Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 14.12.2016р. з позовом, який було 19.12.2016р. та 06.04.2017р.(а.с.60-61) уточнено, до ПАТ «ІЗТ-Авто», за участю третіх осіб на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» , відповідно до якого просила стягнути з ПАТ «ІЗТ-АВТО» на її користь збитки, у звязку з пошкодженням належного їй транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER] в розмірі 46 997,08 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати повязані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову зазначила, що 17.02.2016 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.03.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З метою визначення вартості відповідального ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER], позивачем була замовлена авто товарознавча експертиза , згідно висновків якої було встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 81 234,07 грн., за проведення якої було сплачено 1 000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] на час настання ДТП була застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна» згідно полісу №АІ 7805839 від 09.02.2015 року, що підтверджується розпорядженням про виплату страхового відшкодування №UA2016021700021/L02/01. Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 34 236,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41767 від 27.04.2016 року. Також з письмових пояснень позивача вбачається, що транспортний засіб Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] на час скоєння ДТП знаходився у володінні відповідача на підставі договору оренди, що укладений між ПАТ «Іллічівськзовніштранс» та ПАТ «ІЗТ-Авто» від 01.07.2001 року, строком дії до 31.12.2016 року. Позивач вважає, що у звязку з тим, що суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих, які позивач повинен понести для відновлення свого порушеного права, відповідач повинен відшкодувати йому різниці між сумою виплаченого страхового відшкодування та сумою відновлювального ремонту, розмір якої складає 46 997,08 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати повязані зі сплатою судового збору. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представником позивачка було надано клопотання, яким позов підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволені позовних вимог, справу просив слухати за його та позивачки відсутністю. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ІЗТ-Авто» [PERSON] у судове засідання зявився, позов не визнав та пояснив, що частину матеріальної шкоди в розмірі 34 236,98 грн. відшкодувала СК «ПЗУ Україна», також вважає, що розмір шкоди встановлений невірно, у звязку з тим, що відповідно звіту про оцінку вартості (ремонту) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, розмір матеріальних збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER] значно менше від страхової суми 150 000,00 грн., просив стягнути збитки у звязку з пошкодженням транспортного засобу з СК «ПЗУ Україна» Представник третьої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у судове засідання не зявився, надав суду заперечення на позов, в яких просив у задоволені всіх позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовити. В своїх запереченнях представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» посилається на той факт, що 28.01.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «ІЗТ-Авто». був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7805839. Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України „Про страхування, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон). 17.02.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER] та Volvo, д.н.[NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 23.02.2016 року позивач звернулася до ПрАТ СК „ПЗУ Україна із заявою про настання страхового випадку. Дану заяву було прийнято Страховиком до розгляду та проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру страхового відшкодування, та встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], ПрАТ СК „ПЗУ Україна звернулось до ФОП [PERSON] для проведення незалежного автотоварознавчого дослідження. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримала від ФОП [PERSON] Звіт №0567/16 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП від 04.03.2016 року. Згідно зі Звітом коефіцієнт фізичного зносу становив -0,7. ПрАТ СК ПЗУ Україна враховуючи Звіт №0567/16 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП від 04.03.2016 року склало страховий акт № UА2016021700021/L02/01 від 26.04.2016 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі яких було проведено виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 34 236,99 грн. Представник третьої особи [PERSON]-[PERSON] у судове засідання зявилася, підтримала заперечення відповідача, вважає, що [PERSON] прийому-передачі виконаних робіт не підписаний, немає доказів сплати саме такої суми. Також зазначила, що [PERSON] виконаних робіт між СПД [PERSON] та Замовником [PERSON] не підписаний, в матеріалах справи міститься Висновок №032/16 від 18.03.2016 року, але висновок не повний та оригінал до суду не було надано, квитанцію на суму 1 000,00 грн. сплачено не позивачем. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2016 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.03.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП. З метою визначення вартості відповідального ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER], позивачем була замовлена автотоварознавча експертиза , згідно висновків якої було встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 81 234,07 грн., за проведення якої було сплачено 1 000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] на час настання ДТП була застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна» згідно полісу №АІ 7805839 від 09.02.2015 року, що підтверджується розпорядженням по виплату страхового відшкодування №UA2016021700021/L02/01. Судом встановлено, що Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 34 236,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41767 від 27.04.2016 року. Також з пояснень позивача вбачається, що транспортний засіб Volvo, д.н.[NUMBER] з причепом Koegel SN24, д.н.[NUMBER] на час скоєння ДТП знаходився у володінні відповідача на підставі договору оренди, що укладений між ПАТ «Іллічівськзовніштранс» та ПАТ «ІЗТ-Авто» від01.07.2001 року, строком дії до 31.12.2016 року. Позивач вважає, що у звязку з тим, що суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих, які позивач повинен понести для відновлення свого порушеного права, відповідач повинен відшкодувати йому різниці між сумою виплаченого страхового відшкодування та сумою відновлювального ремонту, розмір якої складає 46 997,08 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати повязані зі сплатою судового збору. Але, як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «ІЗТ-Авто». був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7805839. Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України „Про страхування, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон). 17.02.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER] та Volvo, д.н.[NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 23.02.2016 року позивач звернулася до ПрАТ СК „ПЗУ Україна із заявою про настання страхового випадку. Дану заяву було прийнято Страховиком до розгляду та проведено дії по встановленню всіх обставин випадку, які б давали можливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В статті 9 Закону України „Про страхування зазначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. - Згідно ч.2 ст.3 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. З метою визначення розміру страхового відшкодування, та встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], ПрАТ СК „ПЗУ Україна звернулось до ФОП [PERSON] для проведення незалежного автотоварознавчого дослідження. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримала від ФОП [PERSON] Звіт №0567/16 від 04.03.2016р. з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП від 04.03.2016 року де вартість матеріально збитку склало 36715,72 грн., а вартість відновлюваного ремонту 71417,88, грн.(а.с.104-130). Згідно зі Звітом коефіцієнт фізичного зносу становив -0,7. ПрАТ СК ПЗУ Україна враховуючи Звіт №0567/16 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Lехиs LS 460/600h», державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП від 04.03.2016 року склало страховий акт № UА2016021700021/L02/01 від 26.04.2016 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі яких було проведено виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 34 236,99 грн. Згідно ст.36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Проте суду не надано доказів щодо оцінки матеріальної шкоди позивача на суму 81 234,07 грн.. При цьому суд не приймає до уваги як належний доказ [PERSON] виконаних робіт №34/2 від 18.04.2016р., на вказану суму, оскільки замовником його не позивач, а [PERSON], та який не підписаний замовником.(а. с.15-16). Крім того позивач надав в підтвердження розрахунку своєї суми лише 1-у та останню сторінку заключення експертного автотоварочзнавчого дослідження судового експерта [PERSON] №032/16 від 18.03.2016р. (повний текст відсутній). У звязку з викладеним, позивачкою не надано суду доказів що саме відповідач повинен сплатити суму збитків, у звязку з пошкодженням належного їй транспортного засобу Lexus д/н [NUMBER] в розмірі 46 997,08 грн., не надано суду доказів що саме сума у розмірі 46 997,08 грн. є різницею між сумою відновного ремонту та сумою страхового відшкодування, також позивачкою не доведено, що саме нею було понесені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. оскільки квитанція від 18.03.2016р. видана на імя [PERSON] З урахуванням наведеного вище суд вважає, що підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed