Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , Органу опіки та піклування Новозаводської районної в м. Чернігові ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2018 зазначену вище цивільну справу [PERSON] передано до Апеляційного суду м. Києва з метою визначення загального суду м. Києва для розгляду даної справи. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 підсудність позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , Орган опіки та піклування Новозаводської районної в м. Чернігові ради про позбавлення батьківських прав визначено Солом`янському районному суду м. Києва. Звертаючись до суду, позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.08.2004 по 02.04.2008 вони з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі, від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу син залишився мешкати разом з нею, з квітня 2008 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, грошей на утримання дитини не надавав. Також вказала, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.04.2009 стянуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини доходу відповідача, але рішення суду останній не виконує. З огляду на наведене, звернулася до суду із вказаним позовом. 13.09.2018 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. 26.02.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Представник Органу опіки та піклування Новозаводської районної в м. Чернігові ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просив прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що 14.08.2004 по 02.04.2008 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, [INFO] у подружжя народилась дитина, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 04.07.2006. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.04.2009 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини доходу відповідача, згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого державним виконавцем А.І. Васильченко, у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-1135/09 від 19.02.2015 станом на 01.01.2018 у розмірі 27 852,00 грн., крім того, ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.06.2017 оголошено розшук [PERSON] Позивачка, звертаючись до суду з позовом, посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їхньої спільної дитини, життям дитини взагалі не цікавиться, відповідачем аліменти не сплачуються. Згідно висновку Органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету районному місті ради 09.07.2018 №149, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також, у висновку зазначено, що відповідно до довідки Чернігівського відділу поліції, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактичне місце мешкання останнього не встановлено. [PERSON] надав письмову заяву, відповідно до якої він не заперечує проти позбавлення свого батька, [PERSON] , батьківських прав щодо нього. Відтак, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від виховання власного сина. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, виходячи з того, що обставини визначенні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України судом встановлені, та позивачем належним чином доведені і відповідачем не спростовані. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача до Органу опіки та піклування Новозаводської районної в місті Чернігові ради, оскільки судом не встановлено чим порушені права позивача останнім. З огляду на наведене позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь позивачки судовий збір в сумі 704,80 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved