Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 14.02.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем припинили подружні стосунки та проживають окремо. Син проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, потребами сина не цікавиться. Відповідач також не надає жодної допомоги на її утримання, чим порушує її права та у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання. Завчасно поданою через канцелярію суду заявою сповістив про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним ВДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Про реєстрацію шлюбу сторін складено актовий запис за № 56. Під час шлюбу в сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Сторони не проживають разом та припинили подружні відносини. Позивачка несе витрати по утриманню дитини, доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини в судове засідання надано не було. Доводи позивачки викладені у позовній заяві відповідачем спростовані не були. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Аліменти на утримання інших осіб відповідачем не сплачуються, а доказів, що б спростовували зазначені обставини в судове засідання надано не було. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу на утримання дитини він має можливість надавати оскільки є працездатним. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає за необхідне позов, в цій частині вимог, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за 1 місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved