Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання. На обґрунтування вимог вказала, що в шлюбі з відповідачем в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які після припинення сімейних стосунків залишилися на її утриманні та вихованні. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає їй допомоги на утримання дітей, вона просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини доход відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, визначеного законом на дітей відповідного віку, та аліменти на своє утримання, як непрацездатної дружини, зайнятої доглядом за дитиною, в розмірі 1/7 частини доходу відповідача до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. При цьому, як вбачається з заяви відповідача, заявлені до нього позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судомвстановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], і доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6). Діти здорові, на обліках в медичних закладах не перебувають, що підтверджується відповідними довідками (а.с.7,8). Відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Писарівському районі Сумської області і отримує пенсію як інвалід 3 групи внаслідок загального захворювання, розмір якої за період з травня по жовтень 2015 року склав 6294 грн. Будь-які стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з сім'єю не проживає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначене та відсутність підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON], [INFO], і доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш доцільним і найбільш відповідатиме інтересам дітей. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання позивачки на період знаходження її у відпустці по догляду за дитиною, суд виходить з наступного. Згідно ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може її надавати. Аліменти, згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого подружжя і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення для справи, в тому числі можливість надання одним із подружжя матеріальної допомоги другому з подружжя. Судом встановлено, що відповідачка в даний час не працює, знаходиться у відпустці про догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, і проживає разом з нею. У відповідності з частиною 2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачка в зв'язку з доглядом за дитиною позбавлена можливості працювати, відповідач має надавати їй матеріальну допомогу в виді аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/7 частини його доходу до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, що не суперечитиме принципу виваженості. Стягнення за обома аліментними зобов'язаннями відповідно до ст.ст.79,191 Сімейного Кодексу мають здійснюватись з дня звернення позивачки до суду з позовом - з 14 вересня 2015року. Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі відповідно з вимогами ст.88 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь УДК в м.Димитров судовий збір в сумі 487,20 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Інваліди 3 групи за даним Законом від сплати судового збору не звільняються. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved