Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу в них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає їй жодної матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач [PERSON] є інвалідом І групи за станом здоров'я, тобто має регулярний дохід, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, а також витрати пов'язані із наданням юридичної допомоги на суму 350 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, при цьому зазначила, що 18.05.2001 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Пояснила, що від даного шлюбу у них є дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач та батько дітей [PERSON] протягом останніх років не допомагає матеріально утримувати дітей, не цікавиться їх життям, не бере участі у вихованні таких. З огляду на вищенаведене, просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також витрати пов'язані із наданням юридичної допомоги в сумі 350 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах цивільної справи міститься довіреність, згідно якої його інтереси представлятиме [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Заперечує проти тверджень позивачки [PERSON] відносно того, що її довіритель [PERSON] не приймав ніякої участі в утриманні дітей. Покликається на те, що довіритель [PERSON] згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частин з усіх видів його доходів щомісячно, оскільки являється інвалідом І групи та після дорожньо-транспортної пригоди прикутий до ліжка. Також вказує, що пенсії, яку отримує по інвалідності довіритель [PERSON] ледве вистачає на ліки та реабілітацію, а також проживає з матір'ю, яка є особою пенсійного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2001 року, що підтверджується матеріалами справи (копією свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю, позивачкою по справі [PERSON], чого також не заперечила в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 11.02.2014 року та отримує пенсію по інвалідності. Із довідки виданої Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області відомо, що дохід відповідача [PERSON] за період з 01.02.2014 року по квітень місяць 2014 року складає 3220,82 грн. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як слідує із п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховано матеріальне становище позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], що весь тягар по утриманню дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] лежить на позивачці, також те, що відповідач є інвалідом І групи, внаслідок отриманих травм в результаті дорожньо-транспортної пригоди немає змоги самостійно пересуватися, не отримує будь-яких інших доходів, окрім пенсії та у зв'язку зі станом здоров'я не має можливості працевлаштуватися, на утриманні жодних інших дітей немає, проживає з матір'ю [PERSON], яка є особою пенсійного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та інтереси їхніх дітей будуть у такий спосіб захищені. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. На підставі викладеного, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачкою [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що вимоги останньої до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] є підставними, в зв'язку з чим з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини, однак в розмірі 1/4 частин з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення такими повноліття. Із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, сторони мають право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну (зменшення або збільшення) розміру аліментів. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно із вимогами ст.88 ЦПК України, розподіл судових витрат слід вирішити наступним чином. Позивачка [PERSON] просить стягнути понесені нею судові витрати, а саме витрати пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 350 грн. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені частково, то з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути вказані витрати на суму 175 грн. Враховуючи те, що позивачку [PERSON] згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, - такий слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial