Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2016 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона на протязі 2015 р. надала у борг відповідачці позику на загальну суму 351 575 доларів США, що підтверджується відповідними розписками, а саме: від 10.09.2015 р. на суму 151 575,00 доларів США, від 01.10.2015 р. на суму 100 000 доларів США та від 30.10.2015 р. на суму 100 000 доларів США з максимальним кінцевим терміном повернення до 31.12.2015 р. Проте, відповідачка у зазначені строки свої зобов'язання з повернення суми позики не виконала, у зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідачки суму позики в розмірі 351 575 доларів США, що еквівалентно 9 118 730,46 грн., пеню в розмірі 2 237 254,78 грн., три відсотки річних в розмірі 219 435,00 грн. та судовий збір в розмірі 6 890,00 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що повернула позивачці частину боргу на загальну суму 60 000 доларів США. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично утворились договірні правовідносини, оскільки позивачка [PERSON] на підставі письмової розписки від 10.09.2015 р. дала у борг відповідачці [PERSON] позику у розмірі 151 575 доларів США, з терміном повернення до 31.12.2015р.; відповідно до розписки 01.10.2015 р. було отримано позику в розмірі 100 000 доларів США з терміном повернення до 31.12.2015 р. та сплатою трьох відсотків на місяць; та відповідно до розписки від 30.10.2015 р. відповідачкою було отримано позику в розмірі 100 000 доларів США з терміном повернення до 01.11.2015 р. (а.с. 13, 14, 15). Таким чином, загальна сума позики становить 351 575 доларів США. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтвердила складання від свого імені та власноручно вказаних вище розписок, чим підтвердила добровільність своїх дій, намірів та зобов'язань перед позивачкою [PERSON] Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що станом на 28.07.2017 р. відповідачка не повернула позивачці суму позики на загальну суму 351 575 доларів США, а тому вони підлягають примусовому стягненню. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідачки [PERSON], що остання частково повернули позивачці суму позики на загальну суму в розмірі 60 000 доларів США, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України, відповідачка не надала докази в підтвердження такого посилання. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідачкою не заперечувався наданий до позову позивачкою розрахунок суми боргу з повернення позики, трьох відсотків річних та пені, що разом становить 11 575 420,24 грн, суд приймає вказаний розрахунок до уваги. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє обґрунтування та підтвердження, при цьому відповідачка не надала письмових доказів в спростування позовних вимог відповідно до ст. 60 ЦПК України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved