Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], народження [INFO] року, та на своє особисте утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку. У позові вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2015 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини та дружини не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, донька знаходяться на повному утриманні позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Відповідач заперечував про задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав викладених у запереченні. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що з 25.07.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 25.07.2015 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], народження [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 5). Неповнолітня донька проживає з позивачкою та перебувають на її повному утриманні (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Крім цього, у судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] на даний час ніде не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до довідки виданої Пирятинським центром первинної медичної допомоги від 29.08.2017 [PERSON], народження [INFO] на «Д» обліку у лікаря-педіатра не перебуває. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивач має всі підстави для стягнення аліментів на своє утримання. У статтях 48, 51, 52 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвій рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дитини вказаного віку, матеріальну можливість позивачки, щодо належного утримання дитини, матеріальне становище відповідача. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, а також те, що утримувати своїх діте зобовязана також й мати. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого нова редакція частини другої статті 182 Сімейного кодексу України закріплено, щомінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить на час розгляду справи 713 грн. На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідача будуть аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд ураховує конкретні життєві обставини на момент розгляду спору, а саме матеріальне становище відповідача, який тимчасово ніде не працює, але має молодий вік і фізично розвинений. Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач частково визнав позовні вимоги і рахує, що коштами які він отримує працюючи по найму, не зможе покривати витрати на аліменти. Даний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дитини відповідного віку, оскільки сплату аліментів на утримання дитини саме в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідач [PERSON] визнає повністю. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial