Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, вимоги якої мотивувала тим, що відповідач не в повному розмірі сплачує їй аліменти, стягнуті за судовим рішенням на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку вона просила стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1568 грн. щомісяця. Ухвалою суду від 03.09.2019 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). 26.09.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що спочатку сплачував аліменти на користь позивачки, однак після того, як він став доглядати за своєю матір`ю, яка потребує особливого догляду - перестав працювати та отримувати дохід. Єдиним джерелом доходу є виплата йому соціальної допомоги по догляду розмір якої становить 200,70 грн. Окрім того, 23.10.2010 він одружився та в нього є ще неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та донька від першого шлюбу його дружини [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на його утриманні. Також вказав, що звернувся до Скадовського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області де йому було здійснено перерахунок заборгованості по аліментам, розмір якої становить 23544,20 грн. З підстав наведеного просив відмовити у задоволенні позовної заяви (а.с. 26-28). 07.10.2019 [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про зменшення суми аліментів. Ухвалою суду від 17.10.2019 на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закрито провадження по справі в частині вимог про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] (а.с. 49-50). Ухвалою суду від 17.10.2019 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про зменшення суми аліментів до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. 52-53). Позивачка в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав у ній зазначених. Погодилася із розрахунком заборгованості зі сплати відповідачем аліментів, наданого останньому державним виконавцем, згідно якого сума заборгованості станом на 20.09.2019 складає 23544,20 грн. Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи наведені ним у відзиві на позовну заяву, зазначив, що розуміє свій обов`язок сплатити заборгованість по аліментам, проте у зв`язку з матеріальним становищем не має можливості її погасити. Згоден із наданим на його заяву розрахунку заборгованості, згідно якого її сума станом на 20.09.2019 становить 23544,20 грн. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 07). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27.02.2009 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 06.02.2009 (а.с. 29). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 20.09.2019 складає 23 544,20 грн. (а.с. 39-40). Сторони погодилися із вказаним розрахунком, зазначивши, що спору про розмір заборгованості між ними не має. Відповідно до частини 1 статті 194 Сімейного кодексу України (далі - СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Згідно з частиною 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним нотаріусом, а в разі виникнення спору судом. Згідно з частинами 1, 2, пунктами 19, 22 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів, а згідно з частиною 8 цієї статті спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини 8 якої суд вирішує питання стягнення заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідно до положень частин 4, 11 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. За частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що визначення розміру заборгованості із сплати аліментів та порядок стягнення такої заборгованості визначено Законом України «Про виконавче провадження» та не потребує ухвалення ще одного рішення суду про стягнення цієї заборгованості, оскільки борг стягується в межах виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів. Суд лише розглядає спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, проте не стягує таку заборгованість, оскільки стягнення заборгованості віднесено до повноважень виконавця. Крім того, суд враховує ту обставину, що заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач із заявою про відрахування аліментів із заробітної плати не звертався. Аліменти на утримання дитини стягуються за виконавчим листом. За таких обставин, при відсутності спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення такої заборгованості, а тому законних підстав для задоволення вказаних позовних вимог не має. Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів.

Outcome: dismissed