Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивачка є єдиною спадкоємицею, оскільки син померлої [PERSON] помер [INFO] року. За її заявою державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа 21.08.2014 року і, в ході перевірки наявності інших спадкоємців, позивачці стало відомо, що за життя її сестра уклала з відповідачкою [PERSON] спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1739 від 13.05.2009 року. Відповідно до умов цього спадкового договору на набувача, в особі відповідачки, було покладено виконання обов'язків по догляду за спадкодавцем, які вона жодного разу не виконувала. Крім того згідно п. 5 даного спадкового договору у разі смерті спадкодавця [PERSON] повинна була організувати її поховання за християнськими звичаями та влаштувати помини та інше, чого вона також не виконала. Позивачка вважає, що [PERSON] скористалась безпорадним станом спадкодавця та вмовила її скласти спадковий договір. За весь час дії договору відповідачка ні разу не з'явилась за місцем мешкання [PERSON], не цікавилась станом її здоров'я, не виконувала умови спадкового договору і після смерті спадкодавця. Спадкодавець за життя ні разу не згадувала про наявність спадкового договору. Позивач вважає, що угода щодо укладання спадкового договору її сестрою 13.05.2009 року має всі ознаки правочину, який вчинено під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалась. Тяжкими умовами для померлої був той факт, що її син [PERSON], який помер [INFO] року, зловживав наркотичними засобами, примушував її продати квартиру, і ця обставина змусила її укласти такий правочин. За відсутності вказаної тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. На підставі зазначеного, посилаючись на ст. 233 ЦК України, позивачка просить визнати недійсним спадковий договір, укладений 13.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1739 від 13.05.2009 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] на підставах викладених у позовній заяві та просила визнати недісйним Спадковий договір укладений 13.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1739 від 13.05.2009 року, оскільки він був укладений [PERSON] під впливом тяжкої для неї обставини. Відповідачка у судове засідання жодного разу не з'явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2009 року між [PERSON] (відчужувачем) та [PERSON] (набувачем) було укладено Спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1739 (а.с.6). За даним договором набувач зобов'язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі її смерті набуває право власності на належну відчужувачу на праві приватної власності двокімнатну квартиру номер 4, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.15). Згідно довідки № 1594/01-16 від 02.12.2014 року наданої Першою Артемівською державною нотаріальною конторою згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO] року не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а.с. 25) Відповідно ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалась. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення зменшення яких необхідно укласти такий правочин. … Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Пред'являючи позов, позивачкою [PERSON] в позовній заяві зазначено і підтверджено її представником в судовому засіданні, що спірний спадковий договір [PERSON] з відповідачкою [PERSON] було вчинено 13.05.2009 року під впливом тяжкої для неї обставини, а саме того, що її син [PERSON], який помер [INFO] року зловживав наркотичними засобами і примушував її продати квартиру. За відсутності вказаної обставини, правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування в цивільному процесі не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачкою та її представником [PERSON] не надано ніяких доказів та обґрунтувань, які б свідчили про те, що спірний Спадковий договір було вчинено відчужувачем [PERSON] під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона скористалась і що, за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі, або вчинено не на таких умовах. Залишаючи позов без задоволення суд виходить із того, що, враховуючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати тим, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, і при визнанні правочину недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, доказуванню підлягає об'єктивний фактор наявності під час вчинення даного правочину тяжкої обставини, за якою практично виключається нормальне формування волі, що змушує особу вчинити правочин на невигідних для себе умовах і що під час судового розгляду доведено позивачем не було. За таких обставин, позов [PERSON] є необґрунтованим і його слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed