Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розділ сумісно нажитого майна до відповідача [PERSON] Свої вимоги обґрунтовували тим, що 30 липня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В період спільного життя, 19 лютого 2008 року ними була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS], що була зареєстрована на ім'я чоловіка. Сімейне життя не склалося та 12 січня 2015 року шлюбу було розірвано. Посилаючись на те, що майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, просила провезти розділ нажитого майна, та визнати за нею право власності на ? частину однокімнатної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачка адвоката [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі зазначивши, що у вказаній квартирі не проживає так як залишив її для дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених нею обставин, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 липня 1994 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 06 листопада 1994 року Серії [NUMBER]. 12 січня 2015 року шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, яке набрало законної сили 26 січня 2015 року, оглянутим в судовому засіданні Відповідно до копії договору купівлі - продажу квартири від 19 лютого 2008 року, зареєстрованому в Реєстрі за №293, відповідачем [PERSON] було придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 березня 2008 року №18125145 право власності на вищевказану квартиру зареєстроване за відповідачем [PERSON] Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). В силу ст.61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.69, ч.1 ст.71 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди судом. Положення ч.ч. 1, 3 ст.70 СК України, п.30 постанови Пленуму вказують на те, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, враховуючи рівність часток подружжя, суд вважає, що позивачка та відповідач мають право на 1/2 частку спірного майна, а тому вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved