Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Зборівської дитячої\~музичної школи з вимогами: визнати незаконним та скасувати рішення Зборівської дитячої музичної школи в частині зменшення [PERSON] педагогічного навантаження як викладача по класу баяну з 1,47 ставки до 0,75 ставки; зобов`язати Зборівську дитячу музичну школу провести донарахування та виплату на користь [PERSON] заробітної плати за період з червня по листопад 2020 року по 5 750 грн., щомісячно; стягнути зі Зборівської дитячої музичної школи на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 гривень; стягнути зі Зборівської дитячої музичної школи на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 25 000 грн. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що в квітні 2020 року, після закінчення відпустки по догляду за дитиною, позивач приступила до виконання своїх трудових обов`язків, однак, всупереч вимогам законодавства, їй було безпідставно зменшено навантаження з 1,47 ставки до 0,75 ставки, що є зміною істотних умов праці. Однак, у строк, передбачений ст.32 КЗпП України про зміну істотних умов праці її попереджено не було. Представник відповідача позову не визнав, надав відзив, згідно якого вважає позов безпідставним. Вказав, що Зборівська дитяча музична школа є позашкільним навчальним\~закладом освіти\~сфери культури і в своїй роботі керується спеціальним законодавством, зокрема Законами України «Про освіту» та «Про позашкільну освіту» та іншими нормативними актами у сфері освіти. Однак, в обґрунтування своїх позовних вимог щодо педагогічного навантаження позивач посилається на Закон України «Про загальну середню освіту», який втратив чинність на підставі Закону України № 463-IX\~від 16.01.2020 на момент подання позовної заяви і не розповсюджується на позашкільні навчальні заклади. Чинний Закон України «Про повну загальну середню освіту» регулює питання системи загальної середньої освіти. Відповідач, згідно з Статутом, є позашкільним навчальним закладом та не відноситься до системи середньої освіти. Стаття 25 на яку посилається позивач чинного Закону «Про повну загальну середню освіту» визначає права, обов`язки та відповідальність батьків учнів у сфері загальної середньої освіти. Таким чином, посилання у позовній заяві на Закон України «Про загальну середню освіту» є безпідставними. Зазначив, що відповідно до статті 60 Закону України «Про освіту», норми педагогічного\~(навчального) навантаження педагогічних\~працівників на\~одну ставку\~встановлюються спеціальними законами. Спеціальним законом у сфері позашкільної освіти є Закон України «Про позашкільну освіту», який визначає норми годин на тарифну ставку викладача, порядок розподілу, змін та перерозподілу педагогічного навантаження. Вважає, що поняття зміни педагогічного навантаження в позашкільному навчальному закладі освіти, яке відбувається щороку на початку навчального року та регулюється спеціальними нормами законодавства, не можна ототожнювати з поняттям переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації у зв`язку зі змінами організації виробництва і праці. Вважає, що п.3 ст.32 КЗпП України, на який посилається позивач, наведено перелік істотних умов, у разі зміни яких працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. У вказаному переліку відсутні будь-які\~поняття зміни\~педагогічного навантаження. А тому, обґрунтування Позивача на порушення статті 32 КЗпП України є помилковим, оскільки педагогічне навантаження в закладі освіти не пов`язане зі змінами в організації виробництва праці і не змінює істотних умов праці педагогічного працівника, регламентується спеціальними нормативно- правовими актами та, зокрема, не міститься у статті, на яку посилається позивач. У період з жовтня 2012 року (початок відповідного навчального року) до квітня 2020 року (кінець відповідного навчального року) позивач перебувала у відпустках по догляду за дітьми. На час її непрацездатності на її посаду був прийнятий інший викладач по класу баяну - [PERSON] , який працював з педагогічним навантаженням 0,75 ставки. Таке педагогічне навантаження було зумовлено невеликою кількістю учнів по класу баяна в 2019-2020 навчальному році. На момент, коли Позивач приступила до своїх трудових обов`язків у зв`язку з закінченням часу непрацездатності, тобто під кінець навчального 2020 року підстав для внесення змін до педагогічного навантаження не було. Тому, [PERSON] було надано навантаження, яке закріплювалось за викладачем, який тимчасово працював на її посаді. Звернув увагу, що позивач є членом педагогічної ради та була присутня на її засіданнях, приймала участь в обговореннях, пов`язаних з прийомом учнів на відповідні спеціальності і їй відомо про кількість учнів, які прийняті на навчання по класу баяна на 2020-2021 навчальний рік. Позивач знаходиться в трудових відносинах з відповідачем з 1994 року. Також відповідач зазначив, що після формування педагогічного навантаження у 2020-2021 навчальному році, позивач приступила до виконання своїх обов`язків та в період з вересня 2020 року по теперішній час жодного разу не зверталась зі скаргами (усними чи письмовими) про нібито порушення її прав чи будь-якого роду проханнями надати їй більшого педагогічного навантаження. Вказані дії позивача керівництвом Зборівської ДМШ були розцінені\~як «мовчазна\~згода»,\~адже вихід на роботу та виконання Позивачем покладених відповідно до умов трудового договору обов`язків є, конклюдентними діями відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України. Відповідно відповідач вважає безпідставними і не доведеними вимоги про відшкодування моральної шкоди і витрат на професійну правничу допомогу. Представник третьої особи підтримав думку представника відповідача. Дослідивши докази у справі суд встановив, що позивач [PERSON] працює викладачем по класу баяна у Зборівській дитячій музичній школі з 1994 року. У період з жовтня 2012 року до 24 квітня 2020 року [PERSON] \~ перебувала у відпустках по догляду за дітьми. До виходу у відпустку позивач працювала з педагогічним навантаженням 1,47 ставки. На час непрацездатності позивача на її посаду був прийнятий інший викладач по класу баяну - [PERSON] , який працював з педагогічним навантаженням 0,75 ставки. Після виходу з відпустки педагогічне навантаження позивача становило 0,75 ставки. Встановлено, що визначення і розподіл педагогічного навантаження викладачам Зборівської дитячої музичної школи на 2020 2021 рік проведено на засіданні педагогічної ради від 27 серпня 2020 року та видано відповідний наказ від 01 вересня 2020 року. Згідно цього наказу позивачу встановлене педагогічне навантаження 0,97 ставки. Згідно показань\~свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] на засіданні педагогічної ради всім викладачам школи дводилося педагогічне навантаження, а в подальшому працівники письмово погодилися з цим навантаженням, шляхом проставлення підпису у наказі від 01 вересня 2020 року. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що позивачка уникала від підпису у наказі, а так само відмовилася від додаткового навантаження керівником оркестру народних інструментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.22 Закону України «Про позашкільну освіту», норма годин на одну тарифну ставку керівників гуртків, секцій, студій, клубів, творчих об`єднань закладу позашкільної освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності, а також педагогічних працівників мистецьких шкіл становить 18 навчальних годин на тиждень. Оплата роботи здійснюється відповідно до обсягу педагогічного навантаження. Розподіл педагогічного навантаження у закладі позашкільної освіти здійснюється його керівником. Педагогічне навантаження педагогічного працівника закладу позашкільної освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його письмовою згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року можливий у разі зміни кількості годин за окремими навчальними програмами, що передбачається навчальним планом, у разі вибуття або зарахування вихованців, учнів, слухачів закладу позашкільної освіти, мистецької школи протягом навчального року або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю. Відповідно до ч.3ст.32 КЗпП України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з такого: про зменшення педагогічного навантаження при виході з відпустки відповідач позивачку не повідомляв. Однак, позивач, з 24 квітня 2020 року приступила до роботи на посаді викладача Зборівської дитячої музичної школи з неповним педагогічним навантаженням, тим самим погодившись на роботу в умовах неповного педагогічного навантаження. Слід також зазначити, що навчальний рік у музичній школі закінчується у травні поточного року. В силу п.4 ст.32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Наступний розподіл педагогічного навантаження відбувся перед початком навчального року - 27 серпня 2020 року, з яким позивач погодилась, приступивши до виконання своїх трудових обов`язків у новому навчальному році і продовжує роботу в даний час з педагогічним навантаженням 0,97 ставки. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № № 345/3861/17 (провадження № 61-35991св18) щодо подібних правовідносин. Крім цього, при вирішенні даної справи слід врахувати специфіку діяльності дитячої музичної школи, а саме: педагогічне навантаження викладачам визначається відповідно до набраної кількості учнів. Згідно з пунктом 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102, оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться, виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Тобто, встановити більше педагогічне навантаження відповідач позивачу не може у зв`язку з відсутністю потрібної кількості учнів, які виявили бажання навчатися по класу баяна. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 559/321/16-ц (провадження № 14-367цс18) зробила висновок про те, що якщо особа фактично не працювала з навантаженням у 18 годин за певний період, то підстави для стягнення втраченого заробітку за цей період відсутні, оскільки заробітна плата - це винагорода за виконану роботу. Якщо працівник не виконав певний обсяг роботи, відсутні підстави для оплати невиконаної роботи. З огляду на викладене вище позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed