Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення місце проживання дитини, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось через те, що вони різні по характеру люди, у них протилежні погляди на спільне сімейне життя, різні релігійні погляди. Не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного сімейного бюджету, проживають окремо. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої позивач просить суд встановити з нею - матір'ю дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судові засідання відповідач не зявлявся, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Третя особа - представник Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу у відсутності їх представника, підтримали свій висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 417 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові один до одного, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, передбачено в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України містить «Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини…». Крім того, суд враховує норму ст. 141 Сімейного Кодексу України згідно якої мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно норми ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»: батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно Висновку Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві № 102/03/31-5565 від 21.06.2016 року, Деснянська районна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 11 від 16.06.2016 року) (а.с. 10-11). Крім того, під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що дитина [INFO], проживає з матір'ю, визначене коло її спілкування з рідними матері, в інтересах дитини суд приходить до висновку, що на даний час доречним є проживання дитини разом з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved