Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що з 20 жовтня 1979 року до теперішнього часу перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З моменту реєстрації шлюбу позивачка з відповідачем ведуть спільне господарство, за сумісне життя придбано наступне спільне майно: автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в.; комплект м'якої меблі виробництва Німеччини; домашній кінотеатр «Panasonic»; плазмова панель «Panasonic»; комплект для прийому супутникового телебачення; килим виробництва Бельгії; комплект меблі для спальні виробництва Італії; 2 комплекти меблів для спальні, вироблені на замовлення; електрогітари - 2 шт.; акустичні гітари - 2 шт.; комп'ютер; килим - 3 шт.; диван розкладний виробництва Фінляндії; комплект меблі для кухні виробництва Італії; газова поверхня «Fagor»; електродуховка «Fagor»; посудомийна машина «Bosch»; холодильник «Samsung»; мікрохвильова піч «LG»; комплект меблі для ванної кімнати виробництва Іспанії; ванна «Ravak»; пральна машина «Asko»; комплект меблі для передпокою, виготовлений на замовлення; нормалізатор напруги виробництва Російської Федерації; газовий котел; пластикові водяні баки; комплект насосного обладнання Разом з тим, ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.04.2012р. накладено арешт на автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в., належний відповідачу. У зв'язку з чим, вважає, що у разі визначення судом належності цього автомобіля у результаті розділу майна подружжя їй, вона буде позбавлена можливості реалізувати своє право власності, право розпорядження відносно вказаного автомобіля. Вважає, що для гарантії реалізації її прав як власника на вказаний автомобіль, необхідно зняти арешт, накладений на автомобіль, оскільки наявність вказаного обтяження порушує право власності позивачки на цей автомобіль та повинно бути скасовано судом шляхом зняття вищевказаного арешту. Кожну зі спірних речей поділити в натурі без втрати функціонального призначення неможливо. Поділити спірні речі добровільно відповідач відмовляється. Таким чином, просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя вищезазначене майно та розділити його між нею та відповідачем наступним чином, виділивши в натурі та визначити, що кожному з них належить на праві власності: - позивачці: автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в.; домашній кінотеатр «Panasonic»; плазмова панель «Panasonic»; 1 комплект меблі для спальні, вироблений на замовлення; килим; електродуховка «Fagor»; посудомийна машина «Bosch»; холодильник «Samsung»; - відповідачу: комплект м'якої меблі виробництва Німеччини; комплект для прийому супутникового телебачення; килим виробництва Бельгії; комплект меблі для спальні виробництва Італії; 1 комплект меблі для спальні, вироблений на замовлення; електрогітари - 2 шт.; акустичні гітари - 2 шт.; комп'ютер; килим - 2 шт.; диван розкладний виробництва Фінляндії; комплект меблі для кухні виробництва Італії; газова поверхня «Fagor»; мікрохвильова піч «LG»; комплект меблі для ванної кімнати виробництва Іспанії; ванна «Ravak»; пральна машина «Asko»; комплект меблі для передпокою, виготовлений на замовлення; нормалізатор напруги виробництва Російської Федерації; газовий котел; пластикові водяні баки; комплект насосного обладнання. А також зняти арешт з автомобілю «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки - [PERSON], що діє в її інтересах на підставі довіреності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення вимог позивачки. Представник третьої особи - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 1979 року у Ворошиловському відділі ЗАГС за актовим записом № 747, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). За час спільного проживання сторонами по справі було придбано спільне сумісне майно: автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в.; комплект м'якої меблі виробництва Німеччини; домашній кінотеатр «Panasonic»; плазмова панель «Panasonic»; комплект для прийому супутникового телебачення; килим виробництва Бельгії; комплект меблі для спальні виробництва Італії; 2 комплекти меблів для спальні, вироблені на замовлення; електрогітари - 2 шт.; акустичні гітари - 2 шт.; комп'ютер; килим - 3 шт.; диван розкладний виробництва Фінляндії; комплект меблі для кухні виробництва Італії; газова поверхня «Fagor»; електродуховка «Fagor»; посудомийна машина «Bosch»; холодильник «Samsung»; мікрохвильова піч «LG»; комплект меблі для ванної кімнати виробництва Іспанії; ванна «Ravak»; пральна машина «Asko»; комплект меблі для передпокою, виготовлений на замовлення; нормалізатор напруги виробництва Російської Федерації; газовий котел; пластикові водяні баки; комплект насосного обладнання. Факт спільного сумісного придбання вищезазначеного майна визнаний сторонами та підтверджений документально письмовими доказами, а відповідно, не підлягає доказуванню у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна, дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення і за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 ч.2 Сімейного Кодексу України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Роз'ясненнями, наданими у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27. 08. 1976 «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення майна з-під арешту), розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька про забезпечення позову від 13.04.2012 року накладено арешт на автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в., належний [PERSON] (а.с.6). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 04 вересня 2007 року на автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в., зареєстрованим за [PERSON], право керування даним автомобілем мають також [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку про доцільність проведення розподілу спільного майна сторін по справі, виходячи із заявлених позивачкою позовних вимог, наступним чином: виділити позивачці та, відповідно, визнати за нею право власності на: автомобіль «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в.; домашній кінотеатр «Panasonic»; плазмова панель «Panasonic»; 1 комплект меблі для спальні, вироблений на замовлення; килим; електродуховка «Fagor»; посудомийна машина «Bosch»; холодильник «Samsung». Решту спільно набутого сторонами під час шлюбу майна, зазначеного у позові, суд вважає можливим виділити відповідачу та визнати за ним право власності на дане майно, а саме: комплект м'якої меблі виробництва Німеччини; комплект для прийому супутникового телебачення; килим виробництва Бельгії; комплект меблі для спальні виробництва Італії; 1 комплект меблі для спальні, вироблений на замовлення; електрогітари - 2 шт.; акустичні гітари - 2 шт.; комп'ютер; килим - 2 шт.; диван розкладний виробництва Фінляндії; комплект меблі для кухні виробництва Італії; газова поверхня «Fagor»; мікрохвильова піч «LG»; комплект меблі для ванної кімнати виробництва Іспанії; ванна «Ravak»; пральна машина «Asko»; комплект меблі для передпокою, виготовлений на замовлення; нормалізатор напруги виробництва Російської Федерації; газовий котел; пластикові водяні баки; комплект насосного обладнання. Крім того, у зв'язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про необхідність зняти арешт з автомобіля «NISSAN TEANA», легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 3498, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007р.в. Позивачка не вимагає компенсації за сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved