Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 21.09.1985 року уклала шлюб із відповідачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Відповідач на період навчання доньки в школі, до досягнення нею повноліття, добровільно аліменти не сплачував, в зв`язку з чим вона була вимушена звернутись до суду. Таким чином, крім неотриманих аліментів від відповідача на підставі рішення суду, вона повинна була нести додаткові витрати на утримання, як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої доньки у період навчання, які вже понесені та будуть понесені в подальшому. Зокрема, донька в період з 14.10.2016 року по 14.10.2017 року відвідувала спортивний комплекс «Спортлайф» ТОВ «СПОРТ-ВЕКТОР», на що було витрачено кошти в сумі 5590 грн.; в 2016 році подорожувала за кордон, на що було витрачено кошти в сумі 35175 грн.; за договорами про надання репетиторських послуг від 19.03.2018 року з ФОП [PERSON] ., для підготовки доньки до зовнішнього незалежного оцінювання, нею було сплачено кошти в сумі 18470 грн. На теперішній час донька є студенткою І курсу денної форми навчання в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Відповідно до укладеного договору від 07.08.2018 року загальна вартість освітньої послуги складає 50000 грн., а за один навчальний семестр 6250 грн. Нею вже було оплачено навчання за два семестри. Таким чином, нею вже понесено та буде понесено на період навчання доньки 109235 грн. З урахування цього, посилаючись в обґрунтування правових підстав пред`явленого позову на положення ст.185 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 109235 грн. на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з її навчанням. В судовому засіданні представник позивачка позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в наданому відзиві просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що додаткові витрати на повнолітню дитину в зв`язку з її навчанням не можуть бути стягнуті на підставі ст.185 СК України. Крім того, відповідач виконує свій обов`язок та сплачує аліменти на доньку в зв`язку з її навчанням на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.04.2019 року, в якому суд при визначені розміру аліментів враховував всі витрати на доньку в зв`язку з навчанням. Витрати на репетиторські послуги не підтверджені належними та допустимими доказами. Витрати на відвідування донькою спортивного комплексу «Спортлайф» без згоди батька та за наявності безкоштовних спортивно-оздоровчих закладів в м.Дніпро, є недоцільними та відповідні вимоги незаконними, оскільки батьки повинні сумісно вирішувати відповідні питання, враховуючи їх матеріальне становище. Крім того, представник відповідача посилався на вчинення позивачкою протиправних дій по заволодінню його нерухомими майном, з приводу чого відкрито кримінальне провадження, що позбавило його можливості отримувати дохід та негативно вплинуло на його майновий стан. Також зазначив, що позивачка є фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід. Він через отримані після автодорожньої катастрофи травми, обмежений у виконанні певних видів робіт, змушений витрачати додаткові кошти на лікування, на теперішній час не працевлаштований. В судовому засіданні 01.08.2019 року представник відповідача просив оголосити перерву до початку розгляду справи по суті для ознайомлення із поданою стороною позивачки відповіддю на відзив. Проте, в наступне судове засідання відповідач та його представник не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, будь-яких клопотань по справі не заявляли. В зв`язку з цим, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті, за відсутності сторони відповідача. Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, а також не заперечувалось сторонами, що останні з 21.09.1985 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2017 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення між сторонами шлюбних відносин залишилась проживати разом із позивачкою. На теперішній час [PERSON] , [INFO] , є студенткою І курсу денної форми навчання в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Звертаючись до суду з позовом, позивачка в порядку ст.185 СК України просила стягнути з відповідача додаткові витрати на доньку в сумі 109235 грн, які включають в себе витрати за відвідування донькою в період з 14.10.2016 року по 14.10.2017 року спортивного комплексу «Спортлайф» ТОВ «СПОРТ-ВЕКТОР» в сумі 5590 грн.; витрати на подорож за кордон в 2016 році в сумі 35175 грн.; витрати за надання репетиторських послуг за договорами від 19.03.2018 року з ФОП [PERSON] в сумі 18470 грн.; понесені витрати за оплату навчання в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за перші два семестри в сумі 12500 грн. та витрати, що будуть понесені за подальше навчання, з урахуванням загальної вартості освітньої послуги згідно договору в сумі 50000 грн. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, повинно враховуватись в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позивачкою вимог, суд враховує, що заявлені до стягнення витрати за відвідування донькою в період з 14.10.2016 року по 14.10.2017 року спортивного комплексу «Спортлайф» ТОВ «СПОРТ-ВЕКТОР» в сумі 5590 грн.; витрати на подорож за кордон в 2016 році в сумі 35175 грн.; за надання репетиторських послуг за договорами від 19.03.2018 року з ФОП [PERSON] в сумі 18470 грн., які були понесені позивачкою в період, коли донька [PERSON] , [INFO] , не досягла повноліття, не є такими, що були викликані особливими обставинами. Тому, вказані витрати не є додатковими в розумінні ст.185 СК України. Крім того, суд враховує, що надані позивачкою договори про надання репетиторських послуг, укладені між ФОП [PERSON] та [PERSON] , який не є законним представником [PERSON] Доказів щодо наявності в нього відповідних повноважень на укладення договорів в інтересах неповнолітньої дитини стороною позивача не надано. Також суд враховує. що позивачкою надано копії договорів та квитанцій про оплату послуг, які в порядку, передбаченому ст.95 ЦПК України, не завірені, їх оригіналів під час розгляду справи в суді для огляду не надано. А тому, вказані докази судом не визнаються належними та допустимим і не приймаються до уваги судом. В частині заявлених до стягнення витрат за оплату навчання в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за перші два семестри в сумі 12500 грн. та витрат, що будуть понесені за подальше навчання, з урахуванням загальної вартості освітньої послуги згідно договору в сумі 50000 грн., суд враховує наступне. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалась на положення ст.185 СК України, якою врегульовано питання стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Витрати на дитину в зв`язку з навчанням до таких обставин не відносяться. Крім того, на момент звернення до суду донька сторін [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та втратила статус дитини. Питання щодо утримання повнолітньої доньки, в зв`язку з навчанням врегульовано нормами ст.ст.199,200,201 СК України, які не встановлюють окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на доньку, сина. З матеріалів справи вбачається, що з приводу стягнення аліментів на доньку, в зв`язку з її навчанням в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», позивачка в січні 2019 року звернулась з відповідним позовом до відповідача [PERSON] до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, в якому в обґрунтування позовних також посилалась на понесення нею витрат на утримання доньки в зв`язку з навчанням в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за перші два семестри в сумі 12500 грн. та витрат, що будуть понесені за подальше навчання, з урахуванням загальної вартості освітньої послуги згідно договору в сумі 50000 грн. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що за вказаним позовом у цивільній справі №203/188/19, Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 26.04.2019 року було ухвалено рішення про задоволення позову [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку 1853 грн. щомісячно. Таким чином, питання щодо утримання відповідачем своєї повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням було вирішено судом, а вимоги позивачки щодо стягнення цих витрат на підставі ст.185 СК України, як додаткових, не ґрунтуються на законі. В зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю. Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та звільнення позивачки від сплати судового збору в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed