Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що після смерті її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO], відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Вона як спадкоємець другої черги за законом у встановлений термін звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак оформити спадщину на будинок не може, в зв'язку з тим, що власником житлового будинку самовільно добудовано: житлову прибудову - літ. А1-1, площею 33,8 кв.м., тамбур - літ. а2 площею 6,1 кв.м., сарай літ. «Г», навіс літ. «г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е». Просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не з'явився, до суду надав заяву з проханням провести судовий розгляд без участі представника селищної ради, позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - Котелевської державної нотаріальної контори у попереднє судове засідання не з'явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом запису актів цивільного стану адміністрації муніципального району «Юхновський район» Калузької області від 11 квітня 2013 року , актовий запис № 68 ( а.с. 15). Позивачка [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом, бажає прийняти спадщину, після померлого брата [PERSON]. Що стверджується світлокопією свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого повторно Ленінською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 30 листопада 1999 року, в якому зазначено - [PERSON], народився [INFO], батьками зазначено батько - [PERSON], матір - [PERSON], актовий запис № 112 від 19 серпня 1938 року (а.с. 13) та серії [NUMBER] , виданого Жовтневою сільською радою Котелевського району Полтавської області від 27 липня 1951 року, в якому зазначено - [PERSON] , [INFO], батьками зазначено батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 листопада 1993 року, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], цей будинок має жилу площу 30 кв.м., літ А-1, сарай літ. -Б, , літ. - В, погріб літ -в, огорожа літ. № 1,2 та належав продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Котелевською нотаріальною конторою 16.11.1993 року за реєстровим № 1765 та довідки Полтавського БТІ від 16.11.1993 року за № 140 та зареєстрованого в реєстрі під № 15/3401. Даний договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] 16 листопада 1993 року та зареєстровано за № 1768, після чого зареєстровано в установленому порядку у Полтавському МБТІ в цілому за [PERSON] від 24 січня 1994 року , реєстраційний номер 15-3401. ( а.с. 16-17). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-5301184982014 від 11 лютого 2014 року, в графі - загальні відомості про земельну ділянку зазначено, кадастровий номер земельної ділянки 5322255100:30:001:1097, місце розташування земельної ділянки Полтавська область, Котелевський район, смт. Котельва, провулок Матросова, 6, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності - приватна, площа земельної ділянки 0,1500 власником якої є [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯМ № 175191, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування 23 вересня 2011 року 15 сесії 6 скликання. ( а.с. 19-20). З матеріалів технічного паспорта, виготовленого на замовлення [PERSON], вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] власником якого є [PERSON], літ. А-1 загальною площею 73,1 кв.м., в тому числі житловою площею - 44,5 кв.м.. Разом з тим, з технічних даних вбачається, що житлова прибудова літ. «А1-1» площею 33,8 кв.м., тамбур літ. «а2» площею 6,1 кв.м., сарай літ «Г», навіс літ «г», гараж літ «Д», сарай літ «Е» не зареєстровані як об'єкти закінченого будівництва та є самочинними побудовами, при цьому зазначено рік побудови об'єктів «А-1» 1969 року побудови, а самочинно збудованих - сараї «Г»,«Е», навіс «г», гараж «Д» 1994 року побудови. ( а.с. 7-11). Відповідно до світлокопії висновку за результатами технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж самовільно добудованої прибудови та господарських споруд в [ADDRESS] від 07 лютого 2014 року № 03 проведеним Комунальним підприємством «Архітектурне бюро Котелевського району», встановлено, що загальний технічний стан конструктивних елементів задовільний, розташування будівель та споруд на земельній ділянці відповідає діючим Державним будівельним нормам ДБН 360-92** та ДБН В.2.2-15-2005, існуючі будівлі житлова прибудова А1-1, тамбур а2 , сарай «Г», навіс «г», , гараж «Д», сарай «Е» збудовані без порушень санітарних, будівельних та протипожежних норм, використовуються згідно свого призначення . Негативного впливу на сусідні будівлі не мають ( а.с. 21-24). Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно частини 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом з тим, обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введений лише з 26.06.1998 року, оскільки саме у цей день набула чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 121 від 09.06.1998 року. Позивач [PERSON] звернулась до Котелевської державної нотаріальної контори Котелевського району Полтавської області з заявою про оформлення права на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], однак отримала відмову, оскільки власником житлового будинку самовільно добудовано житлову прибудову - літ. А1-1, площею 33,8 кв.м., тамбур - літ. а2 площею 6,1 кв.м., сарай літ. «Г», навіс літ. «г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е»., без відповідного рішення органу місцевого самоврядування про дозвіл здійснити таке переобладнання, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 18). Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Спадкування здійснюється за законом в порядку ст. 1262 ЦК України , відповідно до якої, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. На запит суду, Котелевська державна нотаріальна контора надала лист № 201/02-14 від 28 лютого 2014 року, та повідомляє, що в провадженні держнотконтори знаходиться спадкова справа № 120/2013 на майно [PERSON], в спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 04.06.2013 року від [PERSON] , сестри померлого, місце реєстрації: [ADDRESS], свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем як за спадкоємцем за законом, слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], оскільки спірний житловий будинок є об'єктом права власності, а також наявні правові підстави для визнання за спадкоємцем права власності на цей будинок у порядку спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved