overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 10.03.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З липня 2019 року подружні стосунки між ними припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить позов задовольнити. 04.11.2019 у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.03.2020 підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду на 21.05.2020. 21.05.2020 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача на 09.09.2020 Сторони у судове засідання не з`явились. 03.03.2020 позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судові засідання 21.05.2020 та 09.09.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 09.09.2020, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 14.09.2020. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №39. У сторін від шлюбу дітей немає. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 10.07.2008 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалось у зв`язку із постійними суперечками, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, та суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. 03.12.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.02.2019 року відкладалось підготовче засідання на 18.03.2019 року. 18.03.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду на 25.06.2019 року. 25.06.2019 року позивачка подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача на 20.08.2019 року. Сторони у судове засідання не з`явились. За зареєстрованим місцем проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у судові засідання. Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання 25.06.2019 року та 20.08.2019 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №184. У сторін від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 12.10.2013 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалось у зв`язку із непорозумінням та сварками на побутовому рівні. Тривалий час вони не підтримують подружні стосунки., проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . 26.12.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.05.2019 року позивачка подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. 16.05.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду на 25.06.2019 року. 25.06.2019 року розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача на 29.08.2019 року. Сторони у судове засідання не з`явились. За місцем зареєстрованим проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у судові засідання. Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання 25.06.2019 року та 29.08.2019 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Червоноградським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №327. У сторін від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 5 травня 1984 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син, який досягнув повноліття. Спільне життя погіршилось в останні 2-3 роки у зв`язку із відсутністю порозуміння, поваги і довіри. На початку 2019 року подружні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задовольнити. 06.06.2019 у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка разом із позовною заявою подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. 17.10.2019 підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду на 21.02.2020 21.02.2020 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача на 19.03.2020. Сторони у судове засідання не з`явились. За місцем зареєстрованим проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у судові засідання. Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судові засідання 21.02.2020 та 19.03.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 травня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Червоноградським міським відділом ЗАГС Львівської області, актовий запис №152. У сторін від шлюбу є син, який досяг повноліття. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - « [PERSON] ». На обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 20.10.2016 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне сімейне життя не склалося, між ними постійно виникають сварки, тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. 31.01.2019 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.04.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду на 05.09.2019 року. 05.09.2019 року сторонам надано строк для примирення строком в 1 місяць. 07.10.2019 року поновлено провадження у справі. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання 07.10.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вжиті судом заходи щодо можливого примирення позитивного результату не дали. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати та, у відповідності до положення ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 13606,00 грн. та пеню від суми несплачених аліментів у розмірі 5232,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 19 лютого 1994 року по 26 лютого 2005 року. За час шлюбу народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Син залишився проживати з позивачкою. 24 травня 2012 року рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя з [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття починаючи з 10 квітня 2012 року. З жовтня 2013 року відповідач проводив часткову сплату нарахованих аліментів та станом на 30 листопада 2017 року за період з 19 жовтня 2013 року по 30 листопада 2017 року заборгованість по аліментам складає 13606,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який в судовому засіданні підтримав представник та пояснив суду, що позивачка є власницею житлового будинку в [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку разом з нею з 1999 року прописаний відповідач, з яким вони перебували у шлюбі, який 04.08.2009 року розірвано. Хоча відповідач і зареєстрований у вказаному вище будинку, однак вже понад 11 років він не проживає у ньому. Відповідач не бере участі в утриманні будинку, оплаті комунальних послуг, в будинку відсутні його особисті речі, що свідчить про те, що він втратив інтерес до вказаного житла. Однак, попри це він не знімається з реєстрації за вказаною адресою, що здійснює їй перешкоди у користуванні власністю. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання у вищезазначеному житлі та зняти його з реєстрації. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Суд вважає, позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 04.08.2009 року. Житловий будинок в [ADDRESS] належить позивачці на праві власності. Відповідач з 1999 року зареєстрований у вказаному будинку, однак понад 11 років не проживає в ньому без поважних нато причин, не бере участі в його утриманні, не сплачує комунальні послуги, у будинку відсутні його особисті речі, чим створює позивачці, як власниці перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю. Встановлене судом підтверджено довідкою про склад сім'ї, копією витягу про державну реєстрацію права власності від 28.12.2010 року серії ССТ №764261, заявами [PERSON] та [PERSON] від 05.02.2014 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією акту Марківської сільської ради від 04.06.2014 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що 13.06.2013 року уклала з відповідачем угоду про обслуговування №143, предметом якої була підготовка документів для відкриття візи до Сполучених Штатів Америки. На виконання умов угоди позивач передав відповідачу кошти у розмірі 3220 доларів США, а відповідач свій обовязок по підготовці документів не виконав. Просила стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 3220 доларів США, що еквівалентно 81305 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками. Своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, заперечень проти позову не надав. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про безпідставність даного позову. За приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у визначений строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом встановлено, що угода про обслуговування між сторонами була укладена у письмовій формі (а.с.5, 6). З пункту 1.2 зазначеної угоди слідує, що замовник надає нотаріально завірену копію тимчасового проїзного документа та оплату у розмірі 26146 гривень, що є еквівалентом 3220 доларів США. Разом з тим, позивачкою не зазначено та не представлено суду жодного доказу виконання нею умов угоди, тобто документів, які б підтверджували оплату замовлених послуг. Також відсутні будь-які докази на підтвердження невиконання або неналежного виконання відповідачем взятих на себе за угодою обовязків, як то претензії, листування, тощо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що вони з відповідачем від шлюбу, зареєстрованого 03.09.2005 року мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO]; дочки - [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ставить позивача та дітей в скрутне становище, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав частково, вказав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO]; дочки - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі (а.с.4-5). Неповнолітні діти в даний час проживають разом з матір'ю і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальної підтримки по утриманню дітей, чим ставить їх та позивачку у скрутне матеріальне становище та порушує право дитини на належний духовний та фізичний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст. 181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, а отже й повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що вони з відповідачем від шлюбу, який було розірвано 08.10.2013 року мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивачку та дітей в скрутне становище, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином - повісткою та в телефонному режимі, заперечень проти позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі (а.с.5-6). Неповнолітні діти в даний час проживають разом з матір'ю і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальної підтримки по утриманню дітей, чим ставить їх та позивачку у скрутне матеріальне становище та порушує право дитини на належний духовний та фізичний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст. 181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, а отже й повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved