Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до територіальної громади в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання за нею, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1800 га., яка розташована в [ADDRESS]. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що її мати [PERSON], яка померла [INFO], мала у володінні земельну ділянку на яку відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, позивачка є єдиним спадкоємцем по закону та її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с.Тетерівка, Житомирського району померла [PERSON], смерть якої зареєстрована виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району, актовий запис №35 (а.с.6). [PERSON] є рідною матір'ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 жовтня 1973 року (а.с.13). У померлої [PERSON] перебувала у володінні земельна ділянка (кадастровий номер 1822087200:02:002:0741) площею 0,1800 га., яка розташована в [ADDRESS], на яку виготовлений бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №729888 державна реєстрація якого не проведена (а.с.7). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги та не має можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку, оскільки 13 листопада 2013 року Третьою Житомирською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.15), а тому дане право підлягає захисту у відповідності до вимог ст. ст. 16, 392, 1220, 1269, 1270 ЦК України. Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності із п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра юстиції України 03.03.2004 року № 20/5 (із наступними змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документу, витяг із Реєстру прав власності. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до положень ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Із змісту вимог ст. 392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved