Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права особистої приватної власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , як дружини, набуту нею за час окремого проживання з чоловіком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин на час набуття права власності. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24 жовтня 1986 року [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] . На той час членом сім`ї позивачки був лише син [PERSON] , [INFO] . В жовтні 1989 року [PERSON] познайомилася з [PERSON] , з яким почала зустрічатися. На початку 1991 року [PERSON] переїхав проживати до неї у квартиру [ADDRESS] . [INFO] у них з [PERSON] народилася дочка [PERSON] . 16 жовтня 1992 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і фактично припинилися в листопаді 1992 року, коли [PERSON] , аргументуючи тим, що у нього захворіла мати, поїхав у невідомому напрямку. Після того позивачка з відповідачем не бачилась та будь -яких звісток від нього не отримувала. Квартиру [ADDRESS] вона разом з дітьми: дочкою [PERSON] , [INFO] ; сином [PERSON] , [INFO] , набули у власність 07 лютого 2012 року. На даний час у них виникла необхідність продати вищезазначену квартиру, однак використати своє право останні не можуть, оскільки її частка у квартирі набута нею за час шлюбу та відноситься до спільної сумісної власності подружжя, тому відчуження даного майна, без письмової згоди [PERSON] , неможливе. В судове засідання позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася. Позивачка [PERSON] уповноважила на представництво своїх інтересів адвоката Луницьку С.М. В судовому засіданні представник [PERSON] - Луницька С.М. позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 24 жовтня 1986 року позивачці [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] . На той [PERSON] мала сина [PERSON] , [INFO] , який був її членом сім`ї. В жовтні 1989 року [PERSON] почала зустрічатися з [PERSON] , який на початку 1991 року переїхав проживати до неї у квартиру [ADDRESS] , яка перебувала у користуванні [PERSON] [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] .16 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Шлюбні відносини у позивачки з відповідачем фактично припинилися в листопаді 1992 року, коли [PERSON] , аргументуючи тим, що у нього захворіла мати, поїхав у невідомому напрямку. Після того [PERSON] з відповідачем не бачилась та будь-яких звісток від нього не отримувала. Квартиру [ADDRESS] [PERSON] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , набули у власність 07 лютого 2012 року . На даний час у [PERSON] та її дітей виникла необхідність продати вищезазначену квартиру, однак останні використати своє право не можуть, оскільки частка [PERSON] у квартирі набута за час шлюбу та відноситься до спільної сумісної власності подружжя, тому відчуження даного майна, без письмової згоди [PERSON] , неможливе. Звернула увагу на те, що квартира [ADDRESS] [PERSON] була надана до спільного проживання та реєстрації шлюбу з [PERSON] , на склад сім`ї, який на той час складався із неї та сина. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належнимчином повідомленим про день, час і місце слухання справи, повторно не з`явився, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав відзиву на позов та доказів у справі. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з 1993 року вони проживають в одному будинку з позивачкою [PERSON] . Підтвердили, що вони знають сім`ю [PERSON] , оскільки [PERSON] є хресним батьком дочки позивачки - [PERSON] . Їм відомо, що коли дочці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , виповнилося півтора року, відповідач покинув сім`ю та поїхав у невідомому напрямку. Після того вони [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не бачили. Заслухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 6 ст.57 СК України визначено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 1989 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Наведене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02 серпня 1993 року. Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, народився син [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 1986 року. З ордера на жиле приміщення [NUMBER], який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області слідує, що [PERSON] , сім`я якої складається із неї та сина [PERSON] , надано право на зайняття жилого приміщення жилою площею 13,35 м2, яке складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] . Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без шлюбу, народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 грудня 1991 року. 16 жовтня 1992 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 27 травня 2014 року. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 07 лютого 2012 року встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з часткою кожного 1/3. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №6664/03 від 24 грудня 2019 року. В судовому засіданні встановлено та доведено, що [PERSON] набула право приватної власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за час окремого проживання з чоловіком [PERSON] , у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю дружини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати слід присудити з відповідача на користь позивачки в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved