Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON] заповіт складений не був, вона є єдиним спадкоємцем за законом. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 0,74 га, що розташована на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області, яка належала останньому на підставі державного акту серії ІІІ-ДН №103204, виданого 03.06.1999 року. Також зазначила, що 06 вересня 2005 року у встановлений законом строк для прийняття спадщини вона звернулась до державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме: домоволодіння з належними до нього подвір`ями, розташованого у [ADDRESS] на земельній ділянці Зеленоярської сільської ради Володарського району Донецької області та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСМ №172606 від 06.09.2005 року. Про те, що необхідно вступати у спадщину у встановлений законом шестимісячний строк на земельну ділянку загальною площею 0,74 га, яка знаходиться на території Зеленоярської сільської ради Володарського району вона не знала, а тому вважає, що строк на прийняття спадщини у виді земельної ділянки після смерті батька пропущено нею з поважної причини. Крім цього зазначила, що 29 серпня 2019 року вона звернулась до державного нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори в Донецькій області Ушкало М.К. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,74 га, яка залишилась після смерті батька, але з огляду на пропущений шестимісячний строк нотаріус відмовила у прийнятті заяви та порадила звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, позивачка [PERSON] в позовній заяві просила зменшити їй суму судового збору при подачі позову, оскільки вона є пенсіонеркою та іншого доходу крім пенсії не має. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 16.09.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Клопотання позивачки [PERSON] про зменшення розміру судового збору задоволено. Зменшено [PERSON] розмір судового збору з суми 768,40 грн. на суму 384,20 грн. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового розгляду не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи від позивачки наявна письмова заява, в якій остання просила справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області - сільський голова Юзвінкевич М.В. в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність сільради. Представник третьої особи - завідувач Нікольської державної нотаріальної контори Ушкало М.К. в судове засідання також не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність нотконтори. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.03.1941 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: батько - [PERSON] і матір - [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.12.2004 року [PERSON] помер [INFO] , у віці 94 роки в с. Лугове Володарського району Донецької області про що зроблено відповідний актовий запис № 18. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №103204 від 03.06.1999 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Зеленоярської сільської ради народних депутатів від 15.08.1995 року № 66 та від 12.05.1999 року № 13 є власником земельної ділянки площею 0,74 га, що розташована на території с. Лугове Володарського району. Відповідно до відповіді Нікольської державної нотаріальної контори від 29.08.2019 року №1247/02-14 державна нотаріальна контора просить надати спадкодавцю [PERSON] витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 0,74 га, що розташована на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ІІІ-ДН №103204, виданого 03.06.1999 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2005 року, виданого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М., зареєстрованого в реєстрі під №2363, спадкоємцем цілої частки майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] , є дочка гр. [PERSON] , яка мешкає [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: домоволодіння з належними до нього будівлями подвір`я, розташованого у [ADDRESS] під номером [ADDRESS] на земельній ділянці Зеленоярської сільської ради. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Володарське бюро технічної документації» №8604861 від 11.10.2005 року [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.09.2005 року виданого Володарською держнотконторою. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з положеннями п.4.11 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями, які прийняли спадщину, ніякими строками не обмежена. Тобто, якщо спадкоємець, прийнявши спадщину у порядку, передбаченому ст.1269 ЦК України, має можливість отримати свідоцтво про право на спадщину у будь-який час. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Частиною 1 статті 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про паво на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Зі змісту п.3.14 Глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 (далі - Порядок) прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Як встановлено судом, 06.09.2005 року державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М., позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння з належними до нього будівлями подвір`я, що розташоване у [ADDRESS] , під номером [ADDRESS] на земельній ділянці Зеленоярської сільської ради, що свідчить про прийняття останньою спадщини на все коло спадкового майна померлого батька. Таким чином, строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено не було, а тому підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає, в зв`язку з чим спадкові права позивачки в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушені не були і не підлягають судовому захисту, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Між іншим слід зазначити, що судом не беруться до уваги доводи сторони позивача з приводу того, що нотаріус відмовив позивачки в реалізації її спадкових прав з підстав пропуску нею строку для прийняття спадщини, оскільки доказів з цього приводу (обґрунтованої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії) суду не надано. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 384,20 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed