Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 20 листопада 1994 року у виконкомі Верхньострутинської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, неповнолітніх дітей залишити на проживанні разом з нею та залишити їй прізвище [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 листопада 1994 року. Від спільного проживання мають трьох дітей - дочку [PERSON] , яка на даний час досягла повноліття та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Крім цього зазначила, що причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, зловживав алкогольними напоями, на грунті чого вчиняв сварки та скандали. Така поведінка відповідача призвела до неможливого з ним спільного проживання тому з липня місяця 2020 року вони разом не проживають. На даний час примирення між ними неможливе, а тому вона просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 листопада 1994 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1994 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6-7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом останніх п`яти місяців, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON] , суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved