Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом та заявою про збільшення позовних вимог, вказавши, що вона працювала з 01 лютого 2006 року в ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в господарчому відділі прибиральником території. Наказом №13у від 18 листопада 2014 року була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у зв'язку з чим утворилась заборгованість: по заробітній платі в розмірі 5 767 грн. 31 коп., яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 18 листопада 2014 року по день постановлення рішення суду, та моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 7000 грн., яку вона зазнала в наслідок протиправних дій відповідача, які виразилися у незаконній відмові своєчасно виплатити в добровільному порядку належну їй суму заробітної плати, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених підстав, та просив позов задовольнити, погодивши з розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку наданому представником відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, та не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 5767 грн. 31 коп., та середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19 листопада 2014 року по 12 березня 2015 року у розмірі 4666 грн. 06 коп., згідно наданого нею розрахунку; при цьому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнала, посилаючись на їх не обґрунтованість, та просила відмовити в задоволенні такої вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», працювала в господарчому відділі прибиральником території, наказом №13у від 18 листопада 2014 року була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. Відповідно до довідки № 4028/91-мех наданої 12 березня 2015 року наданої представником відповідача ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» розмір заборгованості по заробітній платі складає 5767 грн. 31 коп., розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 листопада 2014 року по 12 березня 2015 року складає 4666 грн. 06 коп., що сторонами в судовому засіданні не оспорювалось. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких підстав, оскільки позивача було звільнено з займаної посади 18 листопада 2014 року на підставі ст.38 КЗпП України за скороченням штату, проте остаточного розрахунку з працівником не проведено, виходячи з наданого представником відповідача розрахунку та розміру середнього заробітку позивача, суд вважає, за необхідне позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5767 грн. 31 коп., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 19 листопада 2014 року по 12 березня 2015 року в розмірі 4666 грн. 06 коп. задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких підстав враховуючи наведенні норми чинного законодавства, позовні вимоги, про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні позивачем не доведено належними доказами факт спричинення йому такої шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial