Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 травня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що відповідач застосовує відносно неї фізичну силу та психологічний тиск, не забезпечує сім`ю матеріально, між ними припинилися подружні відносини. За вказаних обставин просила шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відзиву на позов відповідач [PERSON] до суду не подавав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву від 27 жовтня 2021 року про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Худої І.Р. надійшла до суду заява від 06 жовтня 2021 року про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя відповідача [PERSON] , у якій зазначено, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 08 травня 2003 року, про що складено актовий запис №402 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та 08 вересня 2021 року Тернопільським відділом реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . [INFO] від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №2032 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 10 вересня 2013 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Також, [INFO] від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2033. Згідно викладених у позові обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя сторін не склалося, відповідач вдається до застосування відносно неї фізичної сили та не надає коштів на утримання сім`ї, що призвело до того, що між ними припинились подружні відносини, а шлюб існує лише формально. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Натомість, позивачкою зазначено, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved