Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом другої черги після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку, площею 0,7314 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:1424. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом немає через невідповідність у написанні кадастрового номеру земельної ділянки: у документі, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на дану земельну ділянку, зазначено кадастровий номер 5122082000:01:003:0949, а у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказаний кадастровий номер 5122082000:01:003:1424. Ухвалою суду від 02 липня 2019 року справу призначено до розгляду у підготовчому провадженні. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 грудня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно зі ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , площею 0,7314 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:1424. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В свою чергу згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53831797 від 26.10.2018 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємці зі законом першої черги відсутні. Спадкоємцем за законом другої черги є позивачка [PERSON] , яка є сестрою померлого [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, спадкоємиця [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53831781 від 26.10.2018 року. Як вбачається з листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 1294/02-14 від 26.10.2018 року, нотаріальна контора не має можливості видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на належне по спадщині спадкове майно, яке складається в тому числі із земельної ділянки площею 0,7314 гектарів, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області у зв`язку з тим, що встановлено невідповідність у написанні кадастрового номеру земельної ділянки, а саме: у документі, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на дану земельну ділянку, а саме, у Державному акті серії ЯК № 463457, вказаний кадастровий номер 5122082000:01:003:0949, а у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5104630492017 вказаний кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:1424. Відповідно до протоколу про виправлення помилки № 938423 від 17 червня 2017 року, для земельної ділянки, на яку виданий державний акт серії ЯК № 463457 вірним слід вважати кадастровий номер 5122082000:01:003:1424. Беручи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України за [PERSON] визнається право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved