Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], уродженку Київської області, Миронівського району, с. Микитяни такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зобов'язати виконавчий комітет Медвинської сільської ради Київської області зняти з реєстрації відповідачку. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона є власником вищевказаного житлового будинку, в якому зареєстрована відповідачка, яка з 13 березня 2017 року за місцем реєстрації не проживає, не сплачує рахунки за користування житлом, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті та не є членом її (позивачки) сім'ї, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 13.04.2017 року, 05.09.2017 року, 17.01.2018 року. Посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази, і не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачки, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 лютого 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19307454 від 20.03.2014 року. Відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку позивачки, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 19 березня 2014 року Богуславським РС Управління ДМС України в Київській області. Актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 13.04.2017 року, 05.09.2017 року, 17.01.2018 року, складеними комісією в складі представників Медвинської сільської ради Богуславського району, підтверджується, що відповідачка [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] з 13 березня 2017 року по даний час не проживає. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в статті 150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Тобто проживання членів сім'ї у житловому приміщенні, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У разі виникнення спору між власником та особами, які проживали з ним як члени сім'ї, необхідно враховувати той факт, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням власника. Так, згідно цієї норми закону член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачка [PERSON] не проживає в будинку позивачки більше року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідачка не проживає по місцю реєстрації в будинку позивачки більше року, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом. В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідачки з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved