Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та, остаточно уточнивши позов, свої вимоги мотивує тим, що 20 липня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у неї на утриманні. Позивач зазначає, що відповідач разом з сім`єю не проживає майже два місяці. Від утримання дитини відмовляється, хоча і має постійний та стабільний заробіток в м. Києві. Дитину вона утримує самостійно, хоча тимчасово не працює (знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною). Відповідач є працездатного віку, працевлаштований, має нормальний стан здоров`я, а тому має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. За таких обстави просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також просить допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 01 липня 2019 року о 16 год. 00 хв. 01 липня 2019 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату та час судового засідання та неявкою в судове засідання позивача, розгляд справи відкладено до 06 серпня 2019 року. 19 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що твердження позивачки про вимушеність звернення до суду, оскільки він не надає начебто коштів на утримання дитини, носять надуманий характер та мають на меті сформувати про нього негативну думку у суду. Зазначає, що лише в лютому 2019 року він перерахував на рахунок позивачки 14 978 гр., необхідність в яких вона обґрунтовувала потребами сина. 16, 17, 18 лютого 2019 року ним для сина було придбано медикаментів на суму 1171 гр. 50 коп. Крім того в лютому 2019 року була придбана для сина вода «Малятко» на суму 242 грн. 31 коп. В березні 2019 року він перерахував на картку позивачки кошти в сумі 7385 гр.; в квітні 2019 року він перерахував позивачці 998 гр. та придбав медикаментів на суму 235 грн. 80 коп.; в травні 2019 року перерахував коштів в сумі 1000 гр. та придбав продукти харчування, підгузки, дитячі суміші на 1278 грн.; в червні 2019 року перерахував кошти в сумі 2989 грн., 25 червня 2019 року придбав стілець для годування сина на суму 2425 грн. Вказує на те, що він ніколи не ухилявся від утримання дитини і не має наміру це робити в подальшому. Якщо позивачка бажає отримувати кошти за рішенням суду він не заперечує, але вважає, що він не має виплачувати їй кошти за надання правової допомоги. Крім того, в разі потреби вона мала можливість звернутися та отримати безоплатну правову допомогу. Догляд за дитиною здійснює мати позивачки, а [PERSON] працює та отримує заробіт\-ну плату. Відповідач зазначає, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2009 року з нього вже стягнуто кошти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку /доходу/ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вважає, що розмір аліментів має бути співмірним з його доходами та витратами на облаштування елементарних побутових умов. Його робота пов`язана з працею «вахтовим методом» в м. Киє\-ві. Він не має там власного житла, а тому змушений його винаймати, що потребує коштів по сплаті орендної плати та комунальних платежів. Крім того, він несе витрати по утриманню житла та сплаті комунальних послуг в м. Суми. Повідомляє суд, що він має незадовільний стан здоров`я та потре\-бує лікування та реабілітації, що потребує також коштів. Крім того він сплачує кредит в банківській установі. Посилаючись на вказані обставини, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме розмір аліментів на утримання дитини має становити 1/6 частину заробітної плати (доходу), що буде співмірним та справедливим. 05 серпня 2019 року надійшли заперечення на відзив до позовної заяви від позивачки [PERSON] , в якій зазначає, що позовна заява про стягнення аліментів була подана позивачем у другій половині квітня 2019 року, без з`явлення стягнення аліментів за минулий час, а тому посилання відповідача про надання грошових коштів у лютому та березні 2019 року, придбання медикаментів та води для дитини, жодним чином не впливають на право позивача заявляти стягнення аліментів починаючи з квітня 2019 року, а також не є підставою для зменшення розміру аліментів. Зауважує, що грошові кошти в розмірі 10 978 грн. перераховані відповідачем на рахунок позивача у лютому 2019 року надавались останнім не для дитини, а для задоволення власних потреб. За ці кошти позивачем за вказівкою відповідача було придбано планшет, для особистих потреб відповідача. Грошові кошти перераховані на картку позивача 21 лютого 2019 року в розмірі 300 грн., 22 лютого 2019 року в розмірі 1 597 грн., 24 лютого 2019 року в розмірі 1996 грн. були використанні для сплати комунальних послуг та потреб самого відповідача. Лише грошові кошти перераховані відповідачем 07 березня 2019 року в розмірі 3 793 грн. та 08 березня 2019 року в розмірі 598 грн. позивачем були використанні безпосередньо на дитину, а саме для придбання одягу та дитячого харчування NAN3 комфорт, вартість якого у середньому складає 265 грн. за банку, а однієї банки вистачає на 3-4 дні. Так звана допомога, надана відповідачем у березні 2019 року жодним чином не покриває мінімальних потреб дитини. Позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці та не має додаткового заробітку, оскільки дев`ятимісячна дитина потребує постійного догляду. Аліментів не отримує, а тому при вирішення питання про надання субсидії отримала відмову, оскільки відповідно до законодавства в дохід сім`ї (якої фактично немає), враховуються доходи чоловіка, а не ті гроші, які перераховує відповідач. Стосовно зауважень відповідача про придбання для власної дитини води та ліків, зазначає, що такі обґрунтування повністю відображують «психологічний портрет» відповідача, як особистості, тим більш, що ліки вказані у чеках наданих до відзиву на позовну заяву (німесіл, новокаін, цефотаксин) не можуть застосовуватися для лікування дитини, якій на той момент було лише чотири місяці. Таким чином посилання відповідача на перерахування коштів відповідачеві у лютому та березні 2019 року, а також придбання ліків для дитини, як на підставу у відмові у позові є необґрунтованими та не заслуговують до уваги. Банківські квитанції від 09 березня 2019 року, 30 квітня 2019 року, 26 травня 2019 року, 11 червня 2019 року, 22 червня 2019 року, про поповнення картки позивача, на які посилається відповідач, як на доказ сплати аліментів і як наслідок неправомірність вимог позивача, не є належними та допустимими доказами, оскільки не містить даних стосовно призначення платежу «утримання дитини» або «сплата аліментів». Зазначені кошти перераховувались відповідачем як подарунки, а також для придбання дитячого харчування. Позивач вказує на те, що копія рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2009 року по справі №2-4435/09 та довідка «Центр нової медицини «МІДАС» є неналежними доказами. Враховуючи викладене, вважає позицію відповідача, викладену у відзиві, необґрунтованою та кою, що не підлягає задоволенню. 06 серпня 2019 року розгляд справи протокольною ухвалою суду відкладено до 24 вересня 2019 року, надано час відповідачу для ознайомлення з запереченнями на відзив. 24 вересня 2019 року по справі оголошено перерву до 18 листопада 20219 року в зв`язку із витребуванням доказів по справі. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2019 року прийнято відмову позивачки [PERSON] від частини позовних вимог та закрито провадження\~у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач позовні вимоги визнав частково з обставин, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 20 липня 2018 року, який зареєстровано Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 426 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини, та не заперечуються відповідачем (а.с. 9).\~ За ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має незадовільний стан здоров`я, сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В той же час відповідач працює майстром ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та отримує стабільний доход (а.с. 66, 67). З огляду на вказані обставини, враховуючи розмір отримуваного доходу, суд приходить до висновку, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Доводи відповідача щодо неспівмірності запропонованого позивачкою розміру аліментів та його витрат на винаймання житла, сплати кредитних зобов`язань не можуть бути визнано обставинами, які б вказували на звільнення відповідача від його обов`язку на створення умов для достатнього рівня життя сина, або зменшення розміру утримання дитини. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів - ј заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини поданий до суду 18 квітня 2019 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. 00 коп. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved