Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до відповідачів: [PERSON] та [PERSON], 3-х осіб: органу опіки та піклування Білопільської міської ради, Служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації, - про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Батьками онуки, згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] від 05.06.2003 року є відповідачі: [PERSON], (син позивачки), та [PERSON]. У зв'язку з несприятливими умовами проживання у родині батьків, онука позивачки, [PERSON], з 2005 року почала проживати в родині своєї бабусі, позивачки по справі за адресою : [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] участі у догляді, вихованні та утриманні дитини не приймають. Позивачка вказує, що за місцем проживання відповідачі характеризуються негативно, зловживають наркотичними речовинами, ведуть антигромадський спосіб життя та не працюють. [PERSON] був неодноразово судимий за вживання, зберігання та продаж наркотичних речовин. Що за весь час проживання у родині позивачки дитини, [PERSON], [INFO], відповідачі не приділяли належної уваги для виховання своєї доньки, не надавали матеріальної допомоги, не телефонували, не цікавилися навчанням та побутом дитини. Всі витрати по забезпеченню онучки [PERSON], [INFO], здійснює позивачка, [PERSON] Позивачка вказує, що вищезазначене свідчить про те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по належному догляду та вихованню своєї доньки, що відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України є однією з підстав позбавлення батьківських прав, та просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] , та стягнути з них на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08 квітня 2015 року на її користь. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили не позбавляти їх батьківських прав відносно своєї доньки. Пояснили, що не з'являлись в судове засідання від 08 травня 2015 року, так як не отримали повісток. Заслухавши пояснення позивачки, пояснення відповідачів, пояснення представника служби в справах дітей, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, [PERSON] народилася [INFO]. Її батьки: [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 05.06.2003 року зроблено актовий запис № 57. (а.с.5). Із письмових доказів в справі вбачається, що в матеріалах справи є формальний висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, який підтримати до суду представник органу опіки і піклування не з'явився. А згідно характеристики учениці 6-Б класу Білопільської спеціалізованої школи 1-111 ступенів № 1 [PERSON], 2003 року народження, вбачається, що дівчинка дуже любить і з великою теплотою завжди говорить про маму, тата, бабусь. Що протягом 2013-14 років мама [PERSON] приходила на батьківські збори, допомагала в оформленні класної кімнати до новорічних свят, регулярно цікавилася успіхами доньки.( а.с.6,15). У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини,її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківьких прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Втім така форма вини в суді підтвердження сукупністю належних та допустимих доказів підтвердження не знайшла, що виключає можливість задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав відповідачів через недоведеність. Позивачкою не заперечується, що батьки дитини інколи, але все ж таки виконували обов'язки щодо її утримання, виховання та навчання. Так, відповідачка купувала дитині одяг, провідувала її у лікарні в м.Суми, протягом 2013-14 років ходила на батьківські збори у школу, регулярно цікавилася успіхами доньки. Батько дитини надавав кошти у 2015 році на потреби школи, на кишенькові витрати дитині, на придбання продуктів харчування, речей. Допомога відповідачів була незначною, але вона була. Періоди окремого проживання батьків від дитини пов'язані з їх прихильністю до наркотиків і у зв'язку з цим втратою цікавості до справ дитини. Тому позивачка вважає, що за умови подолання наркотичної залежності відповідачі зможуть в повній мірі виконувати свої батьківські обов'язки і вона, як бабуся дитини і мати відповідача [PERSON], вважає, що потрібно їм надати шанс для виправлення і вона у зв'язку з цим відмовляється від своїх позовних вимог щодо позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Факт засудження відповідача сам по собі не вказує на обставини, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Стосовно відповідачки, то суд враховує її особисту прихильність до дитини, почуття любові, не систематичне надання матерільної допомоги на утримання дитини, факти відвідування батьківських зборів, днів народження, спільних занять малюванням та творчістю, що свідчить про її інтерес до дитини, опікування нею. Тому в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed