Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 21 червня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. В період спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON], який зараз проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Згідно рішення Любарського районного суду від 20 липня 2010 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення сином повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача на даний час не відповідають розміру, який має стягуватись із нього відповідно до змін у ст. 182 СК України. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій формі в розмірі 1000 гривень щомісяця з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивач не з'явилась, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області № 2-249/10 від 20 липня 2010 року, із [PERSON], [INFO], жителя с. Авратин Любарського району Житомирської області на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 300 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] 21 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 12, свідоцтво серії [NUMBER] Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року становить 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня 1860 гривень. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій формі в розмірі 300 гривень, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, визначеної ЗУ Про державний бюджет України на 2017 рік», то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із квитанції від 02 серпня 2017 року [PERSON] сплатила 300 гривень за отримання юридичної консультації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір та на користь позивачки витрати у зв'язку з отриманням юридичної консультації..

Outcome: approved