Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 24 серпня 2015 року померла її мати [PERSON] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,1225 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території смт. Бабинці Бабинецької селищної ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці і вона /[PERSON]В./ належним чином прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись із відповідною заявою до Бородянської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив їй /позивачці/ у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, через відсутність кадастрового номеру цієї земельної ділянки та через те, що відомості про дану земельну ділянку не внесено до Державного реєстру земель. Просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідач Бабинецька селищна рада Бородянського району та третя особа Управління Держгеокадастру у Бородянському районі своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 серпня 2015 року померла мати позивачки [PERSON] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,1225 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території смт. Бабинці Бабинецької селищної ради, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010784 /а.с.7,10/. Як вбачається з матеріалів справи /а.с.8-9,11/ та копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], 24 травня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно їй /позивачці/ і вона належним чином прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись із відповідною заявою до Бородянської районної державної нотаріальної контори, однак державний нотаріус своєю постановою від 25 березня 2016 року відмовив їй /[PERSON]В./ у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, через відсутність Витягу з ДЗК про цю земельну ділянку /а.с.11/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010784, спадкодавиця за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці, [PERSON] належним чином прийняла спадщину після її /спадкодавиці/ смерті, то суд вважає, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом, має право на спадкування вказаної земельної ділянки. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавиці, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після померлої 24 серпня 2015 року матері [PERSON]

Outcome: approved