Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.06.2012 року. Мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Фактично не проживають разом, як чоловік та жінка, з початку січня 2017 року. Спільне господарство не ведеться. Суперечки щодо майна, що е спільною власністю, з відповідачем на даний час немає. Збереження сімї неможливе. Можливі доводи відповідача про можливість збереження сімї не мають під собою реального ґрунту. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], відповідач визнав позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2012 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.06.2012 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2012 р., від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] , не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з січня 2017 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі віднести на рахунок позивачки згідно її заяви. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved