Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 17 серпня 2010 року у виконкомі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 12. Під час цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Крім того, від попереднього з відповідачем шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, шлюб і сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище - [PERSON], визначити місце проживання дітей з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву у якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, однак не згідний із вимогою позивачки щодо визначення місця проживання дітей із нею. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 17 серпня 2010 року у виконкомі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 12. За час цього шлюбу та попереднього їх шлюбу них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери та погляди на життя, шлюб і сім'ю. Сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведені обставини суд вважає, що шлюб сторін не виконує свого призначення, а тому його збереження є недоцільним. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Статтею 160 ч. 1 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони по справі не досягли згоди щодо місця проживання їх дітей. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Отже, визначаючи місце проживання малолітньої доньки сторін [PERSON], [INFO], суд, виходячи з положень Декларації прав дитини, вважає за доцільне залиши її проживати з матір'ю [PERSON] Що ж до неповнолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO], то суд, виходячи з положення ст. 160 ч. 3 СК України, враховуючи вік неповнолітньої [PERSON], яка досягла чотирнадцяти років та самостійно може визначати з ким із батьків вона буде проживати, а також подану до суду заяву, у якій вона виявляє бажання проживати разом з матір'ю, приходить до висновку, що [PERSON] слід також залишити проживати з матір'ю [PERSON] Питання розподілу судових витрат слід вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved