Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою по визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] в м.Єнакієве Донецької області, терміном у три місяці з дати набрання рішенням законної сили. В обґрунтування вимог позову зазначила, що [INFO] в м.Єнакієве Донецької області помер її чоловік [PERSON] , який перебував на пенсійному обліку у відповідача. Після його смерті відкрилась спадщина, а позивачка є спадкоємцем першої черги. Позивачка проживає у м.Донецьк на тимчасового непідконтрольній Україні території, де державні установи та організації не здійснюють свою діяльність. Після встановлення факту смерті чоловіку у судовому порядку позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивачка вважає причину пропуску строку поважною, тому просить суд задовольнити позов. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 03.12.2019 року замінено відповідача з Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та направлено справу за підсудністю до жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. Ухвалою суду від 21.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 18 грудня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Донецького апеляційного суду від 18.02.2021 року ухвалу Жовтневого районного суду від 18.12.2020 року скасовано. Позивачка до суду не з`явилась, у матеріалах справи мається зава про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2000 року Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] у с.Уласово-Русанівка Старосинявського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.01.1969 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклади шлюб 18.01.1969 року, прізвище дружини після укладання шлюбу - [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 травня 2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №1293. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] . Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що своєчасно спадщину не прийняла через те, що проживає у м.Донецьк на тимчасового непідконтрольній Україні території, де державні установи та організації не здійснюють свою діяльність. При цьому ст. 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право не може ніж звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3 ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. За таких обставин, слід визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved