Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: Ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] народження на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття дитини. Допустити негайне виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] визнав позов частково. Позивачка [PERSON] пояснила суду, що позов підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач епізодично купляє одяг дитині, але постійно грошовими коштами не допомагає. Тієї допомоги, яку він надає недостатньо для утримання дитини. Стан здоров'я дитини задовільний. Вона визнає ту обставину, що у відповідача на утриманні є син від першого шлюбу. Відповідач [PERSON] пояснив, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно, так як він ніде не працює, займається підсобним господарством і в нього на утриманні є неповнолітній син від першого шлюбу і мати сина померла. Стан здоров'я в нього задовільний, інших непрацездатних осіб у нього на утриманні немає. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ № 159543 від 24.04.2012 року, довідка № 384 від 16.06.2015 року, видана Бабинською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 16 червня 2015 року. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надавав матеріальну допомогу своїй дитині на належному рівні. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує на належному рівні матеріально свою дитину. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає 1032 гривень. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримував дитину та забезпечував прожитковий мінімум дитини відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст.141,150 Сімейного кодексу України. Також в порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні непрацездатних осіб. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial