Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обгрунтування позовних вимог вказала, що їй на підставі договору дарування на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Берестова, 7 в м. Снятині, Івано-Франківської області. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом у вищевказаному будинку. Після розірвання шлюбу з [PERSON] у 1995 році, останній вибув з належного позивачці будинку і більше 20 років проживає окремо, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи . Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився повторно, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: [PERSON] Договору дарування житлового будинку серії ВАС № 321689 від 18.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу встановлено, що [PERSON] подаровано житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Снятині по вул. Берестовій, 7 Івано-Франківської області. З довідки від 15.01.2018р. № 149, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що в житловому будинку по вул. Берестовій,7 в м. Снятині зареєстровані такі особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває за межами України і більше 20 років по даній адресі не проживає. [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сімї за №148 від 15.01.2018р. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], але більше 20 років по вказаній адресі не проживає. [PERSON] свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ №024172 слідує, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 12.12.1995 року, про що зроблено актовий запис за №162 та після розірвання шлюбу громадянці присвоєно прізвище «Гончарик». [PERSON] свідоцтва про смерть серії І-НМ № 006850 вбачається, що [PERSON] помер 03.06.2005 року. [PERSON] паспортних даних серії СС №079344 [PERSON], 11.08.1978року народження зареєстрована [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. На підставі ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved