Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 20.09.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , актовий запис № 1483. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги. Спільно сторони не проживають та спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з матір`ю та спору між батьками стосовно визначення місця проживання дитини не існує, тому позивачка просить шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 2000,00 гривень підтримав в повному обсязі, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 20.09.2014 року, актовий запис №1483. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Амур-Нижньодніпровським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області від 06.03.2018 року, актовий запис №322. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спільне господарство та сімейний бюджет сторони не ведуть, майновий спір на даний час відсутній. Таким чином, в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, суд вважає позов задовольнити, оскільки збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам сторін. На теперішній час дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Спір між сторонами щодо місця проживання дитини, як вбачається з матеріалів справи, відсутній. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача здійснюються будь-які стягнення на утримання інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, крім того він надав до суду заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , у розмірі 2000 гривень, до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved