Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з осені 2019 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, жили разом, однією сім`єю як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у них є спільна малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] не склалися. Ще під час вагітності позивачки, в червня 2020 року сторони припинили фактичні подружні стосунки та стали проживати окремо. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання до досягнення сином трирічного віку. ЇЇ матеріальне становище вкрай скрутне. Тому позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачкою не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем з осені 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, жили разом, однією сім`єю як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у них є спільна малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Так судом встановлено, що матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання, оскільки вона на даний час не працює. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, а також те, що позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дитина проживає разом із позивачкою, тому виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що при даних обставинах з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки, в розмірі 1/6 від його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно правил ст. 84 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дружину - до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved