Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на квартиру та житловий будинок в м.Вільнянськ Запорізької області, а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Купріянівської сільської Ради. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, її батько [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]; земельна ділянка площею 9.12 га, розташована на території Купріянівської сільської Ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка вважає, що вона як донька померлого є спадкоємцем першої черги за законом, і просить визнати за собою право власності на зазначене майно. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Суду представник позивачки пояснив, що [PERSON] має право на зазначене майно як спадкоємець першої черги за законом, вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але на момент такого звернення у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим оформити спадщину через нотаріуса не виявилося можливим. Також з'ясувалося, що при житті померлий батько не встиг отримати правовстановлюючий документ на квартиру по вул.Островського, і, крім того, на отримання спадщини також стала претендувати відповідачка [PERSON], яка проживала певний час з померлим однією сім'єю без реєстрації шлюбу, і яка також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з цим представник позивачки просить вирішити спір у судовому порядку та повністю задовольнити поданий позов. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надала. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.6, 7) Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 9,12 га, розташована на території Купріянівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8); житловий будинок [ADDRESS] (а.с.42, 43). Крім того, судом встановлено, що 11.02.1994 року [PERSON] та двом іншим співвласникам - [PERSON] та [PERSON] - було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], ця квартира належала їм у рівних частках (а.с.44). [PERSON] та [PERSON] були подружжям і, відповідно, батьком та матір'ю [PERSON], померли: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] (а.с.46-48). З поданої довідки вбачається (а.с.80), що на момент [PERSON] його дружина [PERSON] постійно проживала разом з ним в одній квартирі, отже, її слід вважати такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. У свою чергу, після її смерті єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, став її син [PERSON] (спадкодавець у наявній справі); спадщину він прийняв відповідно до положень п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, подавши заяву до нотаріальної контори (а.с.66). Таким чином, слід вважати, що на момент своєї смерті [PERSON] був єдиним власником квартири [ADDRESS] Позивачка [PERSON], яка є донькою спадкодавця [PERSON], своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.15). Заповіту спадкодавець при житті не складав. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Що ж стосується заяви [PERSON] про прийняття нею спадщини (а.с.18), то з неї вбачається, що вона претендує на отримання спадщини як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Такі особи, згідно ст.1264 ЦК України, віднесені законом до спадкоємців за законом 4-ї черги. тоді як позивачка є спадкоємцем за законом 1-ї черги. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, відповідачка [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] не отримала. Зустрічних позовних вимог про зміну черговості спадкування згідно положень ст.1259 ЦК України нею не заявлено. Враховуючи викладене, [PERSON] є власником спірного майна, зазначеного нею у позовній заяві, а тому її позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved