Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала в шлюбі із [PERSON], який було розірвано 25 грудня 2001 року. Під час шлюбу у них 13 лютого 2001 року народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з відповідачкою та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Любарського районного суду від 22 листопада 2001 року на [PERSON] покладено обовязок сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця до повноліття дочки. Після постановлення вказаного судового рішення, відповідач до лютого 2015 року сплачував аліменти на утримання доньки у розмірі 100 200 грн. раз у два три місяці. Однак уже більше двох років аліментів не платить. Місце роботи його невідоме. Причиною звернення до суду послужила та обставина, що на сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, а тому позивачка просить суд постановити рішення про зміну розміру аліментів та стягувати їх з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 13 лютого 2001 року народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП №302102, записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Любарського районного суду від 22.11.2001 року зобовязано відповідача сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до 13.02.2019 року (а.с.11). Довідка №648 від 10.05.2017 року видана виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради вказує, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що позивачкою не надано суду доказів про матеріальне становище відповідача, а також того, що відповідач отримує дохід і має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісяця, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково та визначає суму аліментів у розмірі 700 грн. щомісяця. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial