Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача щомісяця на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач на утримання дитини надає грошові кошти періодично і не в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила і просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 2400 грн, посилаючись на усну домовленість між сторонами і на розписку від 15.07.2012 року щодо розміру аліментів. Представник відповідача позов визнав. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2011 рік, від цього шлюбу мають сторони мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO] актовий запис про народження №17, вчинений 10.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає з матірю. Позивачка стверджує, що в 2011 році вони з відповідачем дійшли згоди щодо аліментів на утримання дитини: відповідач зобовязався щомісяця сплачувати аліменти в розмірі 2400 грн, але з вересня 2012 року відповідач одноособово зменшив розмір аліментів до 1700 грн на місяць. З осені 2014 року відповідач аліменти не сплачує, періодично на її позивачки- вимогу надає грошові кошти на підготовку до школи або купує дочці речі (куртку, взуття). [PERSON] працює вчителем в загальноосвітній школі і не має можливості самостійно матеріально забезпечити дитині всесторонній розвиток, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 2400 грн щомісяця з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача, визнаючи позов, не заперечував, що після розірвання шлюбу сторони домовились щодо сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 2400 грн щомісяця і пояснив, що відповідач не ухиляється і не ухилявся від виконання батьківських обовязків у відношенні дочки [PERSON] : [PERSON] регулярно зустрічається і спілкується з дочкою, купує дитині одяг, взуття, ліки, харчі, шкільне приладдя. Представник відповідача також зазначив, що [PERSON] має на утриманні ще одну малолітню дитину від другого шлюбу та надає матеріальну допомогу своїм батькам пенсіонерам. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved