overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який вони зареєстрували 2 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, актовий запис за №933. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 02.08.1998 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] від 18.02.2002 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28 листопада 2006 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.04.2009 року, копія паспорта громадянки України [PERSON] серії [NUMBER] Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 2 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, актовий запис за №933. У подружжя є троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутнє взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] який вони зареєстрували 31 липня 2009 року у Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 05. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 31 липня 2009 року, довідка № 896 від 8 вересня 2014 року, видана Подвір'ївської сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 31 липня 2009 року у Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 05. Спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який вони зареєстрували 7 червня 2011 року у виконкомі Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 3. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 07.06.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], довідка № 703 від 8 грудня 2014 року, видана Бабинською сільською радою Чернівецької області, довідка № 37/7223 від 10 грудня 2014 року, видана Кельменецьким районним відділом Управління УМВС в Чернівецькій області, копія паспорта громадянки України [PERSON] серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 7 червня 2011 року у виконкомі Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 03. Під час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 10 квітня 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Малинівському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстицій, актовий запис про шлюб № 523. Мотивуючі свої позовні вимоги позивачка вказує, що з 10 квітня 2014 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу вони не мають. Спільне життя між ними не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя та різними правилами співжиття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 квітня 2014 року, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Малинівському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстицій, актовий запис про шлюб № 523. Дітей від вказаного шлюбу не мають. Спільне життя між ними не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя та різними правилами співжиття. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 05.06.2005 року у Бабинській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 05 на її користь судовий збір. Позивачка [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує повністю. вони з відповідачем не примирилися і їх стосунки ще більше погіршились. Вони проживають в одному господарстві, але сімейні стосунки не підтримують. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та згідний на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05.06.2005 року у Бабинській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 05. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідач визнав позов повністю. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 05.11.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 1937 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивачка [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 05.11.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], довідка № 190 від 12.02.2016 року, видана Лукачанською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 191 від 12.02.2016 року, видана Лукачанською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що був зроблений актовий запис за № 1937. У подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 09 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис за № 24. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ № 046433 від 09.06.2009 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] від 06.07.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ № 206872 від 19.08.2014 року, довідка № 3710 від 30.11.2015 року, видана Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 015056. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 9 червня 2009 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 24. Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 11 січня 1998 року у Перковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №02. Позивачка [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 11 січня 1998 року у Перковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області про що був зроблений актовий запис за № 02. У подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутнє взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 12 березня 1990 року у Івановецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №7. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 12.03.1990 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], довідка № 344 від 05.02.2016 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія пропозиції від 26.02.2016 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER], повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про зміну імені від 05.03.2016 року № 00016398434. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12 березня 1990 року у Івановецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 7. У подружжя неповнолітніх дітей немає. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved