Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка, будучи повнолітньою, звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що відповідач є її батьком, який за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15 грудня 2006 року сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На теперішній час позивачка продовжує навчання у ВНЗ, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги від свого батька. Зазначала, що оскільки їй [INFO] виповнилось 18 років, вона перебуває на утриманні своєї матері та самостійного доходу немає, то просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від доходів щомісячно на час її навчання. Від позивачки, [PERSON] , надійшла заява, в якій вона повністю підтримує заявлені нею позовні вимоги про стягнення на її користь аліментів з батька, [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від доходів на час свого навчання. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим належним чином, від якого до суду надійшло клопотання з проханням розгляд справи провести за його відсутності через неможливість його явки до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 502, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Згідно із довідкою від 16 липня 2020 року Маріупольського державного університету вбачається, що [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання за рахунок коштів державного замовлення у Маріупольському державному університеті з 2019 року із терміном закінчення навчання 30 червня 2023 року (а. с. 9). На підставі ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 (двадцяти трьох) років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив на підставі вивчених доказів, що повнолітня [PERSON] є донькою відповідача, яка продовжує навчання після досягнення нею повноліття у вищому навчальному закладі освіти, через що потребує матеріальної допомоги від батька, не маючи офіційного самостійного доходу. В свою чергу в судовому засіданні було доведено, що відомості про працевлаштування та дохід [PERSON] відсутні. Суд зважаючи на те, що позивачка продовжує навчання, потребуючи матеріальної допомоги відповідача, який таку допомогу надавати може, оскільки не є непрацездатним, то [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання своєї доньки на час її навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь доньки, суд враховує, що за ч. 2 ст. 195 СК заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. На підставі інформації Головного управління статистики у Донецькій області середньомісячна заробітна плата на одного працівника за липень 2020 року становить 12010 грн., внаслідок чого вбачається, що 1/4 частка від доходу платника аліментів, який не працює офіційно, в Донецькому регіоні складатиме близька 3000 грн. на місяць. Враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, надавши суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності, то суд робить висновок, що своїми процесуальними правами щодо подання відзиву та заперечень на позов [PERSON] не забажав скористатися. Таким чином за відсутності заперечень відповідача щодо наведених позивачем обставин по справі та запропонованого розміру аліментів, то суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно та на час навчання доньки відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved