Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.05.2001 року Харалузькою сільською радою Корецького району Рівненської області за актовим записом № 1. Позов мотивовано тим, що від шлюбу мають семеро спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] . Проте, протягом останнього тривалого періоду часу по вині відповідача між ними не досягається порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя, різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, байдужість, ухилення відповідача від виховання та утримання дітей. Відповідач часто допускав випадки зловживання спиртними напоями, на ґрунті чого в присутності дітей вчиняв сварки, ображав її. Своєю антигромадською поведінкою створював для неї та дітей нестерпні умови проживання. Діти стали його боятися. На її та старших дітей зауваження відповідач не реагував. Шлюбні відносини між ними припинені понад півтора роки тому. Вона вимушена з дітьми змінити місце проживання, і в січні 2020 року переїхали на проживання в с. Збаржівку, Погребищенського району, Вінницької області та проживають у будинку сестри [PERSON] по [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Однак, відповідач в лютому місяці цього року приїхав в с. Збаржівку, і також без реєстрації проживає за вказаною адресою. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу стали неможливими, що є підставою для розірвання шлюбу. Адже в даному випадку шлюб порушує принцип добровільності шлюбу та суперечить її вільному волевиявленню. Проте, відповідач проти розірвання шлюбу заперечує. На даний час спору про поділ майна та місце проживання дітей у них немає. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.09.2020 року сторонам по справі був наданий строк для примирення до 16.11.2020 року (а.с. 33) 17.11.2020 року ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області провадження у цивільній справі поновлено та призначено судове засідання 10.12.2020 року (а.с. 34). Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, примирення між ними не можливе (а.с. 39). Відповідач у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 40). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 20.05.2001 року зареєстрували шлюб у Харалузькій сільській раді Корецького району Рівненської області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 8-13). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, наданий подружжю строк для примирення результату не дав, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, суд дійшов висновку про задоволення позову. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, сплачені позивачем в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., необхідно стягнути із відповідача.

Outcome: approved