Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Яблунева, 19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року. Спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця - [PERSON], не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час. Вказані факти підтверджуються повідомленням державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.02.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №193/2017. Належність спадкодавцю всього житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Яблунева під №19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області, підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 28 квітня 1992 року за реєстровим №88 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31 липня 1992 року за реєстровим №1133. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці було відмовлено у видачі вказаного документу, постільки відсутні оригінальні примірники правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а саме: свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 28.04.1992 року виконавчим комітетом Богуславської районної ради народних депутатів за реєстровим №88 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 31.07.1992 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №1133. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Хохітвянська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 03.10.2014 року секретарем виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 13.02.2018 року та матеріалами спадкової справи №193/2017. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця- Ситник Н.М., не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.02.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №193/2017. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/167 від 13.02.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутні оригінальні примірники правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно, а саме: свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 28.04.1992 року виконавчим комітетом Богуславської районної ради народних депутатів за реєстровим №88 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 31.07.1992 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №1133. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Той факт, що спадкодавець [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Яблунева, 19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області, підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28.04.1992 року виконавчим комітетом Богуславської районної ради народних депутатів за реєстровим №88 та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.07.1992 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №1133. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 19 по вул. Яблуневій в с. Хохітва Богуславського району Київської області, у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1977 року забудови, загальною площею 66,20 кв.м., жилою площею 33,20 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 25,60 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: гараж, прибудова, сарай, прибудова, погріб, убиральня, хвіртка, ворота, огорожа. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 377 гривень 80 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved