Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 23.01.2002 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від шлюбу в них є спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно виконавчого листа, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29.11.2001 року і до повноліття сина. Станом на 01.09.2019 року заборгованість за аліментами складає 15177,82 грн., про що свідчить довідка-розрахунок державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, на даний є студентом та навчається на 4 курсі у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного на денному відділенні бюджетної форми навчання по спеціальності: медсестринство, сестринська справа, 1 рівень акредитації. Так для навчання необхідно додаткові кошти, а саме: на найм квартири, на придбання навчальної літератури, на проїзд до місця навчання, додаткові уроки з англійської мови, одяг та харчування. Тому позивачка звернулась з позовом до суду. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачкою заперечує. Згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, на період навчання, в розмірі 900 грн., оскільки отримує невелику заробітну плату та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом з достовірністю встановлено, що 23.01.2002 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від шлюбу в них є спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно виконавчого листа, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29.11.2001 року і до повноліття сина. Станом на 01.09.2019 року заборгованість за аліментами складає 15177,82 грн., про що свідчить довідка-розрахунок державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, на даний є студентом та навчається на 4 курсі у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного на денному відділенні бюджетної форми навчання по спеціальності: медсестринство, сестринська справа, 1 рівень акредитації. Так для навчання необхідно додаткові кошти, а саме: на найм квартири, на придбання навчальної літератури, на проїзд до місця навчання, додаткові уроки з англійської мови, одяг та харчування. Відповідач [PERSON] прецездатний, отримує заробітну плату, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Доходи позивачки не дають можливості в повній мірі матеріально забезпечити проживання, навчання та проїзд сина. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved