Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, 23.12.2011 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 24.10.2014 року, але юридично шлюб між ними не розірвано. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин вона з дитиною проживає окремо від чоловіка, проживає разом зі своїми батьками. Позивачка зазначає, що вона не працює, займається вихованням та доглядом за дитиною, отримує допомогу при народженні дитини, яка лише частково покриває витрати на дитину. Інших доходів у неї немає, тому весь обсяг матеріального забезпечення про неї з сином повністю лежить на її батьках, а батько дитини, у свою чергу, від виховання та утримання дитини самоусунувся. Відповідач працює без офіційного працевлаштування, отримує дохід, але після розриву їх відносин матеріальної допомоги не надає. Аліментів на користь інших осіб відповідач не сплачує. Дитина здорова, на обліку у лікарів не знаходиться, додаткових витрат на своє утримання не потребує. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючі з дня пред'явлення позову і до досягненням сином повноліття, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійськ Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №638 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6). Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.7). Відповідач [PERSON] працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач є працездатною особою; інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, ніяких стягнень по виконавчим документам з відповідача не здійснюється; стан здоров'я дитини позивачки нормальний та не потребує додаткових витрат на оздоровлення, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved