Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який діє також в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які діють також в інтересах неповнолітньої [PERSON], КП «Жилкомсервіс», Харківської міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння, а вразі неможливості, стягнути компенсацію вартості майна з відповідачів в сумі 33075 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень, [PERSON] посилається на те, що вона разом із сімєю постійно проживала з 1988 р. по 26.12.2006 р. в [ADDRESS]. 27.12.2006 р. сімя [PERSON] виламали вхідні двері, скориставшись відсутністю мешканців, замінила двері на свої, вселилась в квартиру на підставі службового ордеру і після цього позивачка не могла потрапити до помешкання, де залишилися всі її речі, предмети домашньої обстановки та вжитку. До теперішнього часу їй не повернуто наступне майно- сервант, 1968 р. випуску вартістю 2000 грн., диван-1500 грн., 2 ліжка із панцерною сіткою вартістю 2000 грн., 2 полірованих столи і 4 стільця загальною вартістю 1200 грн., пральну машину -1500 грн., швейну ручну машину ціною 1500 грн., телевізор «Берізка-215» вартістю 1000 грн., магнітофон «Юпітер»-800 грн., люстру-800 грн., дитяче ліжко ціною 500 грн., кухонній стіл-100 грн., тумбочку під телевізор-300 грн., пять картин загальною вартістю 500 грн., картину в гіпсовій оправі-1000 грн., радіодеталі-1000 шт. вартістю 800 грн., будівельні матеріали ( дошки, паркет) на суму 2000 грн., пять банок меблевого лаку на суму 250 грн., посуд ( каструлі, чавунні пательні-2 шт. чашки, ложки, виделки, бокали, ножі, обробна дошка-2 шт.) загальною вартістю 2000 грн., квіти та 10 горщиків на суму 5000 грн., 2 матраца ціною 2000 грн., одяг ( пальто, куртки, сорочки, светри, брюки, сукні, костюми) на суму 2000 грн. , 4 карнини-500 грн., гардини, штори-1000 грн., два відра на суму 50 грн., палац вартістю 1000 грн., битум 100 кг.-1000 грн., санки-100 грн., кухонний куток-2000 грн. антену телевізійну-2 шт. на суму 10 грн., дзеркало, два чайники, сушку для посуду на суму 275 грн., пенал для ванної кімнати-10 грн., деревяну вішалку-50 грн., стіл деревяний ціною 200 грн., люстру-100 грн., сумку з пустими коробками на су 50 грн., 2 шт. костилів-200 грн., тумбочку ціною 100 грн., електропіч -400 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити та вважали, що з 2006 р. речі знаходяться в квартирі, тому раніше не предявляла вимоги про витребуванні майна.( а.с. 75-78). Відповідач [PERSON], який дії також в інтересах малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] та його представник позов не визнали і надали письмові заперечення, в яких посилаються на те, що 24.09.2010 р. за договором купівлі-продажу, укладеним з [PERSON], [PERSON], які діяли також як законні представники малолітньої доньки [PERSON], придбана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Жодного майна, що належало б [PERSON] та іншим особам, відповідачу та його малолітнім дітям на зберігання та в фактичне володіння не передавалось.При заселенні до придбаного житла, в приміщенні , як стверджує [PERSON], речей не знаходилось. Крім того, відповідач зазначає, що необгрунтованість вимог підтверджується значною відмінністю в переліку речей між тими, які заявлені в позовній заяві, з тими, які перераховані в акті опису майна, а також у достовірності грошової оцінки, оскільки документами не підтверджено вартість речей, які відповідно до акту знаходились в незадовільному стані. Не зазначено також в акті опису належність майна, що на момент проведення опису знаходилось в квартирі. Відповідач вважає також, що позивачем пропущено передбачений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, оскільки з 27.12.2006 р. [PERSON] не заявлялось вимог щодо повернення майна.( а.с. 39-40). Відповідачі [PERSON], [PERSON] надали заперечення, які в судовому засіданні підтримала [PERSON], де не погодились із позовом і стверджують, що сплинули загальні строки позовної давності ще 26.12.2009 р., а позовна заява подана у 2015 р. Крім того, посилаються на ст. 78 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає, що зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців, а після закінчення цього строку не витребуване майно реалізується в порядку, визначеному Законом. Строки позовної давності на збереження майна також сплинули 26.03.2007 р. [PERSON] вказують, що в квартирі [ADDRESS], [PERSON] ніколи не була зареєстрована, жодних доказів стосовно належності самі їй майна не надала, в тому числі чеки, паспорти або інші данні, що майно придбано нею, тому підстав для визнання речей власністю [PERSON], на думку відповідачів, немає. [PERSON] пояснила, що виходячи з акту опису майна, вона та [PERSON] зобовязань щодо збереження майна на себе не приймали і не були присутні при описі. При вселенні в квартиру приблизно у січні-лютому 2007 р. ніякого майна не було, вхідні двері чоловік замінив 27.12.2006 р.( а.с. 94-95). В судове засідання [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача- Харківської міської ради надіслав заперечення, вважає позовні вимоги незаконними, необгрунтованими, оскільки акт опису майна містить 25 найменувань без визначення його вартості, натомість позивачка просить повернути майно, яке нараховує 41 найменування. Крім того, в акті не було зазначено особа, якій передано майно на зберігання або право власності [PERSON] на майно, яке вона бажає повернути з чужого незаконного володіння, немає доказів перебування майна у відповідачів на теперішній час ( а.с. 42-43). Представник відповідача-КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи сповіщався завчасно, належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. Відповідно до службового ордеру, виданого Жовтневим РВК № 81-1 від 05.12.2006 р. [PERSON], 23.12.2006 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO]. До 23.12.2006 р. у зазначеній квартирі мешканці не були зареєстровані. В подальшому, у 2007 р. квартира виключена з числа cлужбових жилих приміщень, оформлено ордер, вона приватизована, а 24.09.2010 р. за договором купівлі-продажу продана [PERSON] З акту опису майна, складеного 26.12.2006 р. комісією за участю дільничного, головного інженера KЖЕП-97, в присутності понятих і квартирантів, що знаходились в [ADDRESS] вбачається, що на час опису в квартирі знаходився сервант, люстра пятиріжкова, швейна машина, телевізор, залізне ліжко, три дерев'яний стола, два стільця, карниз зі шторами, горщики з квітами 9 штук, пральна машина, два матраца, люстра, сумка з порожніми коробками, дві милиці, ліжко залізне демонтоване, дві картини , диван, дитяче ліжко, дві тумбочки, дзеркало настінне, вішалка, електрична піч, кухонний стіл, сушка для посуду, магнітофон розібраний «Юпітер». Все описане майно було у використанні, в поганому стані, його складено в спальні, двері закриті та опечатані. Квартира знаходилась в оренді у студентів, які звільнили приміщення при вселенні нових власників. Судом встановлено, що у 2008 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом про визнання недійсним службового ордеру, відновлення порушеного права та вселення в квартиру.Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.02.2011 р. у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.06.2011 р. позов задоволено частково, визнано недійсним службовий ордер, відмовлено у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про виселення. Ухвалою Апеляційного Суду Харківської області від 11.06.2012 р. В подальшому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зверталися до суду з позовом про визнання права користування квартирою, повернення її позивачам і визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, видане [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.09.2012 р. частково задоволені позовні вимоги, але рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.01.2013 р. у позові відмовлено. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи зі змісту ст. 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Позивачкою [PERSON] не надано доказів на підтвердження права власності на майно, яке вона просить витребувати, його вартості та перебування його в користуванні конкретної особи. В судовому засіданні не встановлено кому було передано на зберігання майно, що знаходилось в квартирі, кому та ким передавались ключи від вхідних дверей та кімнати з речами. Згідно з вимогами закону, відповідачем за віндикаційним позовом, який предявлено [PERSON], виступає незаконний володілець, тобто особа, яка заволоділа майном позивача без відповідних на те правових підстав.Об'єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Позивачка у своїх вимогах просить у разі відсутності майна стягнути його вартість солідарно з відповідачів, але в судовому засіданні відповідач [PERSON] наполягала на тому, що при їх вселенні у квартиру в січні 2007 р., будь-якого майна там не знаходилось. Відповідач [PERSON], який придбав квартиру у [PERSON] в 2010 р., також заперечував про наявність в ній майна, що перелічено у позовній заяві. Такі ствердження відповідачів не спростовуються належними та допустимими доказами. Таким чином, не доведено від кого конкретно [PERSON] просить витребувати майна, які особи ним незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділи та прийняли обовязок щодо його повернення. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed