Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на час продовження навчання, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнила свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, до закінчення навчання. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на [PERSON] , в розмірі 1500 грн. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , народився [INFO] та його матір`ю є позивачка, батьком відповідач [PERSON] . [PERSON] мешкає разом з позивачкою за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання, в Таврійському державному агротехнологічному університеті імені Дмитра Моторного і на даний час є студентом 1 курсу денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги. З довідки Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 01.02.2021 вбачається, що термін навчання [PERSON] до 30.06.2024. Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, умовою визначення аліментів на час навчання є та обставина, що працездатний син або дочка, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Оскільки [PERSON] продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може йому надавати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, на період навчання тобто до 30.06.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» (на час пред`явлення позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270 грн. 00 коп. Оскільки, позивачка при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved