Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі по справі її син та невістка, зареєстровані в цій квартирі, але не проживають в ній з часу реєстрації. Будь-яких домовленостей між нею та відповідачами щодо збереження за ними права на користування житлом не існує, факт реєстрації останніх за вказаною адресою створює для неї ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивачка просила суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] до суду не зявилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Третя особа Служба у справах дітей до свого представника не направила, була повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, за ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 11.07.2005 року. Відповідачі по справі на даний час прописані, але не проживають у вказаній квартирі без поважних причин більше 1 року. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також їх неповнолітня дитини [PERSON] втратили право на користування квартирою № 59 по вул. Славіна, буд. 23 в м. Біла Церква Київської області, оскільки не проживають у вказаному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved