Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 15.01.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини припинив надавати з січня 2014 року. Останній має стабільний дохід, але не надає грошову допомогу на утримання дитини в достатньому розмірі. Надавав допомогу не регулярно, приблизно 500 грн. на місяць. Дитина має вади здоров'я, потребує комплексного лікування та оздоровлення. Всі втрати з лікуванням вона несе особисто. Крім того, син навчається в музичній школі і потребує додаткових витрат на розвиток його здібностей. Також вона витрачає кошти на зайняття дитини у групі продовженого дня, на проїзд до школи, а всього загалом близько 1110 грн., не враховуючи харчування, комунальних витрат, придбання ліків, одежі тощо. В зв'язку з цим, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2014 року до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково та просили визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №17. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після припинення сторонами шлюбних відносин проживає разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти визначення аліментів в розмірі 400 грн. При цьому зазначив, що на теперішній час він не працює, постійного заробітку не має, в нього на утриманні є повнолітня дитина від іншого шлюбу, якій він допомагає матеріально, в зв'язку з навчанням. Також в нього є престарілі батьки, які також потребують матеріальної допомоги. Враховуючи зазначені вище положення СК України, надані сторонами письмові докази, суд вважає, що відповідач будучі здоровим та працездатним, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, проти чого не заперечував і сам відповідач в судовому засіданні. При визначені розміру аліментів суд не приймає до уваги доводи відповідача на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, оскільки будь-яких доказів відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, які б підтверджували факт понесення відповідачем витрат на утримання останніх, ним в судовому засіданні не надано. В той час, як згідно наданих відповідачем копій пенсійних посвідчень його батьків вбачається, що останні перебувають на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримують пенсію. Також суд не приймає до уваги при визначені розміру аліментів наявність у відповідача повнолітньої дитини від іншого шлюбу, оскільки відповідачем в цій частині також не надано доказів щодо понесення витрат, пов'язаних з навчанням сина. Крім того, згідно договору про підготовку за очною формою навчання від 12.08.2010 року, строк його дії та навчання закінчується 30.06.2014 року, тобто через півтора місяці. А тому, можливі витрати відповідача на навчання сина за цей період, які до того ж останнім не обґрунтовано та не доведено, не вплинуть на можливість відповідача сплачувати аліменти. Посилання відповідача на те, що син після отримання ступеню бакалавра, в подальшому може продовжити навчання в магістратурі, що потягне за собою подальші витрати на навчання, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана обставина може бути підставою для зміни розміру аліментів наступному. А суд при визначені аліментів враховує обставини, які існують на момент розгляду справи. При цьому, суд також не враховує при визначені розміру аліментів доводи позивачки щодо наявності у дитини вад здоров'я, які потребують комплексного лікування та оздоровлення, оскільки з наданих позивачкою письмових доказів не вбачається наявності у дитини хронічних захворювань, які б потребували тривалого чи постійного лікування. Відповідних медичних висновків та призначень надані позивачкою докази не містять. А витрати на лікування дитини, пов'язані з періодичними тимчасовими хворобами, можуть бути підставою для стягнення в подальшому додаткових витрат на дитину. З урахуванням зазначеного, а також враховуючи, що відповідач офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дитину та виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент розгляду справи становить 1286 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2014 року (дня подачі позову до суду) до повноліття дитини. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial