Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом. В позові вказала, що вона з 33.08.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та наїї утримання як дружини, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, а також на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Ухвалою суду від 14.08.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання [PERSON] не зявилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. 27.09.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справи без його участі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180\~СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181\~СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 144994 (а.с. 5) та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини І-ЖС № 351616 (а.с. 4). На даний час подружні відносини сторін погіршились і відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини, яка проживає з матірю. Вказані обставини визнаються відповідачем, у звязку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком малолітнього [PERSON], [INFO], і як чоловік та батько зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліттята дружину до досягнення дитиною трьох років, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини за рішенням суду. При цьому суд враховує, що відповідачем визнається і заявлений позивачкою розмір аліментів, які вона просить стягнути на утримання сина та на своє утримання, а саме в розмірі по 1/4 частин з усіх видів заробітку відповідача. Виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, відомостей про наявність у нього інших утриманців суду не надано, суд вважає, що визнання позову відповідачем в частині розміру аліментів не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси, тому приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у визначеному позивачкою розмірі. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню шляхом стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved