Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача в якому просить стягувати із останнього на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких народилась двоє дітей. Після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати із позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не бере участь в утриманні дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я, обов`язок батьків утримувати дітей, просить у відповідності до ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України, позов задовольнити повністю. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 15 листопада 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. 20 лютого 2020 року заочним рішенням суду задоволено повністю позовні вимоги. Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року вказане заочне рішення суду скасовано та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у заяві по суті. У судовому засіданні відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей у розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину, адже окрім ним має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження / арк. спр. 4, 5/. Діти проживають із матір`ю та такі зареєстровані за адресою - [ADDRESS] , що підтверджено довідкою ЛКП «Житловик-С» від 27.11.2019 № 3540. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дітей, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки. Суд враховує спільну позицію сторін з цього питання. Разом із тим, суд бере до уваги обставину перебування на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є [PERSON] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження / арк. спр. 54, 55/. Разом із тим, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджено копією виписки серії [NUMBER] . У зв`язку із вищевикладеним, суд прийшов переконання, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Попри те, суд враховує матеріальне становище дітей, яких утримує та доглядає позивачка, матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей; стан здоров`я спільних дітей стоін та відповідача зокрема, адже відсутні будь-які докази щодо незадовільного стану таких осіб. Суд прийшов висновку, що виходячи з презумпції рівномірності розподілу обов`язку по утриманню дітей, з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, до досягнення ними повноліття. Таким чином, суд прийшов висновку, що необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а в решті позову відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачкою 08 листопада 2019 року до суду направлено позовну заяву про стягнення аліментів на дітей, а тому такі аліменти необхідно присудити з 08.11.2019 у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. ст. 141, 181, 182 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві поряд із загальними нормами права. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають захисту, шляхом задоволення позову частково. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 384,20 грн судового збору в доход держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial