Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, доповнивши який (а.с.45-47), просить визнати виконавчий напис №10000 від 29.04.2016 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 05.04.2012 року між нею та ПАТ «Перший Український [PERSON]» було укладено кредитний договір №14733998, згідно умов якого вона отримала кредит у розмірі 82950 грн. на придбання транспортного засобу марки «Hyundai» зі сплатою 17,99 % річних строком до 05.01.2019 року. 26.04.2016 року старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №48136195, у звязку з повною сплатою нею боргу, виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. 04.04.2017 року старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №53701727. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис, вчинений 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], де стягувачем вказано ПАТ «Перший Український [PERSON]», сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 90110 грн. Вказує, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір, на підставі якого було зроблено виконавчий напис, не є безспірним, крім того не є нотаріально посвідченим. Також, вказує, що належними доказами, які б підтверджували наявність або відсутність заборгованості, та встановлювали розмір заборгованості, можуть бути первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність». З огляду на постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження вважає, що виконавчий напис банком отриманий шахрайським чином, у звязку з чим звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але направив до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в запереченні. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та представник Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 05.04.2012 року між ПАТ «Перший Український [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №14733998, згідно умов якого вона отримала кредит у розмірі 82950 грн. на придбання транспортного засобу марки «Hyundai» зі сплатою 17,99 % річних строком до 05.01.2019 року (а.с.14-19). Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 03.12.2014 року з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №14733998 від 05.04.2012 року на загальну суму 75461,65 грн., яка складається з: 69008,72 грн. заборгованість за сумою кредиту; 1747,61 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користуванням кредитом; 4705,32 грн. заборгованість за сумами пені за порушення строків виконання грошових зобовязань, а також судові витрати у розмірі 754,61 грн. 02.03.2015 року Теплодарський міський суд Одеської області на підставі заяви представника банку видав виконавчий лист, який стягувач надав до виконавчої служби для примусового виконання. 26.04.2016 року старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 02.03.2015 року Теплодарським міським судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» заборгованості у розмірі 76216,26 грн., у звязку з повною сплатою боржником боргу, виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2016 року представник ПАТ «Перший Український [PERSON]» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.83). 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10000, згідно якого запропоновано стягнути на користь ПАТ «Перший Український міжнародний [PERSON]» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №14733998 від 05.04.2012 року за період з 05 січня 2016 року по 05 квітня 2016 року, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 22607,19 грн.; простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 18661,27 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 46401,53 грн.; строкової заборгованості за відсотками в розмірі 1439,53 грн. Таким чином загальна заборгованість становить розмірі 90110 грн. (а.с.9) 04.04.2017 року старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №10000, вчиненого 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.11). З позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка зазначила наявність спору щодо її заборгованості за кредитним договором, а також відсутність його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. У відповідності до п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем , за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, а п. 3.2 вказаної Глави встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Таким чином, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» зазначив, що однією із обєктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. ВССУ акцентує увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу. Також ВССУ зазначає, що судами помилково приймаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості, якими виступають надані банками розрахунки сум заборгованості, оскільки сам по собі такий розрахунок не може підтверджувати безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, ВССУ називає первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та бухгалтерську звітність». Такими документами можуть бути платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Таким чином, документи, які підтверджують безспірність розміру заборгованості матеріали справи не містять. Крім того, суд погоджується з позицією позивачки стосовно того, що рішення суду за результатами розгляду позову, предметом якого вже були вимоги про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором, які задоволені судом, при наявності наступного звернення до нотаріуса за вчинення виконавчого напису про стягнення, в тому числі, вже зазначених у вказаному рішенні сум, свідчить про наявність спору та обставин, які перешкоджають вчиненню виконавчого напису від 29.04.2016 року відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». У ході розгляду справи судом було оглянуто виконавче провадження №48136195 з виконання виконавчого листа, виданого з метою примусового виконання рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 03.12.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» заборгованості за кредитним договором №14733998 від 05.04.2012 року у сумі 75461,65 грн. та встановлено, що станом на 05.04.2016 року боржником повністю погашена вказана заборгованість, а також сплачено виконавчий збір, що підтверджується копіями квитанцій та розпорядженням №В 17-48136195, складеним державним виконавцем Михайловою С.О. та затвердженим начальником відділу ДВС Біляївського МУЮ в Одеській області 05.04.2016 року. Тобто, на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису заборгованість [PERSON] вже була сплачена, таким чином суд вважає, що за виконавчим написом відбудеться подвійне стягнення суми заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з порушенням вимог вищевказаного законодавства. Посилання позивачки на відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору суд до уваги не приймає, оскільки вказана обставина не передбачена Переліком документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису з метою стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Outcome: approved