Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем від якого мають трьох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO].н., [PERSON] [INFO].н., які знаходяться на її утриманні, бо з відповідачем на даний час разом не проживають, він припинив надавати допомогу на утримання дітей і не бере участь у їх вихованні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на їх утримання стягуються в судовому порядку. Просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала вимоги позову про стягнення аліментів, але уточнила розмір стягнення - просить стягнути аліментив твердій грошовій сумі - 1500 грн. на трьох дітей. Позивачка пояснила, що в кінці листопада 2014 року чоловік пішов із сім»ї, до дітей не з»являвся, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Він постійного місця роботи не має але тривалий час працює по-найму, виконує будівельні роботи, додому привозив значні суми коштів. Тому вважає, що в любому випадку [PERSON] повинен сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі не меншому, ніж передбачено законом на одну дитину. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, підтвердив, що не заперечує проти стягнення аліментів, але згоден платити 1/2 частку від встановленої законом мінімальної заробітної плати - 610 гривен. Він не має постійного місця роботи, років з 6 працює посезонно на заробітках, виконує будівельні роботи. Його заробіток складав щомісячно 2-3 тисячі гривен. На даний час роботи немає, він подав документи, щоб стати на облік до районного центру зайнятості. Не заперечує, що на даний час проживає з іншою жінкою, з листопада 2014р. не надає допомоги на утримання дітей. Інших утриманців, хронічних захворювань не має. Пояснив, що на даний час відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з нього боргу за рішенням [PERSON] районного суду. Представник відповідача також вважає, що з [PERSON] слід стягнути 610 гривен на утримання дітей, бо він не має постійного заробітку, на даний час подав документи щоб стати на облік до районного центру зайнятості. Його довіритель має грошовий борг 4 000 грн. і вже розпочато примусове стягнення за рішенням суду. [PERSON] працює посезонно, виїздить на заробітки. Однак позивачка звернулась з заявою до ВДВС Великоолександрівського РУЮ щоб заборонили його виїзд за межі України. Таким чином, вона ставить перепони відповідачу в пошуку джерел для заробітку. Вислухавши сторони, представника, дослідивши подані матеріали суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні з пояснень сторін по справі, поданих документів встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають трьох неповнолітніх дітей. З листопада 2014р. сторони не проживають однією сім»єю, матеріальну допомогу за цей час на утримання дітей відповідач не надавав, чого сам не заперечував в судовому засіданні. Ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Домовленості між батьками щодо способів виконання обов»язку утримувати дітей в даному випадку не було встановлено. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Спір стосується розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, матері дитини або у твердій грошовій сумі. Позивачка просила стягувати аліменти в частці від заробітку а потім у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Тобто в даному випадку вимога [PERSON] відповідає вимозі закону і сам відповідач не заперечував проти стягнення з нього сталої суми, але виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. З пояснень [PERSON] встановлено, що він хронічних захворювань не має, інших аліментів не сплачує, утриманців немає. Відповідач працює по-найму, має у власності 2 га землі, які перебувають в оренді за що він, з його слів, отримує 800 грн. орендної плати. Діти відповідача малолітнього віку, будь-якого майна чи доходу не мають. Посилання відповідача на наявність боргів, відсутність на даний час працевлаштування та заробітку не може впливати на його обов»язок надавати належну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є молодою працездатною особою і тому, незалежно від працевлаштування, розміру доходу, постійних чи тимчасових заробітків він зобов»язаний вживати заходів для виплати аліментів і забезпечення належного рівня утримання своїх малолітніх дітей. Виходячи з викладеного суд вважає, що визначати розмір аліментів на дітей в даному випадку слід виходячи з встановленого законом мінімуму на утримання дітей відповідного віку і він повинен бути не меншим від нього.

Outcome: partial