Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь 6180 гривень матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення злочину. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду за вчинення злочину передбаченого ч.2ст.190 КК України і йому призначено покарання, вона визнана потерпілою по даному провадженню і їй спричинено вказану суму шкоди. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , просить їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позовних вимог не визнав, ствердив, що всі отримані кошти він передавав громадянину [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги повністю, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2015 року (кримінальне провадження №279/6916/15-к [PERSON] визнаний винуватим в тому, що він повторно 07 жовтня 2014 року за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, направленою на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись в м. Коростень, представившись приватним підприємцем з продажу та установки метало пластикових вікон фірми «Века», заволоділи грошима [PERSON] в сумі 6180 гривень, які були перераховані на рахунок невстановленої слідством особи та використали їх на власний розсуд, чим заподіяли [PERSON] майнової шкоди. Відповідно до ч.3ст.61 ЦПК України , обставини,визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4ст.61 ЦПК України). Судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина в скоєнні даної ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача . Згідно із ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він особисто кошти не отримував, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження. Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснив , що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved