Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що їй на праві власності належить квартира № 11 в будинку № 67, що розташована за адресою: кв. Ватутіна в м. Старобільськ, Луганської області. В зазначеній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають більш ніж 10 років відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], а тому житлове приміщення за ними не повинно зберігатися. Реєстрація відповідачів перешкоджає позивачці у здійсненні її права володіння належною їй квартирою та перешкоджає оформленню субсидії на підставі чого позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву в котрій просить розглянути справу у її відсутність позовні вимоги підтримує (а.с. 31). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду розписку про визнання позову (а.с. 6). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду розписку про визнання позову (а.с. 7). Відповідач по справі відділ реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської радиу судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника та про визнання позову (а.с. 30). Суд, вияснив позицію позивача, дослідив матеріали справи й вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав: За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ст. 321 ч. 1 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Відповідно до договору дарування (а.с. 10) позивачка є власницею квартири розташованої за адресою: кв. 11, буд. 67, кв. Ватутіна, м. Старобільськ, Луганської області. З довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради (а.с. 9) вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі № 11 в будинку № 67, що розташована за адресою: кв. Ватутіна в м. Старобільськ, Луганської області більш ніж 10 років, наявність реєстрації в домоволодінні перешкоджає власнику щодо розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що відповідачі позов визнають, відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час мешкають за межами України, оскільки обрали місцем мешкання РФ, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судові витрати позивачка не просить стягнути з відповідачів, що є її правом. Тому судові витрати з відповідачів на користь позивача не стягуються.

Outcome: approved