Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в червні 2016 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 30.11.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області. Від вказаного шлюбу у них з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Спільне життя подружжя не склалося через непорозуміння та фізичний вплив з боку відповідача, що призвело до припинення подружніх відносин. Вважає, що подальше збереження сімї та примирення є неможливим. В звязку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, проте надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання\~ не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 30.11.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 087078 ( а.с.6). Від вказаного шлюбу у позивачки з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки також підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved