Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона зазначила, що протягом останнього року сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку. У вересні 2015 року між подружжям сталася сварка, після якої відповідач зібрав речі та переїхав проживати до родичів, в результаті чого між сторонами остаточно припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, адже кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, між сторонами досягнуто згоди щодо подальшого утримання й місця проживання дитини та просить суд розглянути справу за його відсутності, через зайнятість на роботі, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 14 березня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №78 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 21.06.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 6 ) Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved