Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] третя особа: [PERSON] , з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбу, який надалі 22.05.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Спільна донька [PERSON] навчається в «Київському університеті культури» на 5 курсі, денної форми навчання на контрактній основі. Термін дії навчання 01.09.2018 до 30.06.2020 р. Після вступу доньки до університету остання перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки, яка працює неофіційно та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі ј частини його доходу, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року. Ухвалою судді від 13.09.2019 року позовну заяву було залишено без руху та визначено термін для усунення вказаних недоліків. Позивачем у визначений судом строк було усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 27.09.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач по справі повідомлений про розгляд судом даного провадження належним чином. Через канцелярію суду у визначений судом строк подав відзив на позовну заяву. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі 22.05.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а/з 494) Позивач та відповідач мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відповідно до змісту позовної заяви спільна дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки Київського університету культури від 06.09.2019 № 182, видана [PERSON] , про те, що вона є студентом 2 курсу, групи ДЗ-18 (м), денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури IV рівня акредитації. Термін навчання: з 01.09.2018 по 30.06.2020 року. Згідно договору № 29621 від 21.08.2018 укладеного між Київським університетом культури, в особі Ректора (проректора) та [PERSON] , зазначено, що остання навчається за напрямком підготовки «дизайн» за освітнім рівнем «Магістр» денної форми навчання Київського університету культури. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2018 по 28.02.2020 р. 25.10.2019 року від [PERSON] , було подано відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач визнав позовні вимоги частково та пояснив, що розуміє свій обов`язок утримувати свою повнолітню дочку до досягненню нею 23 років. В свою чергу його обов`язок з утримання доньки породжує для неї право на отримання від відповідача такого утримання, а враховуючи що [PERSON] , є повнолітньою особою та має повну цивільну дієздатність, вона має право самостійно реалізувати всі права, наданій їй законодавцем. У разі задоволення вимоги стягувати кошти на користь позивача у відповідача існують реальні побоювання, щодо нецільового використання коштів [PERSON] , тому що позивач з 1995 по дату складання позовної заяви ніколи офіційно не працювала, що розцінюється відповідачем, як намагання приховати свої реальні прибутки, або уникнути свого обов`язку забезпечувати дитину. Крім того відповідач зазначає, що має також іншу сім`ю та на його утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON] , на утримання якої крім загальних витрат відповідач несе ще й додаткові витрати пов`язані із перебуванням дитини на обліку у Міському гастроентерологічному Центрі, у зв`язку із наявністю хронічної хвороби (ДЖВШ) та оплату навчання в ліцеї ім. Г. Ващенка № 144. Також на утримання відповідача знаходиться батько [PERSON] , [INFO]., який є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію та потребує постійного медичного догляду та лікування в зв`язку з онкологічним захворюванням. Таким чином, відповідач як батько своєї дочки підтримує подальше навчання [PERSON] , та готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини його заробітку та особовий рахунок дочки, до досягнення нею 23 років. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на період її навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.09.2019 року, але не більш ніж до закінчення навчання (термін навчання згідно договору № 29621 з 01.09.2018 до 28.02.2020) або досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки вона потребує такої допомоги, а відповідач повинен її надавати відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial