Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 05 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Під час спільного проживання діти: [INFO] народився син, [PERSON] , [INFO] народилась донька, [PERSON] . Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на повному її утриманні. 20 листопада 2019 року Любарським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. 20 січня 2016 року Любарським районним судом Житомирської області було прийнято заочне рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх сина та доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., (по 500 грн., на кожну дитину) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час вказаний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дітей, встановлена сума є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб, суми, що були достатніми у 2015 році, не можуть забезпечувати неповнолітню дитину в 2020-му році і в подальшому. У дітей змінились потреби і для забезпечення їхнього фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні значні кошти. Крім того з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя виросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Ще однією підставою звернення до суду є погіршення матеріального становища сім`ї. В травні 2020 року позивачка змушена була звільнитись з роботи і сьогодні шукє нову, але в період карантину під час коронавірусу, знайти роботу важко, тому вона поки-що заробляє, працюючи на не постійній роботі та має не постійні заробітки. Таким чином її тяжкий матеріальний стан не дозволяє забезпечити нормальний, гармонійний рівень життя дітей. В цьому повинен допомогти батько дітей - відповідач. [PERSON] офіційно не працює, але уже більше шести років працює по найму неофіційно в місті Львові на будівництві. Усім в селі відомо з його слів (і сільській раді, і їх сусідам, і родичам), що він отримує більше 22 тисяч гривень неофіційних доходів щомісячно, він каже, що щотижня отримує більше 200 $ зарплати. У відповідача є також дві земельні ділянки (паї) площею 5,3412 га., та 5,2852га., які він здав в оренду і щороку отримує за кожен по 30 тисяч грн., орендної плати. Крім того, відбулись зміни у сімейному законодавстві, які набули чинності 08 липня 2017 року, відповідно до яких розмір аліментів на дитину не може бути меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. Таким чином, з часу винесення Любарським районним судом 20 січня 2016 року рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх сина та доньки у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., на кожну дитину, матеріальний стан платника аліментів значно поліпшився, адже, відповідач на даний час працевлаштований неофіційно, має гарну роботу, має дуже гарну заробітну плату, має дуже гарний розмір орендної плати за паї тому може надавати неповнолітній доньці матеріальну допомогу в сумі мінімального рекомендованого (державою) розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме - для дітей віком від 6 до 18 років станом з 1.07.2020 року - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 гривень згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Донька [PERSON] , протягом 8 років тяжко хворіла, перенесла тяжку операцію. Після неї потребує постійного посиленого повноцінного харчування та профілактичного лікування. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про збільшити розмір аліментів що стягуються з [PERSON] , 1977 року народження на користь [PERSON] , 1982 року народження на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що встановлені рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 20 січня 2016 року по цивільній справі № 282/1362/15, змінивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі: з 500,00 грн., на 2318,00 грн., на дитину щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати із нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1109 грн., щомісяця до досягнення донькою повноліття. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Заочним рішенням Любарського районного суду Житомирської області по справі № 282/1362/15 від 20 січня 2016 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., (по 500 грн. на кожну дитину) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З досліджених матеріалів справи встановлено, що в 2018 році та 2019 році [PERSON] , [INFO] проходила лікування у Любарській центральній районній лікарні, що підтверджується випискою-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого (а.с. 13, 14). Суд також не приймає до уваги доводи відповідач про те, що на його утриманні на даний час перебуває син [PERSON] , [INFO] , оскільки на даний час він є повнолітнім і позивачкою у позові не ставиться питання про стягнення аліментів на його утримання. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання дітей, розмір яких, на даний час є меншим ніж передбачено чинним законодавством, враховуючи те, що син [PERSON] , на даний час є повнолітнім, те що дочка [PERSON] , періодично потребує проходження стаціонарного лікування у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача і відповідно його можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання доньки, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог на її користь із відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial