Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки - [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційних нарахувань, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Київського районного суду м.Донецька від 24.09.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь Позивачки заборгованість за договором позики 20 000,00 доларів США, що у грошовому еквіваленті складає 159 860 грн. Таким чином, [PERSON] повинна була повернути грошові кошти у сумі 20 000 доларів США 22.12.2012 року, але цього не зробила. Позивач, як кредитор, вимагає виконання обов»язку від одного з боржників, а саме від [PERSON] Таким чином, відповідачка [PERSON] повинна сплатити Позивачці за весь час прострочення три відсотка річних - 5492,18 грн. та інфляційні витрати -1114,49 грн. Просила суд стягнути з Відповідачки [PERSON] суму трьох процентів річних, інфляційних нарахувань та судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, звернулася з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, які знаходяться в матеріалах справи, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи від неї до суду, також, не надходило, тому враховуючи, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно з ч.2 ст.1049 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Донецька від 24.09.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь Позивачки заборгованість за договором позики 20 000 доларів США, що у грошовому еквіваленті складає 159 860 грн. Таке рішення суду набрало законної сили. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Рішенням суду встановлені наступні обставини, що 25.04.2012 року між Позивачкою та [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики на суму 20 000 доларів США. Існування даного договору підтверджується розпискою, яка була надана [PERSON] та [PERSON] 22.12.2012 року [PERSON] надіслала до [PERSON] вимогу про повернення позики, але ця вимога була залишена без задоволення. Таким чином, [PERSON] повинна була повернути грошові кошти у сумі 20 000 доларів США 22.12.2012 року, але цього не зробила. Позивач, як кредитор, діючи відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, вимагає виконання обов'язку від одного з боржників, а саме від [PERSON] З врахуванням вищевикладеного, відповідач [PERSON] повинна сплатити Позивачці за весь час прострочення три відсотка річних - 5492,18 грн. та інфляційні витрати -1114,49 грн., які розраховані за наступним розрахунком. Так, три відсотки річних розраховані наступним чином, з часу коли Відповідач [PERSON] повинна була повернути грошові кошти 22.12.2012 р. та до часу подання позивачкою уточненої позовної заяви 14.02.2014 р. - всього 418 днів. Сума трьох відсотків розраховується по наступній формулі: 159860,00 (сума боргу) / 365 (на кількість днів у році) * 418 (кількість днів прострочення зобов'язання) * 3% = 5492,18 грн. Інфляційні витрати розраховані наступним чином, згідно повідомлення Державної служби статистики України за період з 22.12.2012 року по 14.02.2014 року індекси споживчих цін (індекси інфляції) склали: за січень 2013 року склав 100,2; за лютий 2013 року склав 99,9; за березень 2013 року склав 100,00; за квітень 2013 року склав 100,00; за травень 2013 року склав 100,1; за червень 2013 року склав 100,00; за липень 2013 року склав 99, 9; за серпень 2013 року склав 99,3; за вересень 2013 року склав 100,00; за жовтень 2013 року склав 100,4; за листопад 2013 року склав 100,2; за грудень 2013 року склав 100,5; за січень 2014 року склав 100,2. Сума інфляційних витрат яку повинна сплатити [PERSON] на мою користь розраховується по наступній формулі: 1598 60,00 (сума боргу) * (1,002 * 0,999 * 1,00 * 1,00 * 1,001 * 1,00 * 0,999 * 0,993 * 1,00 * 1,004 * 1,002 * 1,005 * 1,002) (помножені між собою індекси інфляції) -1) = 1114,49 грн. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційних нарахувань, є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 84 Цивільно-процесуального кодексу України «Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене державне мито при зверненні до суду. Позивачкою були витрачені грошові кошти на послуги адвоката, які згідно договору про надання юридичної допомоги від 18.01.2014 року та квитанції від 18.01.2014 року склали 400,00 грн., що також підтверджується актом виконаних робіт від 18.01.2014 року. За таких обставин суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційних нарахувань, є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved