Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: змінити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, які щомісячно стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 2003 року по вересень 2011 року з відповідачем проживали разом як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], було стягнуто аліменти у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2012 року будо змінено та стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO] 600,00 грн. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина, але зазначений розмір аліментів на даний час не забезпечує можливість належного утримання дитини. Оскільки з дня набрання чинності вказаним рішенням суду на даний час збільшився розмір мінімальної заробітної плати, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, відбулося стрімке зростання цін на товари та послуги, син постійно потребує медичного лікування за станом свого здоров'я, її заробітна плата є незначною, що позбавляє її можливості самостійно належним чином утримувати сина, а відповідач у свою чергу є працездатною особою, має постійний, заробіток. Тому, просить суд збільшити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання сина з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім того, відповідач має реальну можливість надавати синові матеріальну допомогу, оскільки, як їй відомо, відповідач з 2013 року офіційно працює за кордоном водієм дальнобійником та отримує стабільну заробітну плату у сумі приблизно 25000-30000 гривень. За 2016 рік відповідач зробив повністю у квартирі ремонт та придбав нову побутову техніку. Також в 2017 році відповідач придбав авто [NUMBER], який пізніше зняв з обліку в ДАІ м. Кривий Ріг та оформив на себе, д/н [NUMBER]. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України\~\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищевказаної норми законодавства хоче зазначити, що син дуже часто хворіє і потребує лікування та оздоровлення. На даний час перебуває на «Д» обліку з діагнозом алергічний реніт, що підтверджується довідкою з КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Криворізької міської ради. 17.06.2016 року син перебував на стаціонарі у лікарні у дуже тяжкому стані з дуже високою температурою тіла, з дуже поганими аналізами, навіть лікарі не одразу змогли поставити діагноз, про що свідчить епікриз. У звязку з цим у дитини була підозра на хворобу Гепатит А,В,С та відповідач навіть не зявився у лікарню. Також дитина має потреби, як і всі нормальні люди на оздоровлення під час літніх канікул, відвідування концертів, виставок і таке інше. Дитина росте і з кожним роком її потреби збільшуються, всі її кошти ідуть на всі життєво необхідні потреби: на харчування, одяг, навчання (шкільні фонди та їдальня, а також книги та електроні книги, робочі зошити, атласи та інше), лікування, але її заробітної плати недостатньо для нормального утримання дитини. Усе це потребує значних коштів, вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Змінюючи розмір аліментів на утримання дитини, також просить суд врахувати й те, що збільшився\~\~вік дитини, а також після винесення судом рішення від 26 березня 2013 року про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років збільшився Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та становить на 01.12.2016 рік - 1860 гривень, а з 1 січня 2017 року - до 3200 гривен. Наведене свідчить, що від часу постановлення рішення про стягнення аліментів в розмірі 600,00 грн., розмір прожиткового мінімуму значно збільшився, а тому розмір раніше призначених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки зросли затрати на її утримання, навчання, лікування. Отже, вважає, що є всі підстави для зміни з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, які щомісячно стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.5), рішення суду (а.с.6-7), свідоцтво про народження (а.с.8), товарні чеки (а.с.9,10,11), направлення (а.с.12), квитанція (а.с.13), замовлення (а.с.14), постанова ЛКК (а.с.15), епікриз (а.с.16,17), витяг із медичної карти (а.с.18зворот-19), довідка (а.с.19зворот), висновки спеціаліста (а.с.21,23зворот, 25зворот), довідки (а.с.23,26,27), накладні (а.с.31), трудова книжка (а.с.37-39), довідки (а.с.40, 74), квитанція (а.с.75). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року відповідач сплачує на користь позивачки аліменти у розмірі 600 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, відповідач офіційно працює водієм «дальнобійником». Дитина [PERSON], [INFO], хворіє з діагнозом: алергічний, круглорічний рініт. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень позивачки, письмових доказів: рішення суду (а.с.6-7), свідоцтва про народження (а.с.8), направлення (а.с.12), постанови ЛКК (а.с.15), висновків спеціаліста (а.с.21,23зворот, 25зворот), довідки (а.с.27), довідки (а.с.74), квитанції (а.с.75). Взаємини між сторонами регулюються нормами Конституції України, СК України. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення\~\~(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~ Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~\~ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Судом встановлено, що після стягнення з відповідача [PERSON], який на той час не працював, аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач на даний час офіційно працює, тобто матеріальний стан платника аліментів змінився, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів і вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки даний позов стосується зміни розміру аліментів, то підстав допустити його до негайного виконання, суд не вбачає. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved