Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування вимог зазначила, що з 28.09.2002 року вона перебуває в шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] В шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. На початку квітня 2014 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і стали жити окремо. Вказуючи на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, яка після припинення сімейних стосунків залишилася на її вихованні, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Як вбачається з заяви, заявлені до нього позовні вимоги він визнає в повному обсягу. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2002 року (а.с.8). [INFO] у сторін народився син [PERSON], батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.9). Згідно довідки Приватного підприємства «Домінант-Сервіс», дитина проживає разом з матір'ю (а.с.12). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є виплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Як свідчать наявні у матеріалах справи докази, відповідач працює в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», отримує заробітну плату, розмір якої за період з грудня 2013 року по травень 2014 року склав 66845,01грн. (арк.спр.26). Інших дітей чи осіб, які б знаходилися на його утриманні, не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. Як свідчать медичні довідки, відповідач здоровий, на диспансерних обліках в медичних установах не перебуває. Дитина перебуває під наглядом у центральній амбулаторії КЗ «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» (арк.спр.10). Аналіз досліджених доказів у справі дає суду підстави для висновку про те, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини. Оскільки перешкод для стягнення аліментів судом не встановлено, вимоги позивачки є обгрунтованими, що дає суду підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в тому розмірі, про який просить позивачка, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. При цьому за жодних обставин розмір аліментів не може бути нижчим 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved