Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2018 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповідав їй земельну ділянку площею 3,5775 га, кадастровий номер 5121084800:01:002:0883, що розташована на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області. [INFO] помер [PERSON] .. З приводу оформлення спадщини вона звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, порте листом №3633/02-14 від 25.11.2020 року їй було повідомлено про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини та необхідність звернутися до суду для продовження вказаного строку. У встановлений шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не є родичкою померлого, не проживала із ним разом, а мешкала в іншому населеному пункті. Про факт смерті спадкодавця [PERSON] вона дізналася 03.11.2020 року після отримання листа № 4126/59-19 від Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивачка до підготовчого судового засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах вона наполягає і просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 27 червня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 541 (а.с.12). З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 012430, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 18 лютого 2004 року на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації Біляївського району Одеської області від 23 грудня 2003 року № 847/2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 242, вбачається, що померлому належала земельна ділянка загальною площею 3,94 га., яка розташована на території Троїцької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Як вбачається з заповіту від 06.12.2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 89 [PERSON] заповідав земельну ділянку загальною площею 3,94 га., яка розташована на території Троїцької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5121084800:01:002:0883 - позивачці [PERSON] (а.с. 7). Позивачка 13.11.2020 року звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій зазначила, що спадщину після смерті останнього вона приймає (а.с.33). Листом за № 3633/02-14 від 25.11.2020 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.47). Позивачка зазначає, що вона не є родичкою померлого, не проживала із ним разом, а мешкала за іншою адресою, про факт смерті спадкодавця [PERSON] дізналася 03.11.2020 року після отримання листа з відділу державної реєстрації актів цивільного стану, на підтвердження чого надала наступні докази: -довідку Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1178 від 09.11.2020 року відповідно до якої спадкодавець [PERSON] , [INFO] по день смерті [INFO] (згідно погосподарських книг) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - співмешканка; [PERSON] , [INFO] - онук співмешканки (а.с.9); -довідку виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області № 16-11/855 від 10.11.2020 року з якої вбачається, що позивачка [PERSON] з 11.08.2004 року по 04.02.2017 року мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). -довідку № Р5-19486-ф/л від 07.02.2019 року Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відповідно до якої позивачка [PERSON] з 04.02.2017 року по теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Вказані довідки свідчать про те, що позивачка проживала в іншому населеному пункті та не могла знати про смерть спадкодавця. 24.09.2020 року позивачка звернулася до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із запитом про надання інформації про факт смерті [PERSON] (а.с.10). Листом № 4126/59-19 від 03.11.2020 року начальника Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) позивачку [PERSON] було повідомлено про наявність актового запису про смерть [PERSON] (а.с.11). Із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що позивачка звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті [INFO] , тобто протягом місця як дізналась про смерть спадкодавця. Відповідно до спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем до майна померлого [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивачка мала звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, тобто до [INFO] , але не зробила цього вчасно і пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що позивачка не знала про смерть спадкодавця. В постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оскільки позивачка не знала про смерть спадкодавця, а коли дізналась зразу подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй необхідно визначити додатковий строк. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved