Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай), в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 27.02.2018 року, та поданої з дотриманням вимог ч. ч. 2, 5 ст. 49 ЦПК України (ас. 102-105, 112, 113, 114), в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 1996 року та по теперішній час постійно проживає в [INFO] , при цьому в січні місяці 1996 року була прийнята у члени колгоспу (згодом КСП) «Росія» Юрївського району, де працювала до лютого 1998 року. В 1997 році позивачка отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» серії ДП № 088600 від 27.01.1997 року. На сьогоднішній час позивачка бажає отримати в натурі земельну ділянку, право на яку остання має за вищевказаним сертифікатом, однак, позбавлена такої можливості, оскільки втратила виданий їй сертифікат на земельну частку (пай), про що в грудні місяці 2017 року подала відповідну заяву до тижневої регіональної газети «Рідний край». Не в змозі реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та отримати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку через втрату сертифікату, враховуючи, що законодавством не передбачений порядок повторної видачі сертифікату або його дублікату позивачка змушена за захистом своїх прав звертатися до суду та посилаючись на ст. ст. 4, 49, 95, 175, 177 ЦПК України, просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» Юрївського району Дніпропетровської області, розміром 10, 3 умовних кадастрових гектарів. Представник позивача по справі [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності та відсутності позивачки, при цьому уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив такі задовольнити, залишивши судові витрати по справі за позивачем (ас. 40, 118). Відповідач по справі [PERSON] селищна рада Юрївського району Дніпропетровської області в підготовче засідання не зявилися, відзив на позов не подали, при цьому від представника останніх за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності із зазначенням про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі та вказівкою, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , а також інтересів інших осіб (ас. 119-121). Відповідач по справі [PERSON] районна державна адміністрація Дніпропетровської області в підготовче засідання не зявилися, відзив на позов не подали, при цьому від представника останніх за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності із зазначенням про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі та вказівкою, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , а також інтересів інших осіб (ас. 55, 126-127). Третя особа по справі міськрайонне управління у Павлоградському, Юр»ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в підготовче засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні 02.03.2018 року в їх відсутності та проти заявлених вимог заперечень не надали (ас. 122-125). В ході підготовчого провадження по даній справі судом клопотання позивачки [PERSON] про заміну неналежного відповідача повернуто останній без розгляду на підставі ухвали суду від 16.02.2018 року (ас. 16-17); клопотання позивачки [PERSON] про залучення до участі у справі правонаступника відповідача задоволено та до участі у справі, в порядку ч. 1 ст. 55 ЦПК України , залучено в якості відповідача [PERSON] селищну раду Юрївського району Дніпропетровської області на підставі ухвали суду від 16.02.2018 року (ас. 88-90); на підставі ухвали суду від 16.02.2018 року за заявою позивачки [PERSON] до матеріалів справи приєднані додаткові письмові докази (ас. 91-92). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності незявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - з матеріалів досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка [PERSON] з 1996 року та по теперішній час проживає в [INFO], що підтверджено довідками Жемчужненської сільської ради Юрївського району № 611 та № 612 від 07.12.2017 року (ас. 7, 8). З копії трудової книжки позивачки вбачається, що остання 01.01.1996 року прийнята в члени колгоспу «Росія» Юрївського району на роботу дояркою, звідки звільнена за власним бажанням 01.02.1998 року (ас. 9-10). З довідки відділу в Юрївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр»ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 0-4-0.182-661/121-17 від 20.11.2017 року вбачається, що у відділі в Юрївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр»ївському районах та м. Павлограді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області , згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Росія» Юрївського району Дніпропетровської області, за позивачкою [PERSON] зареєстровано видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) від 27.01.1997 року серія ДП № 088600 (ас. 11). Про видачу позивачці сертифікату на земельну частку (пай) свідчить і надана копія витягу з Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Росія» Юрївського району Дніпропетровської області, в якій під № 0100 обліковуються відомості про отримання позивачкою [PERSON] 19.02.1997 року сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 088600 від 27.01.1997 року, розміром 10, 30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 36\~404 гривні, в якій в графі «8» міститься підпис позивачки про отримання сертифікату (ас. 77-81). Відтак, в підготовчому засіданні достовірно встановлено та у суду сумнівів не викликає факт отримання позивачкою сертифікату на земельну частку (пай) в КСП «Росія» Юрївського району серії ДП № 088600 від 27.01.1997 року. Разом з тим, позивачка позбавлена можливості виділити свою земельну частку (пай) в натурі та отримати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку в звязку з тим, що втратила отриманий сертифікат. Про втрату вказаного сертифікату позивачкою по справі було надано оголошення до щотижневої регіональної газети «Рідний край» від 29.12.2017 року № 52, в якому міститься інформація щодо втрати сертифіката на земельну частку (пай) в КСП «Росія» серія ДП № 088600, виданого на імя [PERSON], що підтверджується відповідною публікацією в наданій до суду газеті (ас. 22-23). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка має право на земельну частку (пай), але втратила правовстановлюючий документ - сертифікат і не має можливості отримати його дублікат та реалізувати свої права на зазначене нерухоме майно, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На виконання вказаних вимог закону відповідачами в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності зазначено, що визнання ними позовних вимог не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачами позовних вимог. В звязку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи, що представник позивача судові витрати по справі просив залишити за позивачкою, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останньою.

Outcome: approved