Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 08 листопада 2007 року у виконкомі Лазівської сільської ради за актовим записом №22. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей - син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказує на те, що відповідач постійного місця праці не має, але має тимчасові заробітки, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 800 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінили та просить стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Дала суду пояснення, аналогічні, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні (уточнені) позовні вимоги визнали та відповідач пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, до досягнення ними повноліття. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дітей (а.с.4,5,6,7), актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сім'єю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не підтримує та довідкою виконкому Тячівської міської територіальної громади Тячівського району Закарпатської області, з якої вбачається, що діти проживають разом з позивачкою (а.с.8,9,10). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дітей, відповідач не приймає участь в утриманні дітей, добровільно кошти відповідачці на утримання дітей не надає, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільних дітей. Беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому

Outcome: approved