Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що 09.02.2016 року в с. Забрідь, Великоберезнянського району, помер її батько [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Забрідь, вул. Миру, 93, Великоберезнянського району Закарпатської області. Цей будинок побудований її батьком, однак реєстрацію права власності здійснено не було. Вона являється спадкоємицею вказаного майна за заповітом, посвідченим 22 серпня 2012 року секретарем Забрідської сільської ради. Крім того, у звязку з постійним проживанням разом із спадкодавцем на день його смерті, вона фактично вступила в управління спадковим будинком. Згідно матеріалів технічного паспорту № [NUMBER] Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації від 22.11.2016 року вартість вказаного житлового будинку становить 67 747 грн. Разом з тим, відсутність реєстрації права власності на цей будинок перешкоджає їй оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. [PERSON] тому вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, просила визнати за нею право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі. Сільський голова Забрідської сільської ради також у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09.02.2016 року в с. Забрідь, Великоберезнянського району, помер батько позивачки [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії І-ФМ № 203473 від 10.02.2016 року, копією свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ФМ № 376048 від 26.10.1978 року та копією її свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 270409 від 21.06.1997 року, згідно якого після укладення шлюбу вона змінила прізвище на «Сабов». - 2 - Внаслідок смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Забрідь, вул. Миру, 93, Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивачка являється спадкоємицею за заповітом вказаного майна і на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем у цьому будинку. Як вбачається зі змісту копії заповіту від 22.08.2012 року, посвідченого секретарем Забрідської сільської ради [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: усе його майно, що буде належати йому на випадок його смерті, де б воно не знаходилось, в тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: с. Забрідь, вул. Миру, 93, Великоберезнянського району Закарпатської області, заповідає [PERSON], [INFO]. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно [PERSON], окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до технічного паспорту № 5977 на вищевказаний житловий будинок № 93 по вулиці Миру в селі Забрідь, Великоберезнянського району Закарпатської області, виданого КП Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації від 22.11.2016 року, вартість цього будинку становить 67\~747 грн. Разом з тим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] № 12/01-16 від 08.12.2016 року позивачці було запропоновано вирішити питання щодо встановлення права власності у судовому порядку, оскільки свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, та відповідно право власності на згадуваний житловий будинок у [PERSON] не виникло. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що суд розцінює, як визнання позову. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. - 3 - Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved