Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] року в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області померла її бабуся [PERSON].Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на цілий житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами під [ADDRESS].Позивач є спадкоємицею за заповітом, так як 28 січня 2014 року бабуся на випадок своєї смерті все своє майно заповідала позивачу [PERSON] Спадщину після смерті своєї бабусі позивачка прийняла. Спадкоємців за законом чи за заповітом, які б мали право в спадщину, не має. Батько позивача [PERSON] - [PERSON] спадщину після смерті [PERSON], не прийняв та на неї не претендує. Однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом позивач не в змозі, так як правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок втрачений. Спадкодавець [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті на вищезазначений будинок, прийняла відповідно до вимог ст.1268 ЦК України його дружина [PERSON], оскільки проживала та булазареєстрована з ним за однією адресою. Житловий будинок з господарськми будівлями і спорудами № [ADDRESS] належав [PERSON] на праві власності, однак свідоцтво про право власності було втрачене. В зв'язку з викладеним вище, позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач та його представник позов підтримують та просять його задовольнити у повному обсязі, представник відповідача при розгляді справи поклався на розсуд суду, третя особа не заперечує з приводу задоволення даного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, спадкових справ, суд вважає необхідним позов задовольнити встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року в смт. Вороновиця Вінницького району, Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], який відповідно до копії технічного паспорту в цілому складається з житлового будинку під літерою «А», сараю під літерою «Б», сараю під літерою «б», погрібу з шиєю під літерою «В», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, колодязю І (а.с.15-18). Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки за життя [PERSON] 28.01.2014 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона матиме право за законом (а.с.13). Спадкоємців, після смерті [PERSON], які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні. Спадкоємець першої черги за законом [PERSON] спадщину після своєї матері [PERSON] не прийняв та на неї не претендує, про що свідчать копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.35-42). Спадщину [PERSON], після смерті [PERSON] прийняла, шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини, що відповідає ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України. Однак, нотаріус своїм листом від 19 квітня 2016 року за № 922/01 17 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, так як позивачем не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.23). Ч. 1 с. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його смерть (а.с.9). Спадщину після його смерті, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] прийняла відповідно до вимог ст.1268 ч.3 ЦК України його дружина [PERSON], оскільки проживала та була ареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради від 25 квітня 2016 року за №900 (а.с.20), але у зв'язку зі своєю смертю не встигла оформити спадкових прав. Житловий будинок з господарськми будівлями і спорудами № [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] від 21.11.1994 року про право особистої власності на жилий будинок, яке видане на підставі рішення виконкому Вороновицької селищної ради Вінницького району, однак дане свідоцтво про право власності було втрачене, що підтверджується публікацією в газеті «Вінничина» за №33 від 29 квітня 2016 року (а.с.21). Судом була витребувана із КП ВООБТІ інвентаризаційна справа №1930 по будинковолодінні, [ADDRESS] та, оглянувши її, суд встановив, що в ній наявне свідоцтво [NUMBER] про право особистої власності на вищезазначений житловий будинок, яке належить [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що передбачено ст. 1233 ЦК України. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. У відповідності до вимог п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, та [PERSON] при житті прийняла спадщину цього ж будинку після смерті [PERSON], але документально на прийняття спадщини не оформила. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб та перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходили. На підставі викладеного та

Outcome: approved