Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про уточнення ідеальних часток, припинення права спільної власності, виділ частки зі спільного майна в натурі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договор дарування №2059 від 29.07.2015 їй належить. на праві власності 29/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS] . Згідно із технічним паспортом, виданим КП «ЧООБТІ» 05.05.2017, загальна площа 29/100 частин, які належать їй, становить 69.2 кв.м., а житлова -43.7 кв.м. Співвласниками інших частин є відповідачі по справі. Вказує, що між ними, як співвласниками вказаного майна, вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Частка, яку позивачка просить їй виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Враховуючи викладене, просить суд виділити їй у власність 29/100 частки спільного майна (літ. А-1 на плані), за адресою: [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на: приміщення літ. 3-1 коридор пл..2,5 кв.м; 3-2 коридор пл.. 6.2 кв.м.; 3-3 коридор пл. 4.5 кв.м.;3-4 кімната пл.16.8 кв.м.; 3-5 кімната пл.11.5 кв.м.; 3-6 кухня пл.7.7 кв.м; 3-7 ванна пл. 3.4 кв.м.;3-8 кімната пл. 15.4 кв.м.;3-9 туалет пл.1.2 кв.м., а також 50% сараю «Б»; 50% яма вигрібна №10; 50% ворота №3, 50% хвіртка №4; 50% огорожі №6; 50% огорожі №7; 50% огорожі №8 -всього вартістю 120000 грн. Припинити право спільної часткової власності на житлове приміщення, розташоване по [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заявою від 13.11.2019 позивачка уточнила свої позовні вимоги до до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить суд виділити їй як окрему одиницю 1/1 окремий об`єкт нерухомості частку спільного нерухомого майна, яка становить 13/25 частин домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності на житлове приміщення розташоване по [ADDRESS] . Визнати за нею право власності та виділити 13/25 часток спільного майна,яке знаходиться за адресою - [ADDRESS] , а саме: 31% житлового будинку А-1 вартістю 52082 грн; 100% прибудови житлової А1-1 вартістю 246071 грн.; 100% прибудови а2 вартістю 19119 грн.; 50% сараю Б вартістю 2346 грн.; 50% яма вигрібна №10 вартістю 5245 грн.; 50% ворота №3 вартістю 3514 грн.; 50% хвіртка №4 вартістю 1460 грн.; 50% огорожі № 6 вартістю 2009 грн.; 50% огорожі №7 вартістю 3771 грн.; 50% огорожі №8 вартістю 14744 грн., всього загальною вартістю 350358 грн. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Деревянко В.Т. уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов визнали та не заперечували проти задоволення позову. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечували проти задоволення позову. Залухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство відповідно до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належать 29/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS] , та підтверджується договором дарування №2059 від 29.07.2015, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. Відповідно до рішення ЧМР №2-2912 від 14.02.2018 [ADDRESS] . Позивачка є фактичним користувачем приміщень, які зазначені на плані технічного паспорт : під літ. 3-1коридор пл.2,5 кв.м.; 3-2 коридор пл.6.2 кв.м.; 3-3 коридор пл.4.5 кв.м; 3-4 кімната пл. 16.8 кв.м., 3-5 кімната пл.11.5 кв.м.; а також 50% сараю «Б», 50% яма вигрібна №10, 50% ворота №3, 50% хвіртка №4, 50% огорожі №6, 50% огорожі №7, 50% огорожі №8 Право власності на нерухомість зареєстровано у КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі 91 за №1009 від 06.11.2003. Згідно із технічним паспортом, виданим КП «ЧООБТІ» 05.05.2017, загальна площа 29/100 частин, які належать [PERSON] , становить 69.2 кв.м., а житлова -43.7 кв.м. Іншими співвласниками житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS] ) є: [PERSON] , якому належить 11/100 частин будинку; [PERSON] , якому належить 8/100 частин будинку; [PERSON] , якій належить 8/100 частин будинку; [PERSON] , якому належить 8/100 частин будинку; [PERSON] , якій належить 8/100 частин будинку; [PERSON] , якому належали 23/300 частин будинку, [INFO] помер, про що свідчить Свідоцтво про його смерть [NUMBER] від 12.05.2015; [PERSON] , якій належить 23/300 частин будинку, успадкувала 23/300 частки, які належали спадкодавцеві [PERSON] , тому її частка складає 23/150 ( 23/300 + 23/300=23+23/300 = 46/300 = 23 : 2/150:2 = 23/150); [PERSON] (відповідно до паспорту громадянина України [PERSON] ) [PERSON] , якій належить 23/300 частин будинку. З урахуванням прибудов та інших будівельних змін в нерухомому майні відповідачів, позивачка звернулася до КБ ЧООБТІ із заявою про уточнення своєї частки в загальній власності нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку часток співвласників на домоволодіння [ADDRESS] позивачки складає 13/25, та включає в себе : 31% житлового будинку А-1 вартістю 52082 грн.; 100% прибудови житлової А1-1 вартістю 246071 грн.; 100% прибудови а2 вартістю 19119 грн.; 50% сараю Б вартістю 2346 грн.; 50% яма вигрібна №10 вартістю 5245 грн.; 50% ворота №3 вартістю 3514 грн.; 50% хвіртка №4 вартістю 1460 грн.; 50% огорожі №6 вартістю 2009 грн.; 50% огорожі №7 вартістю 3771 грн.; 50% огорожі №8 вартістю 14744 грн. Всього -13/25 частки вартістю 350358 грн. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки позивача ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Слід звернути увагу на практику розгляду справ про поділ житлового будинку Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 вказаної Постанови роз`яснено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови, при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Між тим, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд наголошує на тому, що сторони на свій розсуд обирають спосіб захисту порушеного права та розпоряджатися своїми правами, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування передбачені ЦПК України, а тому уточнений позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved