Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 02.06.2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, втрачено почуття любові. Збереження сім'ї [PERSON] вважає неможливим. Домовленості про матеріальне утримання дітей з відповідачем не досягнуто, а тому позивачка змушена звертатись до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №309 (а.с.12-копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.13, 14-копії свідоцтв про народження). Спільне життя сторін не склалося, оскільки, як вони пояснили в судовому засіданні, в них різні погляди на життя та сім'ю. З квітня 2014 року сторони спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. На примирення сторони не згодні. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. За згодою сторін діти залишаються проживати з матір'ю. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що доньки проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає на свій розсуд, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. З довідки ТОВ «Систем Груп Україна» від 18.04.2016 року за №G0000000006 вбачається, що [PERSON] працює в товаристві на посаді секретаря, і її середньомісячна зарплата становить 3 334 гривні 67 копійок. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що діти проживають з матір'ю, пояснив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дітей на власний розсуд, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки доходів. [PERSON] працює в ТОВ «ІТАК» на посаді начальника репростудії, і його середньомісячна зарплата становить 10 510 гривень, що підтверджується довідкою від 07.04.2016 року за №167. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Суд вважає, що оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає визначаючи розмір на власний розсуд, з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання дітей за рішенням суду. Відповідачем не надано суду доказів щодо незадовільного стану його здоров'я, наявності в нього інших дітей та утриманців, тяжкого матеріального становища. З урахуванням наведеного, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки доходів на утримання доньок. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved