Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрований її син [PERSON] , який більше року в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку не має. На даний час місце знаходження відповідача їй не відоме. Наявність реєстрації відповідача в її житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В зв`язку з чим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 22.07.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, позивачкою в позовній заяві заявлені клопотання про відстрочення сплати судового збору та виклик двох свідків, які вищенаведеною ухвалою суду було задоволено. 16.09.2019 року позивачка надала суду квитанцію про сплату нею судового збору в розмірі 768,40 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні, просить справу розглянути без її участі та допитати з`явившихся до суду викликаних свідків. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, але на адресу повернувся конверт з відміткою «адресат за даною адресою не проживає». Таким чином його місцезнаходження та місце роботи суду не відомо, тому він повідомлений про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивачка є їх сусідкою. Разом з позивачкою в належному їй будинку проживає також її донька з трьома дітьми. Їм відомо, що син позивачки проживав в будинку, але в 2014 році виїхав до Росії та додому більше не повертався. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутність нез`явившихся позивача та відповідачки. Розглянувши письмову заяву позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1450, є власницею домоволодіння [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське бюро технічної інвентаризації» № 18539487 від 16.04.2008 року. Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 2903 від 07.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: донька [PERSON] , 1984 року народження, син [PERSON] , 1989 року народження, онука [PERSON] , 2008 року народження, онук [PERSON] , 2014 року народження, онук [PERSON] , 2018 року народження. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка на законних підставах є власницею нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] і має право на власний розсуд безперешкодно володіти, розпоряджатися та користуватися належним їй нерухомим майном, а відповідач, який є членом сім`ї позивачки, зареєстрований в зазначеному житловому будинку, але в ньому фактично не мешкає понад один рік без поважних причин та у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, що порушує право позивачки на користування належним їй майном, атому її право порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved