Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що 17 серпня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 218. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Позивачка вказує, що кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають суперечки, свідком яких нерідко стає їх спільна дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та донці душевні страждання. Постійні суперечки та непорозуміння призвели до того, що між сторонами виникли напружені, неприязні стосунки і, як результат, до розпаду сімї. Сторони не проживають разом протягом останніх чотирьох місяців та не ведуть спільного господарства. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, вважає, що сімя розпалась і подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги та довіри, без яких існування сімї не можливе, тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.\~ \~ В судовому засіданні обєктивно встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за номером 218, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 113641. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя, визнання відповідачем позову,

Outcome: approved