Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, просила суд розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання неповнолітнього сина, стягнути на його утримання з відповідача на користь позивачки аліменти, а також стягнути судові витрати. Причиною припинення сімейних відносин позивачка вказує те, що у неї з відповідачем при сумісному житті часто траплялися сварки та непорозуміння один до одного, що призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На примирення позивачка не згодна. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивачка надала заяву, в якій просила залишити без розгляду позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини та стягнення з відповідача сплачених судових витрат. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.10.2010 року заявлені позивачкою вимоги, щодо залишення частини позовних вимог без розгляду, були задоволенні. Таким чином, суд прийняв до розгляду позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі 460,50 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1336. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не виникло. Причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Шлюбні відносини фактично припинені. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим, шлюб існує формально. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вказаних обставинах суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], батьками неповнолітнього [PERSON] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] У теперішній час батьки дитини проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 182 СК України врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом врахований той факт, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років від 01.12.2010 року, відповідно до ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», складає 957,00 грн. Також судом враховано, що згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. На підставі цього суд визнання позову відповідачем та задовольняє вимоги позивачки в частині стягнення аліментів в розмірі 460,50 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved