Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи тим, що 05.09.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6799613, відповідно до п. 1.1. якого банк зобов'язався надати останньому кредит у розмірі 428 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням (придбання нерухомості: квартири, реєстраційний номер: 22749984, загальна площа: 246,1 кв.м., житлова площа: 138,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]), сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором із сплатою 12,99% річних строком до 05.05.2025 року. Вказує, що відповідно до додаткової угоди №1 від 06.06.2011 року до вищезазначеного кредитного договору у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року, 05.09.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та нею було укладено договір іпотеки №6799648, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Колесник А.І. реєстровий номер №2289, предмет іпотеки 4-х кімнатна квартира, загальна площа: 246,1 кв. м., житлова площа: 138,5 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що 05.09.2008 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Колесник А.І. під час посвідчення іпотечного договору було накладено заборону відчуження вищезазначеної квартири (реєстровий номер №290), яка належить [PERSON] Також, зазначає, що [INFO] [PERSON], який був позичальником за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року - помер, у зв'язку з чим після відкриття спадщини вона прийняв її. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідач пропустив шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.1281 ЦПК України, від дня коли він дізнався про відкриття спадщини та не пред'явив свої вимоги за вищезазначеним кредитним договором до неї як спадкоємця, не пред'явив свої вимоги до неї як до поручителя змушена була звернутись до суду з цим позовом та просить визнати припиненим з [INFO] зобов'язання за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року, укладеним між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON], визнати припиненим з [INFO] договір іпотеки №6799648 від 05.09.2008 року, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON], відповідно до умов якого в іпотеку передано 4-х кімнатну квартиру, загальною площею: 246,1 кв. м., житлова площа: 138,5 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; внести запис про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно у Державному реєстрі іпотек відповідно до записів про обтяження іпотекою нерухомого майна - вищезазначеної квартири; внести запис про скасування заборони відчуження нерухомого майна - вищезазначеної квартири; стягнути з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь кошти у сумі 41 486,65 доларів США 65 центів, які було сплачено для погашення заборгованості по кредитному договору. В судовому засіданні 19.11.2015 року представник позивачки позов підтримав та просила його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи тим, що підстави для визнання договорів та зобов'язань за ними припиненими відсутні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України та ч.4 ст.60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6799613 (а.с.4-8), відповідно до п. 1.1. якого банк зобов'язався надати останньому кредит у розмірі 428 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням (придбання нерухомості: квартири, реєстраційний номер: 22749984, загальна площа: 246,1 кв.м., житлова площа: 138,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]), сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором із сплатою 12,99% річних строком до 05.05.2025 року. Крім того, 06.06. 2011 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 (а.с.15) до кредитного договору №6799613 від 05.09.2008 року, відповідно до п. 1 якого п.2.1.1. кредитного договору було викладено в наступній редакції: 2.1.1. Укладення з банком наступних договорів в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором: 2.1.1.1. Іпотечний договір наступного нерухомого майна: 4-х кімнатна Квартира, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 22749984; загальна площа: 246,1 кв. м., житлова площа: 138,5 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 2.1.1.2 Договір поруки з [PERSON], ІПН: [NUMBER]. 2.1.1.3. Договір поруки з [PERSON], ІПН: [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року, 05.09.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний» та позивачкою було укладено договір іпотеки №6799648, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Колесник А.І. реєстровий номер №2289, предмет іпотеки 4-х кімнатна квартира, загальна площа: 246,1 кв. м., житлова площа: 138,5 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-18). Крім того, слід зазначити, що 05.09.2008 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Колесник А.І. під час посвідчення іпотечного договору було накладено заборону відчуження вищезазначеної квартири (реєстровий номер №290), яка належить [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 30.06.2015 року №39868775 (а.с.23-25). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON], який був позичальником за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.26). Згідно свідоцтв про право власності на спадщину за законом від 07.10.2013 року (а.с.27), від 07.10.2013 року (а.с.28), від 11.09.2013 року (а.с.29) спадкоємицею майна [PERSON] стала позивачка. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Як вбачається зі змісту листа ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», 29.04.2015 року №КНО-61.9/7 (а.с.30), відповідач стало відомо про відкриття спадщини після [PERSON] у 2012 році, а у листопаді 2012 року товариство звернулась до нотаріальної контори, із заявою про включення боргових вимог до спадкової маси. Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги до них. Передбачені ч.2 ст.1281 ЦК України строки є преклюзивними строками, сплив яких згідно із законом припиняє існування права вимоги кредитора внаслідок нездійснення ним свого права. Зі змісту статей 1216, 1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1268-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину і для реалізації цього права зобов'язаний в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Із втратою відповідачем права вимоги, останній не може бути визнаний кредитором у зобов'язанні, а зобов'язання між кредитором спадкодавця і спадкоємцями є таким, що припинилось. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Згідно ч.ч.4, 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання, вона має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до його припинення. Виходячи із положень ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», а також Іпотечного договору, у даному випадку, основним зобов'язанням, що забезпечене іпотекою, є зобов'язання боржника за Кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Відтак, втрата кредитором права вимоги до спадкоємців тягне за собою припинення основного зобов'язання, що, в свою чергу, зумовлює припинення похідних від нього іпотечних зобов'язань. У зв'язку з вищевикладеним, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо припинення з [INFO] зобов'язань за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року, укладеним між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON], договором іпотеки №6799648 від 05.09.2008 року, укладеним між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON], оскільки вони обґрунтовані, повністю доведені та підтверджуються доказами долученими до матеріалів справи. Що стосується вимоги позивачки щодо виключення з Державного реєстру іпотек записів про іпотеку та заборону відчуження спірного майна, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 71 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» №868 від 17.10.2013 року, державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Статтею 78 Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Тобто, накладення та зняття заборони є наслідком виникнення чи припинення іпотечних відносин права іпотеки. Саме тому, нормами Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» №868 від 17.10.2013 передбачається, що нотаріус, який проводить державну реєстрацію припинення заборони відчуження нерухомого майна, у разі, коли така заборона накладалась у зв'язку з виникненням іпотеки, проводить також реєстрацію припинення іпотеки. Відповідно до ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може : виконане іншою особою. У зв'язку з вищевикладеним, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо виключення з Державного реєстру іпотек записів про іпотеку та заборону відчуження спірного майна, оскільки вони обґрунтовані, повністю доведені та підтверджуються доказами долученими до матеріалів справи. Що стосується вимоги позивачки щодо стягнення з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь коштів у сумі 41 486,65 доларів США 65 центів, які було сплачено для погашення заборгованості по кредитному договору, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що після смерті позичальника за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року - [PERSON] позивачка продовжувала виконувати зобов'язання за цим договором, що підтверджується квитанціями: №4 від 18.06.2012 року на суму 1 365,28 дол. США (а.с.31); №3 від 18.07.2012 року на суму 1 321,69 дол. США (а.с.32); №2 від 20.08.2012 року на суму 1 360,19 дол. США (а.с.33); №10 від 18.09.2012 року на суму 1 354,94 дол. США (а.с.34); №17 від 18.10.2012 року на суму 1306,00 дол. США (а.с.35); №4 від 19.11.2012 року на суму 1342,87 дол. США (а.с.36); №4 від 18.12.2012 року на суму 1294,87 дол. США (а.с.37); №5 від 18.01.2013 року на суму 1332,30 дол. США (а.с.38); №3443_11 від 19.02.2013 року на суму 1326,68 дол. США (а.с.39); №60090 від 18.03.2013 року на суму 1193,50 дол. США (а.с.40); №206103 від 18.04.2013 року на суму 1315,79 дол. США (а.с.41); №23528 від 20.05.2013 року на суму 1268,05 дол. США (а.с.42); №11352 від 18.07.2013 року на суму 1257,30 дол. США (а.с.43); №36019 від 18.06.2013 року на суму 1305,13 дол. США (а.с.44); №84670 від 19.08.2013 року на суму 1293,65 дол. США (а.с.45); №20365 від 18.09.2013 року на суму 1288,21 дол. США (а.с.46); №35008 від 18.10.2013 року на суму 1241,06 дол. США (а.с.47); №103319 від 18.11.2013 року на суму 1276,87 дол. США (а.с.48); №26479 від 18.12.2013 року на суму 1230,31 дол. США (а.с.49); №2976F048F3 від 20.01.2014 року на суму 1265,75 дол. США (а.с.50); №299D13DF35 від 18.02.2014 року на суму 1260,50 дол. США (а.с.51); №282С9УВ985 від 18.03.2014 року на суму 1133,23 дол. США (а.с.52); від 18.03.2015 року на суму 1073,00 дол. США; №27B2B3BEF6 від 18.04.2014 року на суму 1249,24 дол. США (а.с.53); №24354В7АС0 від 19.05.2014 року на суму 1203,66 дол. США (а.с.54); від 18.06.2014 року на суму 1238,41 дол. США (а.с.55); від 18.07.2014 року на суму 1192,89 дол. США (а.с.56); від 18.08.2014 року на суму 1226,95 дол. США (а.с.57); від 18.09.2014 року на суму 1221,65 дол. США (а.с.58); від 20.10.2014 року на суму 1176,67 дол. США (а.с.59); від 18.11.2014 року на суму 1210,68 дол. США (а.с.60); від 18.12.2014 року на суму 1165,91 дол. США (а.с.61); №2В8ЕСЕЕВ83 від 19.01.2015 року на суму 1268,23 дол. США (а.с.62); від 18.02.2015 року на суму 1193,42 дол. США (а.с.63). Судом встановлено, що позивачкою за період з 18.06.2012 року по 18.03.2015 року були здійснені платежі за кредитним договором на загальну суму в 41 486,65 дол. США. Як зазначено в ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення Глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом повені І набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частина 1 ст.1213 Цивільного кодексу України встановлює, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Виходячи з вище зазначеного та у зв'язку з тим, що, які були сплачені Позивачем для погашення заборгованос Кредитним договором після 18 травня 2012 року, були набуті Відповідаче позадоговірних відносинах та без жодної правової підстави. У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи те, що зобов'язання за кредитним договором за кредитним договором №6799613 від 05.09.2008 року, укладеним між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] припинились з [INFO], оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь кошти у сумі 41 486,65 доларів США 65 центів підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані, повністю доведені та підтверджуються доказами долученими до матеріалів справи. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 897 гривні 60 копійок (а.с.69, 70). На підставі викладеного,

Outcome: approved