Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 13.10.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі РАГС міського управління юстиції м. Трускавця Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 117. У них з відповідачем народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній, донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Сімейне життя між ними не склалося через конфлікти та сварки. Напружені відносини негативно відобразились на її фізичному та психологічному стані. Вони не проживають, не ведуть спільного господарства, тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Позивачка в судове засідання 27.07.2021 року не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання 27.07.2021 року не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позову, просить суд не вживати жодних заходів щодо примирення, оскільки подальше спільне життя у зареєстрованому шлюбі суперечитиме його інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що сторони 13.10.2001 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАГС міського управління юстиції м. Трускавця Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 117, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.06.2003року, яка знаходиться в матеріалах справи; донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.01.2008 року, яка знаходиться в матеріалах справи. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя вони не проживають тривалий час, не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідачки про те, що після розірвання шлюбу вона бажає іменуватись прізвищем « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved