Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 25 листопада 2006 року у перебувала у офіційно зареєстрованому шлюбі. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2013 року шлюб позивачки та відповідача було розірвано. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в своїй позовній заяві зазначає, що вона самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує сина. Відповідач, який проживає окремо, матеріально забезпечений, інших дітей у нього немає, стан здоров'я добрий, однак ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання, виховання чи інших обов'язків які покладені на нього законом, як на батька, відносно малолітнього [PERSON] Просила суд стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200,00грн. (Одна тисяча двісті гривень, 00 коп.), щомісячно, з моменту звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.10.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, 25 листопада 2006 року, актовий запис № 2261, було розірвано /а.с.4/. Згідно свідоцтва про народження, від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та неповнолітнього сина, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, враховуючи, що відповідач визнав позов та розмір аліментів, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти, у твердій грошовій сумі, на користь позивачки, на утримання малолітньої дитини, в розмірі 700,00 грн., щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судових витрат, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн. в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial