Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що дитина повністю перебуває на її утриманні, добровільно відповідач матеріальної допомоги ані в грошовій, ані в натуральній формі не надає, вихованням дитини не цікавиться, від виконання будь-яких батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим, позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду. Посилалась на те, що самостійно забезпечити дитину всім необхідним не може, адже на теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За відомостями Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як убачається зі зворотних поштових повідомлень судові повістки, ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були отримані відповідачем за місцем реєстрації (а.с. 19, 20). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 280, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 серпня 2013 року (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 18 жовтня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 653 (а. с. 2). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 5 лютого 2016 року № 636 дитина знаходиться на утриманні та проживає разом з позивачкою (а. с. 4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вирішенні щоденних побутових проблем не бере, від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини ухиляється та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач ані у грошовій, ані у натуральній формі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивачка самостійно виховує сина та потребує матеріальної допомоги, оскільки через збільшення витрат на купівлю одягу та взуття, продуктів харчування, вона разом з дитиною опинилась у скрутному матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180, частини 3 статті 181, частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються, зокрема, у частці від доходу того з батьків, хто проживає окремо від дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений в Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» . На виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховує малолітній вік дитини, скрутний матеріальний стан позивачки, а також те, що вона самостійно виховує сина. Відповідач не повідомив суд про своє матеріальне становище, стан здоров'я, наявність на його утриманні інших осіб або про будь-які інші обставини, що мають значення для розгляду справи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки для утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved