Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 19 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . При реєстрації шлюбу їй було присвоєно його прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище [PERSON] .\~ В період спільного проживання у них народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужило непорозуміння між ними і несумісність характерів, різні погляди на життя. За таких обставин їх шлюб на даний час носить формальний характер, вони з грудня 2019 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин і подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] , а також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у її відсутності. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила суд їх задовольнити, при цьому вказала, що раніше неодноразово зверталася до суду з позовами про розірвання шлюбу, які за її заявами залишалися без розгляду, оскільки відповідач намагався примиритися. На даний час вони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують і примирення між ними неможливе, оскільки відповідач застосовує до неї фізичну силу на підтвердження чого надала суду для огляду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.10.2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи\~ повідомлявся належним чином, що стверджується телефонограмою від 30.11.2020 року, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст.131 ЦПК України якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, враховуючи положення статей 131 та 223 ЦПК України, думку позивачки, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином, однак не повідомив про причини своєї неявки. Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 19 листопада 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками яких, відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України,\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840,80 грн. та підготовку позовної заяви в сумі 1000 грн. Витрати пов`язані з участю представника позивача у судових засіданнях у сумі 1000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки представник не приймав участі в жодному судовому засіданні. На підставі ст.ст.24, 84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,\~

Outcome: partial