Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. На підставі договору дарування АВР № 743426 від 10.04.2001 року позивачки батько [PERSON], померлий 09 квітня 2004 року прийняв у дар домоволодіння з надвірними будівлями, яке знаходиться за адресою: вулиця Октябрьська, будинок 194 в місті Марїнка, Марїнського району, Донецької області. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] прийняли спадщину по ? частині житлового будинку. [PERSON] як покупець та [PERSON] як кредитор, 03 січня 2014 року уклали договір купівлі-продаж з відповідачем, згідно якого фактично купили у [PERSON] ? частину житлового будинку який знаходиться по вулиці Октябрьській №194 в місті Марїнка, Марїнського району, Донецької області. Згідно до умов угоди [PERSON] передала [PERSON] гроші у розмірі пятдесят тисяч гривень, оскільки саме за таку ціну [PERSON] погодилася продати свою ? частину житлового будинку. 03 січня 2014 року було укладено договір поруки в якому [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] поручається перед [PERSON], [PERSON] за виконання грошових зобовязень [PERSON]ю Михайлівною, відносно виконання грошового зобовязання у сумі пятдесят тисяч гривень за виконання договору купівлі-продажу житлового будинку. На момент фактичної купівлі-продажу житлового будинку гроші [PERSON] отримала від [PERSON] в повному обсязі. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу [PERSON] не мала можливості, оскільки відповідачка ухилялась від переоформлення. [PERSON] зобовязалася у строк до 03 лютого 2014 року оформити на [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку (посвідчити його у нотаріуса). 23 січня 2014 року [PERSON] померла, тому умови договору не виконані. В цей час [PERSON] є єдиною спадкоємицею будинку та фактично прийняла спадщину, оскільки проживає в цьому будинку, зареєстрована в ньому, користується та експлуатує будинок, сплачує електроенергію. [PERSON] в права спадщини не вступала, будинок не переоформляла та в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталася, із-за своєї неграмотності . За спробою оформити спадщину позивачці стало звісно, що вона може розпоряджатися належним їй спадковим майном тільки за рішенням суду. Так як [PERSON] фактично прийняла спадщину, то виникла необхідність встановити даний факт за рішенням суду. Однак відсутність правовстановлюючих документів змусило звернутися в суд з справжнім позовом за захистом інтересів позивача. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за доцільне справу розглянути заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на наслідування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті при житті спадкодавці і народженні після його смерті, той із подружжя котрий його пережив, та батьки. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3,7,82,119,120 ЦПК України, ст.ст.15,16,,1261, ЦК України, суд

Outcome: approved