Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачка в позовній заяві вказує, що [INFO] в с. Кіровка Калинівського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку пай в розмірі 2,78 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мічурінець» с. Кіровка Калинівського району Вінницької області та на майновий пай в розмірі 1347 грн. або 0, 0433% в майні, що перебуває у колективній власності КСП «Мічурінець» с. Кіровка Калинівського району Вінницької області. Померла [PERSON] залишила на її ім'я заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстрований в книзі для записі нотаріальних дій під № 39 від 09.03.1998 року, яким заповіла їй все своє майно, в тому числі і вищевказану земельну частку пай. На день смерті заповідачки заповіт не змінений та не відмінений. В передбачений законом шестимісячний термін, вона фактично прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК України в редакції 1963 року який діяв на час відкриття спадщини, після смерті свого своєї бабусі [PERSON], так як постійно доглядала її, брала участь у похованні, поминальних обідах, проводила ремонтні роботи біля спадкового будинку (побілку, покраску), доглядає за її могилою. Однак оформити свої спадкові права вона, як спадкоємниця за заповітом після смерті [PERSON] в Калинівській державній нотаріальній конторі не має можливості по причині, що сертифікат на право на земельну частку пай був загублений, а свідоцтво про право власності на майновий пай був виданий після смерті [PERSON] у 2002 році. Тому для захисту своїх спадкових прав позивачка звертається до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, від неї надійшла до суду письмова заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, в матеріалах справи наявна довідка № 02-10/90 від 25.05.2017 року, виданою виконкомом Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання позовних вимог та з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] в с. Кіровка Калинівського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку пай в розмірі 2,78 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мічурінець» с. Кіровка Калинівського району Вінницької області та на майновий пай в розмірі 1347 грн. або 0, 0433% в майні, що перебуває у колективній власності КСП «Мічурінець» с. Кіровка Калинівського району Вінницької області. Померла [PERSON] залишила на ім'я позивачки заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстрований в книзі для записі нотаріальних дій під № 39 від 09.03.1998 року, яким заповіла позивачці все своє майно, в тому числі і вищевказану земельну частку пай. На день смерті заповідачки заповіт не змінений та не відмінений. В передбачений законом шестимісячний термін, позивачка фактично прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК України в редакції 1963 року який діяв на час відкриття спадщини, після смерті свого своєї бабусі [PERSON], так як постійно доглядала її, брала участь у похованні, поминальних обідах, проводила ремонтні роботи біля спадкового будинку (побілку, покраску), доглядає за її могилою, що підтверджується довідкою № 200, виданою 30.03.2017 року виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Однак оформити свої спадкові права позивачка, як спадкоємниця за заповітом після смерті [PERSON] в Калинівській державній нотаріальній конторі немає можливості по причині, що сертифікат на право на земельну частку пай був загублений, а свідоцтво про право власності на майновий пай був виданий після смерті [PERSON] у 2002 році. Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У п 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше [INFO]. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] померла до [INFO], тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати правила та положення ЦК УРСР 1063 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] а ні за заповітом, а ні за законом немає, так як батько позивачки, а син померлої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт прийняття спадщини та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved