Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду, зацікавлена особа Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, та належності правовстановлюючих документів, мотивуючи тим, що 13.04.1973 року згідно рішення № 3 загальних зборів членів колгоспу «Шлях Леніна» Мелітопольського району Запорізької області, вона була прийнята у члени колгоспу. З квітня 1973 року по серпень 1973 року позивачка працювала у колгоспі «Шлях Леніна» спеціалістом огороду та 30 серпня 1973 року була виключена з членів колгоспу за власним бажанням. При оформлені пенсії за віком зясувалось, що робота в колгоспі «Шлях Леніна» не увійшла в пенсійний стаж у звязку з тим, що відповідно до архівної довідки голови Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в оборотних відомостях нарахування заробітної плати за 1973 рік, помилково вказано по батькові «Вікторівна» замість «Віталіївна», у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу по батькові заявниця помилково вказана як «Васильевна», замість «Віталіївна». В звязку з зазначеними помилками трудовий стаж заявниці не був зарахований до трудового стажу, а тому вона змушена звернутись до суду для захисту своїх порушених справ. У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат [PERSON] суду пояснили, що встановлення юридичного факту заявниці потрібно для того, щоб реалізувати право заявниці на отримання пенсії. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні вирішення питання щодо розгляду заяви залишив на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявниця у своєї заяві просить встановити факт того, що відповідно до архівної довідки голови Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в оборотних відомостях нарахування заробітної плати за 1973 рік, помилково вказано по батькові «Вікторівна» замість «Віталіївна», у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу по батькові заявниця помилково вказана як «Васильевна», замість «Віталіївна». В звязку з зазначеними помилками трудовий стаж заявниці не був зарахований до трудового стажу. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON] підтвердили суду той факт, що заявниця дійсно пояснили, що заявниця приблизно з квітня 1973 року по серпень 1973 року працювала у колгоспі «Шлях Леніна» спеціалістом огороду та була виключена з членів колгоспу за власним бажанням. Відповідно доп.5 ч.2 ст. 234 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Отже, процесуальним законом визначено умови, за яких у окремому проваджені можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні породжувати юридичні наслідки, тобто від них повинні безпосередньою залежати виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення такого факту не повинно повязуватись з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається зі змісту позовної заяви, та з пояснень представника заявника у судовому засіданні, встановлення факту заявниці потрібно для нарахування в майбутньому пенсії на пільгових умовах. Виходячи з наведеного, в судовому засіданні при розгляді справи в порядку окремого провадження, знайшло своє підтвердження факт праці заявниці з 13.04.1973 року по 30.09.1973 року на посаді спеціаліста огороду у колгоспі «Шлях Леніна», та встановлено факт належності заявниці довідок Семенівської сільської ради № 71 від 03.10.2013 про нарахування заробітної плати в колгоспі «Шлях Леніна» с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області за 1973 рік та Державного архіву Запорізької області № 01-31/К-2787 від 19.12.2013 про прийняття та виключення із членів колгоспу «Шлях Леніна» с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved