Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця за заповітом, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,80\~га. на підставі державного акта. 31 жовтня 2006 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON]. 31 жовтня 2015 року [PERSON] помер. [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у звязку наявністю у державному акті серії ЯД №183100 від 05 червня 2007 року помилки у прізвищі власника «Наворинський», вірно «Новаринський» та виправлення, внесеного відділом Держземагентва, що не відповідає вимогам закону. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 1,80\~га., належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач відділ Держземагентва у Козівському районі у судове засідання подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], справу просять розглядати за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Справу просить розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, відзиви на позов відповідачів, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7996\~га. на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 6123084800:01:001:1314 на підставі державного акта серії ЯД\~№183100 від 05 червня 2007 року, підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-1448/2-16 від 07 квітня 2016 року, витягом з ДЗК №НВ-6102332212016 від 05 квітня 2016 року, копією державного акта (а.с.9-11). 31 жовтня 2006 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON] (а.с.8). 31 жовтня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД\~№197814 (а.с.12). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №634 від 06 квітня 2016 року, [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], який помер 31 жовтня 2015 року, займалась його похованням. (а.с.16). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у звязку наявністю у державному акті серії ЯД №183100 від 05 червня 2007 року виправлення, що на державному акті робити не допускається (а.с.15). Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця за заповітом підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved