Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. У судове засідання позивач та відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис за № 324. [PERSON] з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку 27.11.2008 року. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через що сторони вирішили розлучитись. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 02.12.2011 року по справі № 2-1076-11 розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], зареєстрований 07.07.2007 року за актовим записом № 324, відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем, батько з дитиною не спілкується, не турбується про її справи, не переймається здоров'ям, моральним та духовним розвитком. Перешкод в спілкуванні з дитиною [PERSON] не чинить. Спілкування з відповідачем позивачка припинила з часу розірвання спільних сімейних відносин. [PERSON] намагалася зустрітися з відповідачем та домовитися про надання нотаріально засвідченого документу на виїзд дитини за кордон, однак відповідач на контакт не йде. Необхідність оформлення документу на виїзд дитини за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області та в АР Крим та донька позбавлена можливості виїхати з позивачем для підтримання сімейних відносин з родиною. Також [PERSON] має можливість оздоровити дитину на курортах, які знаходяться за кордоном, однак не може реалізувати це право. Батько дитини не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам спільної дитини. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з пунктами 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил. На підставі викладеного,

Outcome: approved