Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 1.7673 га., яка належала на праві власності її батьку [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , якому на праві особистої власності належали земельні ділянки розміром 1,7673 га. призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №130399 від 28.12.2012. За життя [PERSON] , який помер [INFO] , склав заповіт 04.04.2005 посвідчений секретарем виконавчого комітету Вибранівської сільської ради народних депутатів, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області за нею визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Маючи намір оформити спадкове майно позивачка звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , проте 16.07.2020 отримала відмову у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.09.2020 відкрито провадження в справі, справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 27.11.2020 / а. с. 24-25/. 27.11.2020 справу знято з розгляду, у зв`язку з тим, що суддя перебував на лікарняному /а. с. 32/. Відповідно до ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 справу розглядом відкладено на 06.04.2021 /а.с.33/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.04.2021 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті на 24.06.2021 /а.с.40-41/Розгляд справи по суті відбувся 24.06.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Від представник позивачки [PERSON] адвокат Лешега В.В.. на адресу суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. /а.с.53/. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. За оформленням спадщини не звертався та не буде звертатися./а.с.47/. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1\~та 4\~статті 206\~ЦПК встановлено,\~що позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах в підготовчому судовому засіданні тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.08.2016, [PERSON] помер [INFO] у віці 74 років у с. Вибранівка, Жидачівський район, Львівська область /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.11.1969 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 11.03.2003, [PERSON] та [PERSON] одружилися 10.08.1974, прізвище дружини після одруження « [PERSON] » /а.с.5/. \~ \~ \~ \~Згідно заповіту від 04.04.2005 посвідченого секретарем виконавчого комітету Вибранівської сільської ради народних депутатів, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 248 від 24.04.2020, [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] , разом з ним на день його смерті зареєстровані та постійно проживали дочка [PERSON] та зять [PERSON] .. У Вибранівській сільській раді секретарем виконкому посвідчено заповіт від [PERSON] на користь [PERSON] за № 75 від 04.04.2005, який на день смерті заповідача не змінювався і не скасовувався /а.с. 8/. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №130399 від 28.12.2012, [PERSON] , на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 10.09.2004 №615 є власником земельної ділянки площею 1,7673 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вибранівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.9/ Постановою Жидачівської ДНК від 16.07.2020 № 159/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Вибранівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області, що належали померлому та є спадковим майном. /а.с.17/. Згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2017 за [PERSON] визнано право власності\~на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] \~ загальною площею 57.2 кв.м. та господарські будівлі і споруди, що розташовані по [ADDRESS] ./а.с.13-15/ Вказаним рішенням встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи № 989 від 07 жовтня 2016 року, відкритої після смерті [PERSON] , [PERSON] , спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку. Відтак, дана обставина на підставі ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №113398434 від 09.02.2018 [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2017 №443/1193/17. /а.с.16/ При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами статті 1261\~ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, так і з боку матері. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1225\~ЦК України визначено порядок спадкування права на земельну ділянку ,а саме, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] та особою на чию користь складено заповіт. Враховуючи те, що спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належали спірні земельні ділянки, доказів що за життя спадкодавець набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не здобуто; позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця батька [PERSON] на підставі рішення суду, а оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючих документів на момент звернення; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а позивачка є такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала із спадкодавцем, відтак, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved