Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області № 222/1496/13-ц від 04.11.2013 року з відповідача [PERSON], який є її колишнім чоловіком, на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця на кожну дитину, починаючи з 01.03.2013 року до їх повноліття, що становить 1/3 частину доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначає, що з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні підвищилась вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Крім цього, [INFO] року їх старша донька [PERSON] досягла повноліття. Їй також відомо, що відповідач офіційно працевлаштований, працює на посаді агронома в ТОВ «Нова Нива» і отримує дохід у вигляді заробітної плати, тобто його матеріальне становище значно покращилось. В зв'язку з чим, на підставі положень ст.ст. 181, 192 СК України, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів стягнутих на підставі рішення Володарського районного суду Донецької області від 04.11.2013 року з відповідача [PERSON], на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 1/6 частини від всіх видів його доходів до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. До позовної заяви позивачкою додано письмові докази, а саме наступні копії документів: паспорт позивачки, її ІПН, свідоцтво про народження дитини [PERSON], її ІПН, паспорт дитини [PERSON], витяг з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання дитини [PERSON], довідка виконкому Новокраснівської сільської ради про склад сім'ї позивачки № 504 від 09.07.2018 року, рішення Володарського районного суду Донецької області від 04.11.2013 року. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.09.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. 01.10.2018 року відповідачем [PERSON] надано суду відзив на позов в якому відповідач зазначив, що пред'явлені до нього позовні вимоги визнає частково, а саме не згоден в частині розміру аліментів, з причини їх необґрунтованості та незаконності. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідачка не доводить документально покращення його матеріального стану та не клопоче перед судом про витребування необхідних доказів. Також, згідно ст. 7 ЗУ «Про держаний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 1944,00 грн., з 1 грудня - 2027,00 грн. Згідно довідки від 17.09.2018 року № 62 з його місця роботи середній розмір аліментів, сплачений позивачці на утримання меншої доньки [PERSON] з червня 2018 року по серпень 2018 року становить 3345,97 грн. щомісячно, а якщо додати грошову суму, яку повинна додавати працездатна мати з урахуванням потреб дитини на її утримання, то буде більше ніж 6000 грн. на місяць. Крім цього, додатково за свої кошти в період з 2016 року по 2018 рік він оплачував своїм донькам щорічне медичне страхування. Молодша донька [PERSON] навчається в Бердянському економіко-гуманітарному коледжі Бердянського державного педагогічного університету з 01.09.2017 року та на період навчання отримала стипендію у розмірі 3113,60 грн. в період з березня 2018 року по серпень 2018 року та мешкає в м. Бердянськ в орендованій квартирі, а тому вона потребує матеріальної допомоги з його сторони. Крім цього, рішенням суду від 21.11.2016 року з нього стягувались аліменти на користь старшої доньки [PERSON] на її утримання на період навчання. На теперішній час, після закінчення навчання на денній формі у КЗ «Бердянський медичний коледж» вона продовжує навчання на заочній формі у цьому ж закладі, але по іншій спеціальності та він добровільно за домовленістю з донькою сплачує їй гроші на утримання в розмірі 1/6 частини його доходу, а при необхідності ця сума збільшується за рахунок страхування та інших побутових проблем, які у неї виникають під час мешкання у іншому населеному пункті. Крім цього у нього є обов'язок по утриманню його непрацездатної матері [PERSON], [INFO]. Таким чином з часу прийняття рішення суду у 2013 році про стягнення аліментів його матеріальне положення не змінилося. Крім цього він не ухиляється від обов'язку по утриманню своєї молодшої доньки та навіть без встановленого факту покращення його матеріального стану згоден і подальше її утримувати в більшому розмірі, але не разом з колишньою дружиною, яка працює і має можливість брати участь в її утриманні, оскільки обов'язок по утриманню дитини, це і її обов'язок, а заявлені позовні вимоги, це ні що інше, як спроба продовжувати безпроблемно жити за його рахунок, прикриваючись інтересами дитини, що порушує його права на особисте життя та реалізацію власних потреб. Просив позов задовольнити частково та згоден стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частки від його доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та перераховувати ці аліменти не на користь матері, яка витрачає їх не за призначенням, а на поточний рахунок дитини № [NUMBER], який відкрито у ТВБВ № 10007/0339 ОПЧ-ЗОУ АТ «Ощадбанк України» на ім'я доньки [PERSON]. До відзиву відповідачем надано письмові докази, а саме наступні копії документів: довідки № 189-к від 30.05.2018 року, особистої карки [PERSON], довідки № 62 від 17.09.208 року, страхових полісів № 100186380 та № 1001186382 від 27.01.2016 року, квитанцій про сплату премії