Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] у розмірі 22180 гривен щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те , що [INFO] у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 11 березня 2014 року.В офіційному шлюбі сторони не перебували. Станом на сьогодні, позивачка з відповідачем не може дійти згоди щодо матеріального утримання спільної доньки, а тому позивачка вимушена звернутись із цією позовною заявою до суду, адже забезпечувати дитину на гідному рівні самотужки вона не в змозі, а відповідач від свого обов`язку по утриманню дитини ухиляється. Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, не має інших обставин, які б перешкоджали йому виконувати свій батьківський обов`язок належним чином. Відповідач успішно займається підприємницькою діяльністю, є одноособовим власником й керівником трьох організацій. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Враховуючи забезпечений матеріальний стан відповідача, позивачка вважає, що обґрунтований розмір аліментів на утримання доньки- [PERSON] , [INFO] повинен становити 22 180 гривен щомісячно у твердій грошовій сумі, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити.. Відповідач позов визнав частково , просив встановити аліменти на утримання доньки в розмірі 2500 гривен та пояснив , що ним надається матеріальна допомога на утримання дитини, позивачка перешкоджає йому в спілкуванні з донькою . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав сторони , вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Судом встановлено, що [INFO] у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 11 березня 2014 року. Дитина проживає разом з позивачкою та не спростовується сторонами . За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України(далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, в яку внесені зміни на підставі Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини , суд стягує з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 3000 грн. шомісячно, починаючи з дня звернення до суду -06.04.2020 року та до повноліття дитини. При цьому суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача На підставі викладеного та

Outcome: partial