Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Косівського районного суду від 07.08.2018 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2020 року становить 2318 гривень, але вона не в змозі самотужки забезпечити такий рівень утримання дитини, оскільки з червня 2020 року вона перебуває на обліку в центрі зайнятості населення Косівського району Івано-Франківської області як безробітна, сторонньої допомоги не має, її старший син [PERSON] є студентом першого курсу Косівського фахового коледжу прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв, що потребує додаткових витрат на забезпечення освітнього процесу. Відповідач не бере участі у вихованні та належному матеріальному утриманні їх спільного сина. Порівняно з 2018 роком істотно зросли матеріальні потреби на утримання дитини, а матеріальний стан позивача істотно погіршився. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має та може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю .. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, де виклав прохання про розгляд справи у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. У відзиві відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини визнає частково, вказує, що бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, в тому числі в порядку виконання рішення Косівського районного суду від 07.08.2018 року; допомагає своїй непрацездатній матері [PERSON] , яка є пенсіонером, а також утримує цивільну дружину [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] ; він не працевлаштований та може надавати аліменти на утримання сина у розмірі 1300 гривень щомісячно. У відповіді на відзив позивач вказала, що іншої матеріальної допомоги, окрім аліментів, дитині відповідач не надає; відповідач не надав жодного документа щодо фактичного співжиття, утримання інших осіб та його такого обов`язку, а також щодо відсутності доходів у особи, з якою він перебуває у незареєстрованому шлюбі; мати відповідача є пенсіонером за віком, яка отримує значну пенсію, оскільки є матір`ю-героїнею, тому відповідач її не утримує; відповідач не заперечує ту обставину, що він працює за кордоном та отримує порівняно високий дохід, отже ця обставина ним визнана; відповідач не надав жодного доказу, який би спростував її позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з нижче наведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2005 року (а.с.10) та проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання № 246 від 22.01.2019 року (а.с.8) та №872 від 25.05.2019 року (а.с.9), отже наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Рішенням Косівського районного суду від 07.08.2018 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.11-12). Позивач проживає разом із двома неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , 2016 року народження, що підтверджується довідкою виконкому Косівської міської ради №1600 від 06.08.2020 року (а.с.15) та актом обстеження матеріально-побітових умов життя від 07.08.2020 року (а.с.14). Дитина сторін [PERSON] навчається на першому курсі Косівського фахового коледжу прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв з 01.09.2020 року (а.с.16). Згідно довідки від 24.09.2020 року Косівської районної філії Івано-Франківського ОЦЗ [PERSON] з 11.06.2020 року перебуває на обліку як безробітна (а.с.45). Відповідачу належить на праві спільної часткової власності Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] , придбаний на підставі договору купівлі-продажу №1234 від 14.11.2019 року, Ѕ частка земельної ділянки під кадастровим номером 6122087500:02:001:0258 для ведення особистого селянського господарства площею 0,073 га, придбана на підставі договору купівлі-продажу №1236 від 14.11.2019 року, Ѕ частка земельної ділянки під кадастровим номером 6122087500:02:001:0257 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, придбана на підставі договору купівлі-продажу №1235 від 14.11.2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №225515764 від 25.09.2020 року (а.с.46), що свідчить про покращення матеріального стану відповідача. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги те, що відповідач не працевлаштований, не заперечує факт його заробітків за кордоном, не надав належних доказів обставин, на які посилається у відзиві, зокрема про те, що він має на утриманні матір-пенсіонера та цивільну дружину з її двома неповнолітніми дітьми. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом (до 31.08.2020 року) становить 4723 гривні. Враховуючи, що відповідачем підтверджено, що він на даний час не працює, а позивачем не доведено зворотнього суд виходить саме з цієї суми. 50% від 4723 гривень складає 2361,50 гривні. Прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років становить 2318 гривень. 50% від 2318 гривень складає 1159 гривень. Отже, запропонована позивачем сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини по 2000 гривень щомісячно відповідає передбаченому законом мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, доведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання дітей аліментів у розмірі саме по 2000 гривень щомісяця та витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, суд приходить до висновку, з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 192 СК України,

Outcome: approved