медичного страхування за 2016 рік, страхових полісів № 100186379 та № 1001186381 від 27.01.2017 року, квитанцій про сплату премії медичного страхування за 2017 рік, страхових полісів № 100186379 та № 1001186381 від 26.01.2018 року, квитанцій про сплату премії медичного страхування за 2018 рік, рішення Володарського районного суду Донецької області від 21.11.2016 року, паспорта та податного номера [PERSON], довідки-виклику № 130 від 07.09.2018 року, довідки про доходи [PERSON], заяви про виплату на поточний рахунок [PERSON], паспорта та податкового номера [PERSON], пенсійного посвідчення [PERSON], довідки про розмір пенсії [PERSON], картка реквізитів рахунку [PERSON] Також до відзиву додано фіскальний чек Укрпошти про направлення кореспонденції стороні позивача. Крім цього, у відзиві відповідач просив повідомити його про судове засідання розгляду справи у відповідності до вимог ЦПК України. Ухвалою суду від 05.10.2018 року судом ухвалено судовий розгляд по справі проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.10.2018 року позивачкою [PERSON] надано суду письмову відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що не погоджується з доводами відповідача та вважає їх необґрунтованими, оскільки коли їх старша донька [PERSON] закінчила навчання та про це повідомила підприємство, де працює відповідач для закінчення утримання аліментів згідно рішення суду від 21.11.2016 року, а менша донька [PERSON] поступила до Бердянського економіко-гуманітарного коледжу Бердянського педагогічного університету з професії кухар-кондитер на денну форму навчання на період з 01.09.2017 року по 21.06.2021 року. Вона отримує стипендію в розмірі приблизно 500,00 грн., але цього не достатньо для повноцінного існування. Вона не має змоги в повному обсязі забезпечити дитині повноцінний розвиток, так як має дохід в розмірі близько 4000,00 грн. Проте, доходи відповідача дають йому змогу допомагати дитині та сплачувати аліменти на її утримання до закінчення навчання. Також, згідно довідки про доходу відповідача, аліменти на старшу доньку [PERSON] не утримуються з серпня 2018 року. Вона наполягає на тому, що матеріальний стан відповідача змінився та він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів (заробітку). Крім цього, зазначає, що всі отримані нею аліменти на утримання молодшої доньки в повному обсязі йдуть на неї, а саме вся сума, що вона отримує, витрачається на дитину. Документи, що підтверджують оплату відповідачем своїм донькам щорічного медичного страхування, до відзиву додані не були, а тому просить не враховувати ці докази як належні згідно ч.8 ст. 83 ЦПК України. Крім цього вона не давала своєї згоди на відкриття особистого рахунку її дитині, тим паче її донька письмово надала згоду щоб аліменти утримувала саме мама [PERSON] Також зазначила, що офіційно рішення суду від 21.11.2016 року виконано в повному обсязі та вона претензій до відповідача не має, але те, що він продовжує допомагати старшій доньці [PERSON] по домовленістю з нею вже не є стягнутими аліментами, а є додатковими витратами у період навчання, на що вона не претендує. З приводу знаходження на утриманні відповідача його непрацездатної матері [PERSON], [INFO], яка отримує пенсію в розмірі 1620,41 грн., то у останньої є ще два сини працездатного віку і вона мешкає разом з одним із них, а не з відповідачем. До зазначеної відповіді на відзив позивачкою надано копії письмових доказів, а саме: заяви доньки [PERSON] від 12.10.2018 року та довідки про доходи [PERSON] № 140 від 05.10.2018 року. Крім цього, до відповіді на відзив додано документ, що підтверджує направлення відповіді на відзив з доданими документами іншій стороні. 24.10.2018 року відповідачем [PERSON] надано суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що йому з позиції та міркування позивачки незрозуміло, чи взагалі та яким чином на теперішній час змінилися обставини, а саме яким чином покращився його матеріальний стан з моменту прийняття рішення в 2013 році та 21.11.2016 року про стягнення аліментів на обох дітей та на повнолітню доньку відповідно. Також, зазначає, що заява доньки [PERSON] від 12.10.2018 року є копією та не завірена саме заявником, що є відповідно неналежним доказом. Крім цього зазначена заява, оформлена під впливом матері після отримання відзиву останньою та після відкриття рахунку. Щодо відкриття ним рахунку на аліменти без згоди дитини, то ці доводи позивачки спростовуються необхідністю для цієї процедури особистої присутності самої доньки. Наголошує, що в матеріалах справи відсутні документальні докази того, що його матеріальний стан покращився, оскільки він як працював в 2013 році в ТОВ «Нова Нива», так і працює по теперішній час, та отримує лише заробітну плату, додаткового доходу не має. У нього на утриманні, крім молодшої доньки, є також двоє утриманців - старша донька та матір. Також, він з власної ініціативи добровільно надає додаткову матеріальну допомогу як молодшій доньці [PERSON], так і старшій доньці [PERSON]. Ствердження позивачки на те, що рішення суду від 21.11.2016 року про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки в період навчання виконано в повному обсязі не відповідає змісту рішення та вимогам закону, оскільки після закінчення навчання на денній формі навчання у КЗ «Бердянський медичний коледж», донька [PERSON] продовжує навчання тільки на заочній формі у цьому ж закладі та він добровільно за домовленістю з донькою сплачує їй гроші на утримання у розмірі 1/6 частини його доходу, а при необхідності ця сума збільшується. Крім цього, зазначає, що у нього дійсно є рідні брати, але у цьому процесі не встановлюється розмір аліментів на утримання батьків та їх існування не звільняє його від обов'язку по утриманню його непрацездатної матері. Також до заперечення на відповідь на відзив додано документ, що підтверджує його направлення іншій стороні. Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Позивачка [PERSON] під час розгляду справи в судовому засіданні позовні вимоги з вищенаведених підстав підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Також підтримала доводи викладені у письмовій відповіді на відзив та надала суду оригінал заяви її доньки [PERSON] від 12.10.2018 року копію якої поставив під сумнів відповідач. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність відповідача [PERSON] Розглянувши заяви по суті справи, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачка та відповідач є батьками доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також батьківство сторін неповнолітньої доньки [PERSON] підтверджується наданим стороною позивача свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.09.2002 року. Також судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 04.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця на кожну дитини, починаючи з 01.03.2013 року до їх повноліття, що становить 1/3 частину доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і дане рішення набуло законної сили 15.11.2013 року. Сторонами не заперечується що [INFO] року їх донька [PERSON] досягла повноліття та стягнення аліментів на її утримання згідно рішення суду від 04.11.2013 року припинено в зв'язку з досягненням повноліття останньої. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області від 21.11.2016 року наданого стороною відповідача, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання на період навчання у КЗ «Бердянський медичний коледж» Запорізької області у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку, починаючи з 25.10.2016 року, і дане рішення набуло законної сили, що також не заперечується сторонами. Також сторонами не заперечується, що зазначене рішення на даний час не знаходиться на примусовому виконанні, що також підтверджується довідкою ТОВ «Нова Нива» від 17.09.2018 року за № 62, з якої вбачається, що утримання аліментів із заробітної плати [PERSON] на утримання доньки [PERSON] припинилося в серпні 2018 року. Згідно довідки-виклику КЗ «Бердянський медичний коледж» Запорізької обласної ради № 130 від 07.09.2018 року [PERSON] є студенткою заочної форми навчання І курсу КЗ «Бердянський медичний коледж» Запорізької обласної ради спеціальності «Фармація, промислова фармація». Відповідно до вищенаведеної довідки ТОВ «Нова Нива» від 17.09.2018 року за № 62 [PERSON] працює в ТОВ «Нова Нива» на посаді головного агронома та його дохід за період з 01.01.2018 року по 31.08.2018 року склав 167630,81 грн., з яких утримано аліментів на користь [PERSON] в загальному розмірі 22494,97 грн. та на користь доньки [PERSON] в загальному розмірі 20696,18 грн. Відповідно до довідки про доходи КЗ Новокраснівський ясла-садок Нікольської районної ради Донецької області від 05.10.2018 року за № 140 [PERSON] працює в КЗ Новокраснівський ясла-садок на посаді бухгалтера та загальна сума її доходу за період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року становить 33528,00 грн. Згідно довідки «Бердянський економіко-гуманітарний коледж Бердянського педагогічного університету» № 189 від 30.05.2018 року [PERSON] поступила до Бердянського економіко-гуманітарного коледжу Бердянського педагогічного університету з 01.09.2017 року по 21.06.2021 року, на І курс, денної форми навчання, з професії кухар-кондитер, група КК-38, отримує стипендію та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Відповідно до довідки «Бердянський економіко-гуманітарний коледж БДПУ» № 214 від 21.09.2018 року загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року без урахування аліментів становить 3113,60 грн. Відповідно до довідки виконкому Новокраснівської сільської ради Нікольського району Донецької області № 504 від 09.07.2018 року до складу сім'ї позивачки, яка проживає за адресою: [ADDRESS] входять доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1471-852527-2017 зареєстрованим місцем проживання [PERSON], [INFO] є: [ADDRESS]. Також судом встановлено, що згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 30.10.2003 року та довідки Мангушського об'єднаного УПФУ Донецької області № 536106-32 від 21.09.2018 року [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку в Мангушському ОУ ПФУ Донецької області та отримує пенсію за віком, розмір якої з січня 2018 року становить 1620,41 грн. щомісяця. Відповідно положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно правового змісту ст. 182 Сімейного Кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховується: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі пояснень та наданих доказів сторін, суд вважає доведеним доводи позивачки [PERSON], що остання потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини з боку відповідача, після ухвалення судового рішення в 2013 році про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей матеріальне становище відповідача змінилася, а саме його було звільнено від обов'язку щодо утримання старшої доньки [PERSON], в зв'язку з досягненням нею повноліття, а сума його заробітку дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] в розмірі саме 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому заявлені вимоги сторони позивача в частині збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в частині зміни способу стягнення аліментів визначеного рішенням суду, то вони не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та недоведеними, тим паче, що позивачка не просить проводити стягнення аліментів, що стягнуті рішенням суду в певний спосіб, іншим чином, зокрема в твердій грошовій сумі. Між тим слід зазначити, що задовольняючи позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів стягнутих за рішенням суду, судом не приймаються до уваги доводи сторони відповідача, з приводу того, що матеріальне становище останнього не змінилося з причини наявності у нього обов'язку утримувати повнолітню доньку [PERSON] на період її навчання до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, оскільки обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття є пріоритетним, а ніж обов'язок утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, так як в розумінні положень ст. 199 СК України такий обов'язок виникає у батьків лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також судом не беруться до уваги доводи сторони відповідача з приводу того, що з 2013 року, т.б. з часу винесення рішення про стягнення з нього аліментів його заробіток був незмінним, оскільки з наданих відповідачем доказів, не вбачається, який саме розмір заробітної плати відповідач мав у 2013 році на час прийняття рішення та чи був він працевлаштований в той період взагалі, а тому підстав вважати, що матеріальне станове відповідача не змінилося або погіршилося у суду не має. Крім цього слід зазначити, що та обставина, що у відповідача на утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка є пенсіонеркою не спростовує висновків суду, оскільки на час винесення рішення у 2013 році зазначена особа вже була непрацездатною, а відповідно у відповідача вже на той час існував обов'язок щодо її утримання. Надані стороною відповідача разом з відзивом копії страхових полісів ПрАТ «МетЛайф» № 100186381, № 1001186382 від 27.01.2016 року, № 100186379, № 1001186380 від 27.01.2017 року, № 100186379, № 1001186380 від 26.01.2018 року та квитанцій «Приватбанк», проти отримання, яких у встановленому законом порядку заперечує сторона позивача, судом, на підставі ч.9 ст. 83 ЦПК України не беруться до уваги, оскільки позивачка факт їх отримання заперечує, а відповідачем на підтвердження їх направлення разом з відзивом іншій стороні, надано суду фіскальний чек Укрпошти з якого не вбачається, що саме дані документи надсилалися стороні позивача. Проте, факт оплати відповідачем своїм донькам щорічного медичного страхування в період 2016 - 2018 р.р. стороною позивача не заперечується та не спростовується, а тому зазначену обставину суд вважає доведеною, проте даючи оцінку даному встановленому факту у виниклих спірних правовідносинах, слід зазначити, що зазначена оплата щорічного медичного страхування є добровільною, власною ініціативою відповідача та за своїм змістом не є способом оплати аліментів визначеним рішенням суду або домовленістю сторін. Щодо стверджень сторони відповідача про нецільове використання позивачкою стягуваних з нього аліментів, що заперечуються іншою стороною, то вони є безпідставними та недоведеними, оскільки не підтверджуються жодними доказами, а тому підстави для перерахування аліментів на рахунок відкритий в Ощадбанку на ім'я неповнолітньої доньки відсутні, тим паче, що позивачем у встановленому ЦПК України порядку відповідні вимоги не заявлені. Між іншим слід зазначити, що надану позивачкою письмову заяву [PERSON] від 12.10.2018 року згідно, якої остання стверджує, що аліменти, які отримує її мати [PERSON] від батька [PERSON] на її утримання, вона отримує в повному обсязі і наполягає на тому, щоб її мати продовжувала отримувати аліменти на її утримання до її повноліття суд не приймає до уваги, оскільки походження даної заяви суду не відомо, при тому, що інша сторона ставить під сумнів її зміст, а зазначені обставини можуть бути перед судом доведені лише в певний спосіб, зокрема показами відповідного свідка (у тому числі неповнолітнього), клопотання про виклик, якого, позивачкою, на пропозицію суду не заявлено. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду не сплатила судові витрати у виді судового збору, оскільки звільнена від їх оплати в даній категорії справ, а її позовні вимоги за наслідком розгляду справи задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial