Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 02.06.2016 року між нею та відповідачем в усній формі було укладено договір доручення, відповідно до якого вона надала останньому грошові кошти в сумі 65000 грн., а відповідач зобов'язався придбати для неї майно: кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRK35ZJ-S, стабілізатор напруги «Элекс Герц 16-1/40А», інсталяційний модуль із підвісним унітазом Kolo, комплект метало-пластикових вікон та передати їй в строк до 21.06.2016 року або повернути вказану грошову суму в той самий строк. З метою фіксування укладання договору доручення 02.06.2016 року відповідачем було складено відповідну розписку. Посилаючись на те, що відповідачем свої зобов'язання виконано не було та в обумовлений строк майно не передано та кошти не повернуто, позивачка просила суд стягнути з відповідача кошти в сумі 65000 грн., проценти за безпідставне користування коштами в сумі 753 грн. 28 коп., 3% річних за безпідставне користування коштами в сумі 224 грн. 38 коп., а всього стягнути 65977 грн. 66 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. В зв'язку з потворною неявкою відповідача та враховуючи думку сторони позивача, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.06.2016 року між сторонами в усній формі було укладено договір доручення, відповідно до якого позивачка надала відповідачу грошові кошти в сумі 65000 грн., а відповідач зобов'язався придбати для неї майно: кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRK35ZJ-S, стабілізатор напруги «Элекс Герц 16-1/40А», інсталяційний модуль із підвісним унітазом Kolo, комплект метало-пластикових вікон та передати їй в строк до 21.06.2016 року або повернути вказану грошову суму в той самий строк. На підтвердження цього 02.06.2016 року відповідачем було складено відповідну розписку, що підтверджується копією останньої, залученої до матеріалів справи (а.с.9) та оригіналом цієї розписки, оглянутими судом під час розгляду справи та дослідження матеріалів. Як зазначила позивачка під час розгляду справи в суді, вказане доручення та кошти надавались відповідачу як виконробу, в зв'язку з проведенням ремонтних робіт в квартирі. Однак, після передачі коштів останньому, відповідач умови договору не виконав, в обумовлений в розписці строк до 21.06.2016 року визначене в розписці майно не придбав та кошти не повернув. Після отримання коштів, ремонті роботи було припинено, відповідач уникає зустрічей та зв'язку з останнім не має. Направлена на його адресу письмова вимога залишилась без реагування. Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Відповідно до ст.1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Згідно ст.1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Згідно ст.1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Відповідно до ст.1006 ЦК України повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи зазначені вище обставини та положення ЦК України, оскільки відповідачем свої зобов'язання за договором доручення не виконано та за передані йому позивачкою кошти визначене у розписці майно не придбано та не передано позивачці у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення коштів в сумі 65000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи, що розпискою було передбачено обов'язок відповідача в разі не придбання майна повернути позивачці надані для його придбання кошти в сумі 65000 грн. в строк до 21.06.2016 року та вказані договірні зобов'язання відповідачем також не виконано, кошти не повернуто, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь позивачки на підставі ч.2 ст.625 ЦК України трьох процентів річних за період з 22.06.2016 року по 04.08.2016 року в сумі 224 грн. 38 коп., а також на підставі ч.1 ст.8, ст.536, ч.1 ст.1048 ЦК України процентів за користування чужими коштами за період з 22.06.2016 року по 04.08.2016 року в сумі 753 грн. 28 коп. При цьому, суд погоджується з розрахунком вказаних сум, наведеним позивачкою в позовній заяві. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки кошти в сумі 65000 грн., проценти за користування коштами в сумі 753 грн. 28 коп., три проценти річних в сумі 224 грн. 38 коп., а всього стягнути 65977 грн. 66 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 659 грн. 78 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved