Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] у березні 2018 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 20.04.2007 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина - [PERSON]. Проте, відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомагає. Позивачка зазначає, що син перебуває на повному її утриманні, хоча матеріальне забезпечення останьої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.04.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 20.04.2007 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі (ас. 4). Встановлено, що у період шлюбу сторін, позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON] (ас. 5). Згідно ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1, ч. 2 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням доньки не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню доньки на позивачку. Таким чином, оскільки доходи позивачки є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини, при цьому, відповідач, який повідомлявся судом належним чином, не надав суду своїх заперечень на позов, у разі їх наявності, відомостей про його доходи, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою, позовні вимоги доведені, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved