Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що з 22.02.2011 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.12.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та отримує заробітну плату. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі за участю її представника за довіреністю [PERSON] Представник позивачки [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також пояснила, що позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в грудні 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, яку останній добровільно не надає. Також пояснила, що позивачка просить стягнути аліменти саме з 01.07.2015 року, оскільки саме з цього часу відповідач ухилився від обовязку утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся позивачки та відповідача. Вислухавши пояснення представника позивачки, розглянувши письмову заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження, та свідоцтва про шлюб на підставі якого позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з «Яремко» на «Брєдіхіна» сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 979 від 12.07.2017 року позивачка проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, враховуючи, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з позивачкою, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги саме в цій частині. Між тим слід зазначити, що визначаючи час, з якого присуджуються аліменти на дитину, а саме з дня предявлення позову, суд виходив з того, що стороною позивача не надано жодних доказів, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: partial