Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з подальшим уточненням позовних вимог до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 23.10.2013 р. на Кільцевій дорозі - вул. Петропавлівська, 24, в м. Києві з вини відповідача [PERSON], у результаті якої позивачу було заподіяно матеріальну шкоду пошкодженням її автомобіля [NUMBER], яку з урахуванням уточнених вимог просили стягнути на користь [PERSON] наступним чином: з ТОВ «Т.Л. Транс» 5 343,46 грн. матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля, 3 191,08 грн. - втрата товарної вартості, 10 000,00 - моральна шкода, 806,08 грн. - компенсація вартості проведення експертизи та направлених телеграм, 5 500,00 грн. - витрати на правову допомогу, 249,00 грн. - судовий збір, з ПрАТ «Просто-Страхування» страхового відшкодування 50 000,00 грн. в наслідок матеріальної шкоди, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 550,00 грн. судового збору, та з [PERSON] 5 000 грн. моральної шкоди, та 50,00 грн. судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник ТОВ «Т.Л. Транс» та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Представник ПрАТ «Просто-Страхування» заперечував проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні, також в матеріалах справи містяться письмові заперечення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, та як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2013 року, [PERSON] 23.10.2013 року о 15 год. 40 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], на Кільцевій дорозі - вул. Петропавліська, 24, в м. Києві,при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним, при перестроюванні з першої смуги не надала дорогу автомобілю «ДАФ» д.н. [NUMBER] з напівпричепом д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2013 року провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] закрито, оскільки в діях позивачки не вбачалося порушення правил дорожнього руху, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, а вказана дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON] Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпроАП Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 17.05.2012р. автомобіль «ДАФ» д.н. [NUMBER] належить на праві власності відповідачу ТОВ «Т.Л. Транс» (а.с.8) В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] знаходиться в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Т.Л. Транс». Згідно з звітом про визначення вартості матеріального збитку від 12.08.2014р. автомобілю позивача заподіяно шкоду в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 58 534,46 грн. (а.с.123-142) Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», в п.4 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер). В п.5 передбачено відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Крім того, встановлено, що автомобіль «ДАФ» д.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «Просто-Страхування» відповідно до полісу АС 3833289. Відповідно до нього, страховик повинен забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної потерпілим третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась під час дії вказаного полісу і винуватцем якої був власник (водій) транспортного засобу, зазначеного у полісі. Виплата страхового відшкодування здійснюється в межах страхових сум, зазначених у полісі та на умовах, визначених законодавством про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третіх осіб складає 50 000 грн., при цьому франшиза складає нуль грн. Згідно з вимогами ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності...» у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованим у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 50 000,00 грн. шляхом стягнення на користь [PERSON] з ПрАТ «Просто-Страхування» страхового відшкодування та 500грн. судового збору, Крім того, з відповідача ТОВ «Л.Т, Транс» на користь позивача підлягає стягненню на користь [PERSON] 8 534,46 грн. у відшкодування моральної шкоди, 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 806,08 грн. вартість оцінки матеріального збитку та направлених телеграм, 4 000 витрат на правову допомогу та 153,40 грн. судового збору. З приводу позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів коштів у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів коштів у відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Л. Транс» на користь [PERSON] в розмірі 2 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача ТОВ «Л.Т. Транс» підлягає стягненню сума 4 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 153,40 грн. судового збору, з відповідача ПрАТ «Просто-Страхування» підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 500,00 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: partial