Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про звільнення її від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відкликання з виконання виконавчого листа, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 року з неї на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , 2006 р. народження стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , при цьому виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні у Юр`ївському районному відділі державної виконавчої служби. Між тим, з серпня 2019 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, однак відповідач в добровільному порядку не бажає відмовитися від стягнення з позивачки на його користь аліментів на утримання дитини. З огляду на дане та те, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою по справі, перебуваючи на її утриманні, посилаючись на ст. ст. 179-182 СК України позивачка просила звільнити її від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , що стягуються з неї на користь відповідача [PERSON] , відповідно до рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 року; відкликати з виконання виконавчий лист про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , що перебуває на виконанні в Юр`ївському районному відділі державної виконавчої служби; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] та представник останньої адвокат Соколов В.І. надали суду заяву стосовно уточнення заявлених позовних вимог, згідно якої вказали, що позовні вимоги позивачка підтримує частково, а саме в частині звільнення її від сплати аліментів та відкликання з виконання виконавчого листа вимоги підтримує у повному обсязі, в іншій частині, а саме щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини позовні вимоги повністю не підтримує (ас.55). Заява про уточнення позовних вимог отримана відповідачем 22.01.2020 року (ас.58). В підготовче засідання позивачка по справі [PERSON] та представник останньої адвокат Соколов В.І. не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності в підготовчому засіданні та саме в підготовчому засіданні просили ухвали рішення у справі, оскільки відповідач визнає заявлені вимоги , при цьому уточнені позовні вимоги повністю підтримали (ас.42,43,68). Відповідач по справі [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності в підготовчому засіданні та уточнені позовні вимоги повністю визнав , зазначивши, що йому роз`яснено\~ \~про те, що в разі визнання ним позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, при цьому визнання ним позовних вимог є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 67). Третя особа по справі Юр`ївський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (раніше Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, при цьому розгляд справи просили здійснювати в їх відсутності, про що надали суду відповідну заяву, заперечень проти позову не надали (ас. 45, 53,69). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 25.10.2019 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху (ас.21,22); - 03.12.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 30-32); - 23.12.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас.46,47); - 22.01.2020 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас.59-61); - 22.01.2020 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження, оголошення перерви (ас.62,63). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності не з`явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали, додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2018 року з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , 2006 р. народження стягнуті аліменти у розмірі ј частини всіх видів її заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (ас.74,75). З матеріалів виконавчого провадження № 58102082 вбачається, що виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду відкрито начальником Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Рєзніком О.С. 17.01.2019 року (ас.76), де й перебуває на виконанні виконавчий лист № 198/719/18, виданий Юр`ївським районним судом 15.01.2019 року, при цьому згідно довідки-розрахунку від 01.07.2019 року заборгованість за аліментами відсутня, натомість наявна переплата (ас.80). Згідно довідки виконавчого комітету Варварівської сільської ради Юр`ївського району № 1216 від 04.10.2019 року (ас.16) позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , при цьому разом з нею мешкає і син [PERSON] (ас.16), що також підтверджено актом обстеження фактичного проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] за [ADDRESS] за № 1215 від 04.10.2019 року, згідно якого також встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим за даною адресою фактично у вказаному будинку не проживає (ас.17). За змістом ст.\~181\~ СК\~ України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Стаття \~179\~ СК\~ України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від сплати аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ст.\~188\~ СК\~ України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 17 Постанови \~ №\~3\~ Пленуму\~ Верховного\~ Суду\~ України\~ від\~ 15\~ травня\~ 2006\~року «Про\~ застосування\~ судами\~ окремих\~ норм\~ Сімейного\~ кодексу\~України \~при \~розгляді \~справ \~щодо \~батьківства,\~ материнства\~ \~та \~стягнення \~аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень ст. ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] на даний час проживає саме з матір`ю [PERSON] , а отже знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання дитини з матір`ю і перебування на її утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивачки, і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим позов щодо звільнення позивачки від сплати аліментів підлягає задоволенню. З огляду на дане також з моменту набрання рішенням законної сили слід відкликати з виконання виконавчий лист на підставі якого здійснюється стягнення аліментів з позивачки на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі відповідачу по справі, про що останнім зазначено в заяві про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності (ас. 67), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В зв`язку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 \~ст.\~142\~ ЦПК\~ України\~ у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне \~положення щодо\~повернення позивачу\~з державного\~бюджету 50\~ відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 \~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме - 384, 20 грв., а решту в розмірі 384, 20 грв. стягнути з відповідача, враховуючи волю позивачки, згідно якої остання просила судові витрати по справі стягнути з відповідача (ас. 68)

Outcome: approved