Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 29.06.1974 року. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Крім того в сім`ї відбувалися постійні сварки, які поступово призвели до того, вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними фактично припинилися з лютого 2004 року. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. Строк на примирення не потрібен. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 21.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 2). Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, особисто отримав судову повістку 11.12.2021(а.с. 35). 23.12.2021 винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, однак сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 червня 1974 року у Дзержинському ЗАГСі м. Харкова, актовий запис № 608 (а.с.\~7). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, на підставі цього стали чужими людьми. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між сторонами неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Позивач не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Статтею 51\~Конституції\~України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.\~1\~Сімейного\~кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.\~114\~ СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved