Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про усунення перешкод у користуванні житловою власністю, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. під реєстраційний номером №2585, позивачу належить квартира [ADDRESS]. При отримані довідки про склад сім'ї тільки в грудні 2016 року, позивачці стало відомо, що особа яка раніше була зареєстрована у квартирі не знялася з реєстрації у квартирі, чим порушила її права як власника. Відповідно до п.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2009 року, відповідач повинен був «знятися з реєстраційного обліку квартири у строк до 30 липня 2009 року», що не зробив у встановлений строк. На момент укладення договору, у квартирі був зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], на теперішній час у квартирі не мешкає, але залишається бути зареєстрований. Позивачка вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості осіб зареєстрованих у квартирі, навіть тих хто не мешкає у ній. Тому, позивачка просить визнати [PERSON] зареєстрованого за адресою [ADDRESS] таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно заяви від 13.02.2017 року просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (24.01.2017 року та 13.02.2017 року) повідомлявся належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.22-23, 24-25). В зв'язку із чим, причина неявки відповідачки визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. під реєстраційний номером №2585, належить квартира [ADDRESS] (а.с.9-10). При отримані довідки про склад сім'ї тільки в грудні 2016 року, позивачці стало відомо, що особа яка раніше була зареєстрована у квартирі не знялася з реєстрації у квартирі, чим порушила її права як власника (а.с.6). Відповідно до п.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2009 року, відповідач повинен був «знятися з реєстраційного обліку квартири у строк до 30 липня 2009 року», що не зробив у встановлений строк. На момент укладення договору, у квартирі був зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], на теперішній час у квартирі не мешкає, але залишається бути зареєстрований. Позивачка вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості осіб зареєстрованих у квартирі, навіть тих хто не мешкає у ній. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню На підставі викладеного і

Outcome: approved