Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою до Сумської міської ради, третя особа Третя Сумська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом, іу її обґрунтування вказала про те, що 29.06.2010 року померла її мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1997 року, виданого з розпорядженням № 13 від 08.12.1997 року, зареєстрованого у реєстровій книзі за № р-872, 5-а дистанція цивільних споруд ст.. Суми посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Загальна площа квартири складає 67,82 кв.м. Оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року був втрачений. 05 червня 2009 року [PERSON] підписала заповіт, який був складений та посвідчений державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON]. Згідно заповіту всю належну їй частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS], [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] Після смерті матері стан здоровя позивачки погіршився, тому з 23.07.2010 року по 01.08.2010 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні №1 Сумської міської клінічної лікарні №4 з діагнозом: захворювання хребта остеохондроз, протрузія. У грудні 2010 року позивачка звернулась до Третьої Сумської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої матері. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності через втрату оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру -- свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року та було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на дану частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Через скрутне матеріальне становище позивачка не мала змоги звернутись до суду, оскільки значна грошова сума нею була витрачена на лікування. В період з 13.01.2011 року по 22.01.2011 року вона вдруге проходила стаціонарне лікування в неврологічному відділенні №1 Сумської міської клінічної лікарні №4. В кінці лютого місяця 2017 року позивачка звернулась до Третьої Сумської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлої матері. Однак їй знову було відмовлено через втрату оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року та пропуском строку для прийняття спадщини і рекомендовано звернутись з позовною завою про визнання права власності на нерухоме майно (частину квартири) в порядку спадкування за заповітом до суду першої інстанції за місцезнаходженням нерухомого майна. Крім того, було повідомлено, що спадкова справа після померлої 29 червня 2010 року [PERSON] не заводилась. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на частину квартири № 47, загальною площею 13,56 кв.м, що розташована в будинку № 8 по вулиці Рибалко місто Суми, після померлої 29 червня 2010 року [PERSON]. До початку судового засідання представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги позивачки підтримав, просив позов задовольнити. У судове засідання відповідач - представник Сумської міської ради не зявився, надав заперечення на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. У судове засідання третя особа - представник Третьої Сумської державної нотаріальної конторине зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника Третьої Сумської державної нотаріальної контори за матеріалами, що є у справі. Відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 671858, виданого 19.06.1958 року міськбюро ЗАГС м. Суми за актовим записом № 850, вбачається, що 20.05.1958 року народилась [PERSON]. ЇЇ батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 339089, виданого 28.07.1979 року відділом ЗАГС виконкому м. Суми, за актовим записом № 1318, вбачається, що 28.07.1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 009645, виданого 01.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 401, вбачається, що 28.08.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З копії свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1997 року, виданого з розпорядженням № 13 від 08.12.1997 року, зареєстрованого у реєстровій книзі за № р-872, вбачається, що 5-а дистанція цивільних споруд ст. Суми посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Загальна площа квартири складає 67,82 кв.м. Оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року був втрачений. З заповіту від 05.06.2009 року, складеного державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-2011, вбачається, що [PERSON] всю належну їй частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS], заповіла своїй дочці [PERSON]. 29.06.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 156307, виданим 30.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 1751. Після смерті матері стан здоровя позивачки погіршився, тому з 23.07.2010 року по 01.08.2010 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні №1 Сумської міської клінічної лікарні №4 з діагнозом: захворювання хребта остеохондроз, протрузія. У грудні 2010 року позивачка звернулась до Третьої Сумської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої матері. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності через втрату оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру -- свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на дану частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Через скрутне матеріальне становище позивачка не мала змоги звернутись до суду, оскільки значна грошова сума нею була витрачена на лікування. В період з 13.01.2011 року по 22.01.2011 року вона вдруге проходила стаціонарне лікування в неврологічному відділенні №1 Сумської міської клінічної лікарні №4. В кінці лютого місяця 2017 року позивачка звернулась до Третьої Сумської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлої матері. Однак їй знову було відмовлено через втрату оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року та пропуском строку для прийняття спадщини і рекомендовано звернутись з позовною завою про визнання права власності на нерухоме майно (частину квартири) в порядку спадкування за заповітом до суду першої інстанції за місцезнаходженням нерухомого майна. Крім того, було повідомлено, що спадкова справа після померлої 29 червня 2010 року [PERSON] не заводилась. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іі не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1226 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON]є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved