overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до розпаду сім'ї та шлюбних відносин, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Просить відновити дошлюбне прізвище - записавши її як [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду надіслав заяву у які просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача просив справу слухати з винесенням заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки, у судове засідання, відповідач не повідомила. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 17.06.2006 року Білоцерківською сільською радою, Пирятинського району, Полтавської області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про місце мешкання якого у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що сторони проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до розпаду сім'ї та шлюбних відносин, у зв'язку з чим сторони з червня 2013 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Вказала, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає. Відповідач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати неповнолітня донька [PERSON] - з матір'ю [PERSON] Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 20.09.2008 року Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що сторони з червня 2013 року проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у ? з всіх заробітків відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі ? з всіх видів заробітку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що у неї від шлюбу з відповідачем є син - [PERSON] [INFO], який проживає із нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх заробітків відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі ? частини з всіх видів заробітку відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23 вересня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю і перебуває на утриманні батьків. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дітей та поділ майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснила, що подальше їх перебування у шлюбі не має сенсу, на примирення вона не згодна, відновлення дошлюбного прізвища не бажає. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони 23 вересня 2000 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 569 (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 243 гривні 60 копійок (а.с. 1а). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки, у зв'язку з чим сторони з грудня 2012 року проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач просить дошлюбне прізвище не відновлювати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вказала, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати дитина. Відповідач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати неповнолітня донька [PERSON] - з матір'ю [PERSON]. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 25.09.1993 року Дайманівською сільської радою, Пирятинського району, Полтавської області. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що сторони з грудня 2012 року проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2014 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки, у зв'язку з чим сторони з грудня 2013 року проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач просить дошлюбне прізвище не відновлювати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вказала, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати дитина. Відповідач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати неповнолітній син [PERSON] - з матір'ю [PERSON] . Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 06.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що сторони з грудня 2012 року проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2020 року звернулась до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, прохала задовольнити (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Суд враховує, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому доходить висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде достатнім для утримання дитини. Суд стягує на користь Держави з відповідача судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у поданій нею до суду 01.06.2016 р. позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, пославшись на те, що відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та з посиланням на визнання позову в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтв про шлюб, про народження дитини в матеріалах справи на а.с.3,4). У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тож з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] у поданій нею до суду 01.09.2016 р. позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, пославшись на те, що відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на визнання позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини в матеріалах справи на а.с.4). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує. Тож з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у поданій нею до суду 01.11.2016 р. позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, пославшись на те, що відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини в матеріалах справи на а.с.5). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує. Тож з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] у поданій нею до суду 04.11.2016 р. позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, пославшись на те, що відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини - в матеріалах справи на а.с.5). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує. Тож з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов - задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved