Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житлову площу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,70 кв.м., загальною площею 43,90 кв.м. Відповідач - [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з 1987 року, однак у вказаній квартирі він зареєстрований. Його власних речей в квартирі немає. Його місце мешкання позивачці не відомо. Ніяких перешкод у мешканні йому ніхто не чинив. На підставі викладеного позивачка несе додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, пов'язані з користуванням квартири із-за того, що відповідач прописаний у квартирі, але фактично не користується. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, сповіщалась належним чином про дату, час та місце судового засідання, представник позивачки подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила слухати справу без її участі, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Суд, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зазначила, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,70 кв.м., загальною площею 43,90 кв.м. Відповідач - [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з 1987 року, однак у вказаній квартирі він зареєстрований. Його власних речей в квартирі немає. Його місце мешкання позивачці не відомо. Ніяких перешкод у мешканні йому ніхто не чинив. На підставі викладеного позивачка несе додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, пов'язані з користуванням квартири із-за того, що відповідач прописаний у квартирі, але фактично не користується. З Довідки (виписки із домової книги про склад родини та реєстрації) від 12.08.2013 року, виданої [PERSON], вбачається, що позивачка зареєстрована та постійно проживає у квартирі [ADDRESS]. У цій квартирі також зареєстрований [PERSON], [INFO] Відповідно до актів від 14.08.2013 р. та від 03.02.2014 р. вказано, що [PERSON] у кВ. [ADDRESS] з 1987 року не проживає, його особистих речей у квартирі немає, ніхто з проживаючих у цій квартирі йому не чинив перешкод щодо користування квартирою, замки не мінялися. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved