Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказала, що 15.01.2013 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,0320 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія 111-КВ №066865, кадастровий номер 3224084300:04:019:0010, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не отримала,, оскільки нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] просить суд встановити факт постійно проживання разом із [PERSON], яка померла 15.01.2013 року, до дня її смерті, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,0320 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія 111-КВ №066865, кадастровий номер 3224084300:04:019:0010, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 15.01.2013 року померла мати позивачки - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 5,0320 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія 111-КВ №066865, кадастровий номер 3224084300:04:019:0010, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З заяв свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивачка постійно проживала разом з матірю [PERSON] за адресою Сквирський район, с. Кривошиїнці, вул. Ковалівка, 2, тобто фактично прийняла спадщину після смерті матері. Позивач оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні,. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка являється спадкоємицею першої черги після смерті матері [PERSON] та прийняла спадщину шляхом спільного проживання, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved