Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом\~\~до [PERSON] в якому просить суд усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності, шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 16.10.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №520. Відповідач [PERSON] є батька позивачки [PERSON] Позивачка вказує про те, що відповідач [PERSON] самоправно вселився в квартиру [ADDRESS] де проживає по теперішній час. На протязі тривалого часу позивачка [PERSON] зверталася до відповідача з проханням виселитися з належної їй квартири, однак відповідач [PERSON] відмовляється виселитися в добровільному порядку, у звязку з чим позивачка зверталася із заявою до Суворовського ВП в\~м. Одесі ГУНП в Одеській області стосовно неправомірної поведінки відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] вказує про те, що відповідач чинити їй перешкоди у користуванні власністю, проживаючи в належній їй в квартирі без правових підстав, у звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У звязку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, про те, що \~позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 16.10.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №520 (а.с. 10-11); Судом встановлено про те, що відповідач [PERSON] є батька позивачки [PERSON] Відповідач [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 07.06.2009 року, реєстровий №1-754 та свідоцтва про право власності на житло, яке видано 18.06.1994 року (а.с. 15,16); Відповідно до висновку Суворовського ВП ГУНП в Одеській області від 08.08.2017 року, позивачка [PERSON] зверталася до Суворовського ВП ГУНП в Одеській області щодо неправомірних дій відповідача [PERSON] (а.с.17); Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України серії КМ №955507 та письмової довідки відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 19.06.2018 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.9,37); Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Звернення позивача до суду із даною позовною заявою про виселення \~є однією із форм захисту власником своїх прав. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з нормою\~ст.319 цього Кодексу\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved