Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 2000 грн. з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, . На обґрунтування позову зазначила, що вона з 19 серпня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинено, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб між ними розірвано. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримувала, просила його задовольнити, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Також пояснила суду, що вона та відповідач з 2007 року спільно не проживають, у 2010 році шлюб між ними було розірвано. Відповідач ніколи не надавав матеріальну допомогу на утримання сина і не надає до теперішнього часу, в зв'язку з чим він має велику заборгованість по аліментам, які стягнуті за рішенням суду. Зі слів відповідача, він працює неофіційно, розмір його доходів їй невідомий. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року до 18 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5, 6). Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 8). Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 9, 21). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 жовтня 2007 року, яке ухвалено у справі № 2-2168/2007, з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 19 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із довідки державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 серпня 2016 року № 441 (а.с. 19), на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-2168, виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 01 жовтня 2007 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів у 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 19 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно цієї ж довідки заборгованість відповідача по аліментам станом на 18 серпня 2016 року складає 68648,07 грн. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Діючим законодавством не передбачено повторне стягнення аліментів з боржника по аліментам на користь того ж самого стягувача через наявність у боржника заборгованості по аліментам, стягнутих за рішенням суду, яке набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС. Позивачкою не заявлялося про зміну розміру аліментів, які уже стягуються з відповідача, та не надано доказів, які б давали підстави стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Outcome: dismissed