Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що її батько [PERSON] 19.02.1970 року отримав ордер №273 на кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Він повністю сплатив пайовий внесок, однак свідоцтво про право власності на цю квартиру не отримав. [INFO] її батько помер та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У визначений законом строк після смерті [PERSON] вона звернулась до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Її мати [PERSON] та спадкоємець [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на її (позивачки) користь. 16.01.2014 року П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого на спадкодавця. На підставі викладеного, позивачка просила в судовому порядку встановити факт належності її батьку на праві власності квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану квартиру після смерті останнього. В наданій до суду заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу №90 «Темп», в наданих до суду письмових заявах також просили провести розгляд справи без їх участі, зазначивши, що не заперечують проти заявлених [PERSON] позовних вимог. Представник третьої особи - Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням наданих сторонами по справі письмових заяв та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяви доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є дочкою померлого [INFO] [PERSON] 04.08.2013 П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця, зокрема на грошові внески на рахунках Ощадбанку, іменні акції ВАТ «ДАЗ», домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Листом від 16.01.2014 року державним нотаріусом П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], що належить Житлово-будівельному кооперативу №90 «Темп». Згідно довідок Житлово-будівельного кооперативу №90 «Темп» за життя [PERSON] був членом кооперативу та пай за квартиру виплатив у повному обсязі. В квартирі проживали та були зареєстровані мати позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Остання є дочкою [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON], спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, відповідно до зазначених вище положень Закону України «Про власність» та ЦК УРСР [PERSON], як член кооперативу, який повністю сплатив пайовий внесок, за життя набув право власності на квартиру [ADDRESS], а позивачка фактично прийняла спадщину після смерті останнього, як спадкоємець за законом першої черги, який проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті та фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. В зв'язку з цим, оскільки інші спадкоємці після померлого [PERSON] - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивачки, про що зокрема свідчать подані останніми до суду заяви про визнання позову, той факт, що за життя право власності на квартиру [PERSON] у передбаченому законом порядку не зареєстрував, що перешкоджає позивачці, з урахуванням відповіді державного нотаріуса, оформити право власності на квартиру шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO], є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При цьому, в задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту належності [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS], слід відмовити, оскільки вказаний факт прямо випливає із приписів ст.15 Закону України «Про власність» та ніким не оспорюється. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1950 грн. 43 коп. - по 650 грн. 14 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial