Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку зареєстровані її племінник [PERSON], його колишня дружина [PERSON] та їх донька [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. В 2012 році відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей [PERSON] і [PERSON], які згодом були усиновлені родиною з Італії та на даний час знаходяться за межами України. Також, зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку тривалий час не проживають, їх речей в будинку немає, комунальні послуги вона оплачує самостійно, відповідачі ніякої участі в утриманні житла не приймають та ним не користуються. В зв'язку з тим, що відповідачі разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані в належному їй будинку, вона позбавлена можливості користуватися ним на власний розсуд та не має змоги отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON], [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користуванням жилим будинком [ADDRESS] шляхом зняття їх з реєстрації. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилися. Про дату місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача: Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій просив прийняти рішення з максимальним урахуванням інтересів дитини. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність нез'явившихся сторін. Розглянувши письмові заяви позивачки та представника відповідача Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1777 від 27.10.2015 року належить домоволодіння [ADDRESS], що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46361426 від 27.10.2015 року. Відповідно до довідки виконкому Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області № 574 від 29.07.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею проживають: [PERSON] (племінник), [INFO], [PERSON] (не родич), [INFO], [PERSON] (інший родич), [INFO], [PERSON] (інший родич), [INFO], [PERSON] (інший родич), [INFO] та [PERSON] (інший родич), [INFO]. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 2-361/2011 р. від 05.10.2011 року, яке ніким не оскаржувалося та набуло законної сили, [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до заочного рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 0520/1113/2012 від 27.03.2012 року, яке набуло законної сили 06.04.2012 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 265/5351/13-ц/198/2016 від 29.01.2016 року 02.08.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області було винесено рішення по цивільній справі 265/5351/13-ц, яким було задоволено позов про усиновлення малолітніх [PERSON] та [PERSON], рішення набуло законної сили 12.08.2013 року. Згідно Актів обстеження від 15.01.2015 року, 17.03.2015 року та 19.05.2015 року, складених депутатом Касянівської сільської ради з участю сусідів, [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою не проживають. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області № 021 від 22.01.2016 року про виселення та зняття з реєстрації малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Служба у справах дітей вважає за можливе зняття з реєстраційного обліку малолітніх [PERSON] та [PERSON], але остаточне рішення залишає на розсуд суду з максимальним урахуванням інтересів малолітніх дітей. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі та неповнолітні діти дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою позивачки понад 1 рік, то суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачки, тим самим задовольнивши позов в цій частині. Що стосується вимог позивачки в частині зняття відповідачів з реєстрації, то вони задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому у позивачки немає ніяких перешкод у знятті з реєстрації місця проживання відповідачів разом з неповнолітніми дітьми, тим паче нею не надано суду доказів, що це її право порушено та підлягає судовому захисту, в зв'язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім цього, на виконання вимог ст. 88 ЦПК України вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Так, позивачкою при зверненні до суду було сплачено вірну суму судового збору в розмірі 487,20 грн., а тому враховуючи, що її позовні вимоги до трьох відповідачів задоволені, а орган, який діє на захист прав та інтересів малолітніх звільняється від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, у виді судового збору пропорційно в розмірі по 162,40 грн. з кожного.

Outcome: partial