Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку по квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку. В обґрунтування позову зазначила, що вона та її колишній чоловік - відповідач [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ця квартира була виділена її батькам, а відповідач був зареєстрований у квартирі після реєстрації їхнього шлюбу. Квартира не приватизована. З грудня 2016 року відповідач у спірній квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі немає. Де мешкає відповідач, їй невідомо, але він залишається зареєстрованим у квартирі по [ADDRESS] . Те, що відповідач не мешкає у квартирі, підтверджується актом КП КМР «УКОЖФ» про непроживання. Відповідач не сплачує комунальні послуги по квартирі, які нараховуються на всіх зареєстрованих у квартирі осіб. Посилаючись на ч.1 ст. 68, статті 71, 72, 78 ЖК України, вважає, що відповідач, який відсутній у спірній квартирі без поважних причин більше шести місяців, втратив право користування житловим приміщенням і його належить зняти з реєстраційного обліку по спірній квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради - Гаркуші В.В. до суду надійшла заява з клопотаннями про розгляд справи за відсутності представника адміністрації. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що квартира по [ADDRESS] у 1989 році була отримана її батьками в результаті обміну житлових приміщень. Відповідач мешкав та був зареєстрований у [ADDRESS] квартирі по [ADDRESS] . Вони підтримували з відповідачем фактичні шлюбні відносини ще до реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON] , і в 1989 році вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу відповідач став мешкати у квартирі по [ADDRESS] , але залишився зареєстрованим у своїй квартирі, яку здавав в оренду. У 2002 році вони розірвали шлюб. Відповідач залишив спірну квартиру та став проживати з іншою жінкою. У 2010 році вони з відповідачем поновили фактичні шлюбні відносини і він знову став проживати разом з нею у спірній квартирі, а свою квартиру продав. У 2014 році вона дала згоду на реєстрацію відповідача у квартирі по [ADDRESS] . Вони з відповідачем мешкали однією сім`єю у спірній квартирі, а потім через те, що він відповідач знову став зраджувати їй, вони припинили спільне проживання. У грудні 2016 року відповідач, забравши всі свої особисті речі та одяг, пішов з квартири, куди, їй невідомо. Протягом деякого часу вона телефонувала відповідачу та просила його виписатися з квартири, але він відмовлявся, а потім перестав відповідати на дзвінки. Їй невідомо, де мешкає відповідач, вона з ним не спілкується. Подруги казали, що бачили відповідача з іншою жінкою. Вона не перешкоджала відповідачу, в якого залишилися ключі від квартири, користуватися спірною квартирою, не міняла замки. Через реєстрацію відповідача у квартирі, вона не може оформити житлову субсидію і не бажає платити за нього комунальні послуги. В теперішній час у спірній квартирі мешкає вона, її син [PERSON] , та її мати. Син у квартирі не зареєстрований, мешкає в ній тимчасово, бо в своїй квартирі, яку він придбав два роки тому, робить ремонт. Вислухавши вступне слово позивача, показання свідка [PERSON] , встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 2003 року за актовим записом № 194, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 04 травня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 12). Як пояснила позивачка в судовому засіданні, в 2010 році вони з відповідачем відновили фактичні шлюбні відносини і спільне проживання. З її згоди, у 2014 році він був зареєстрований у квартирі по [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї від 18.04.2019 року, що видана ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с. 13), та копії особового рахунку на квартиру по [ADDRESS] (а.с. 43), у вказаній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON] , яка є відповідальним наймачем квартири, мати позивачки - [PERSON] , та з 07 березня 2014 року зареєстрований відповідач [PERSON] . Квартира не приватизована, складається із двох житлових кімнат, має загальну площу 53,9 кв.м. та житлову площу 30,52 грн. З 2017 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] не проживає, в ній відсутні його особисті речі, що підтверджується актом про непроживання від 24 квітня 2019 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартир [ADDRESS] ( [ADDRESS] [PERSON] [ADDRESS] [PERSON] ) та № [ADDRESS] ( [ADDRESS] [PERSON] ) будинку [ADDRESS] , та затверджений начальником юридичного відділу КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 6). Те, що відповідач не мешкає у спірній квартирі 2017 року, яку залишив добровільно та забрав всі свої особисті речі та документи, підтвердила в судовому засіданні позивачка [PERSON] , яка була допитана судом як свідок. Факт непроживання відповідача в квартирі по [ADDRESS] більше ніж шість місяців, також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка надала показання про те, що вона знає позивачку та відповідача, оскільки з 2010 року їх родина дружила з їх сім`єю. Вони часто бували в гостях у [PERSON] та [PERSON] , які мешкали у квартирі позивачки по [ADDRESS] . З ними також мешкали їх син [PERSON] та мати позивачки. Їй відомо, що останні три роки відповідач не мешкає з позивачкою у квартирі по [ADDRESS] , не приходить до позивачки у спірну квартиру, в якій на теперішній час мешкають позивачка, її син [PERSON] та мати позивачки. Зі слів свого чоловіка, їй відомо, що він бачив [PERSON] з іншою жінкою. Де мешкає відповідач, їй невідомо. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що вона не чинила перешкоди відповідачу в користуванні квартирою по [ADDRESS] , і він, залишивши квартиру в грудні 2016 року, не виявляв бажання проживати в ній, не сплачував комунальні послуги та не цікавився квартирою. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] відсутній в спірній квартирі понад шести місяців без поважних причин, а тому його належить визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття його з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.

Outcome: approved