Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до повноліття сина. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року шлюб між ними припинено, вона з дитиною проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.7/. Сторони з вересня 2017 року однією сім'єю не проживають, однак шлюб між ними не розірвано. Відповідно довідки голови квартального комітету №40 Мелітопольської міської ради від 01 серпня 2018 року малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою по [ADDRESS] в м.Мелітополі Запорізької області /а.с.8/. Таким чином, малолітня дитина проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, немає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатного віку, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй в повній мірі та належним чином забезпечувати дитину. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на малолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved