43) у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Раніше у судовому засіданні пояснювала, що представники Служби у справах захисту дітей двічі виходили за адресою відповідача, але там ніхто не проживає. Також відвідали позивачку за місцем мешкання її та дитини, про що складений відповідний Акт. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивачка та відповідач мають спільну дитину - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Шлюб між позивачкою та відповідачем 28.12.2004 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 8) та позивачка вдруге уклала шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом (а.с. 9). Відповідно до Розрахунку заборгованості, наданого Енергодарським МВ ДВС, на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-204/2002 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини, по якому за боржником рахується заборгованість станом на 01.11.2017 рік у розмірі 79019,59 грн. (а.с. 12). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої [PERSON], [INFO], дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте фактично проживає разом з матір'ю [PERSON], чоловіком матері- [PERSON] та братом [PERSON], [INFO], у квартирі, яку сім'я винаймає на тривалий час за адресою: [ADDRESS]. Батько неповнолітньої [PERSON] з сім'єю не мешкає після її народження, участі у вихованні доньки не приймає, ініціативи щодо зустрічей з нею не виявляє. Із розмови з неповнолітньою [PERSON], з'ясовано, що вона вважає батьком чоловіка своєї матері- [PERSON] (а.с. 50). Згідно з Довідкою №113 від 06.11.2017 року, зазначено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], навчається у ЕЗОШ № 7 з 01.09.2009 року. За весь період навчання з 01.09.2009 року, батько дитини - [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується з вчителями, батьківських зборів не відвідує, не цікавиться життям дитини, матеріальної допомоги на придбання підручників та зошитів не надає (а.с.13). Крім того у судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком позивачки, з дружиною познайомився у травні 2002 року, одружилися 18.11.2006 року. Відповідача він бачив, але не спілкувався з ним. Приблизно з 2004 року [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] почали жити з ним. За весь час відповідач жодного разу не з'явився, допомоги не надав. Перешкод у спілкуванні з дитиною, йому ніхто не чинив. Свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою позивачки та повідомила про те, що відповідач з дитиною не спілкується та не приходив до неї. Перший час після розлучення, [PERSON] проживала разом з нею у матері по [ADDRESS]. [PERSON] бачила, що пару разів відповідач приходив та один раз бачила його на вулиці. Іноді свята святкують у батьків, відповідача на них жодного разу не було. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», забезпеченням найкращих інтересів дитини є дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підтверджені дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків, а тому підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно з банківською квитанцією від 17.11.2017 року, позивачкою було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки сума судового збору у розмірі 640 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved