Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними прибудовами [ADDRESS], загальною площею 41,9 кв.м., в тому числі житловою площею 25,1 кв.м. яку вона успадкувала після смерті своєї матері та на яке їй було видане свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, а також земельної ділянки площею 494 кв.м. за тією ж адресою. Оскільки її мати за життя не встигла зареєструвати своє право власності на зазначену земельну ділянку, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Тому вона просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: будинок [ADDRESS], площею 494 кв.м., а саме частину земельної ділянки під житловим будинком літ. А-1, прибудовою літ. а5, верандою літ.а4, льохом літ. а6, частину земельної ділянки під будівлями літня кухня літ.Ж, прибудова до літньої кухні літ. к, убиральня літ. П, частину земельної ділянки, що не зайнята будівлями, з боку вул.. Собінова, з боку вул.. П. Поповича та з боку вул.. 18 Партз'їзду, згідно з встановленою межею (огородженням) (а.с.2-4) . Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю (а.с.44,49). Представник відповідача належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надала відповідну заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.42), тому суд вивчивши матеріали справи вважає можливим розглянути справу за відсутність представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] до Київської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, [INFO] року померла мати (а.с.50) позивачки [PERSON], про що в відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблений актовий запис № 1016 (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними прибудовами [ADDRESS], загальною площею 41,9 кв.м, в тому числі житловою площею 25,1 кв.м. та земельної ділянки площею 494 кв.м., яке належало спадкодавцю на підставі рішення Київського районного суду м. Донецька від 31 липня 2012 року, додаткового рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 липня 2013 року (а.с.26-31). Право власності на житловий будинок було зареєстровано Реєстраційною службою Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку 14.08.2012 року за номером [NUMBER] (а.с.34-35). Позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем зазначеного майна за заповітом, посвідченим 09 жовтня 1990 року Шостою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1-4018 (а.с.18). У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.19-20). 25.03.2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстровано в реєстрі за №319, згідно з яким їй належить житловий будинок під літ.А-1, Ж- літня кухня, З-душ, И- літня кухня, Ф-сарай, С- сарай, П - убиральня, № 6,7,8,10 - огородження, ? частина трубопроводу, Т- тротуар, право власності зареєстровано 25.03.2014р., за [NUMBER] (а.с.18,21-22). Постановою від 25 березня 2014 року позивачці було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, оскільки за рішенням суду було зареєстровано право власності лише на житловий будинок з надвірними побудовами (а.с.5). З рішення Київського районного суду м. Донецька від 31 липня 2012 року вбачається, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 13 березня 2006 року серії ЯБ №469470 земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0935 га, кадастровий номер 1410136900:00:021:0200, належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Право власності зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010614600039. Згідно даного рішення земельна ділянка площею 0,0935 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1410136900:00:021:0200 була поділена в натурі. Право спільної власності зупинено. Виділено [PERSON] частина земельної ділянки площею 494 кв.м., а саме частина земельної ділянки під жилим будинком літ. А-1, прибудовою літ. а5, верандою літ. а4, льохом літ. а6, частину земельної ділянки під будівлями (літня кухня літ. Ж, прибудова до літньої кухні літ. к, убиральня літ. П), частину земельної ділянки, що не зайнята будівлями, з боку вул.. Собінова, з боку вул.. П. Поповича та з боку вул.. 18 Партз»їзду (а.с.29-30). Спадкодавець отримала окрему адресу на будівлі садиби, згідно рішення Київської районної у м. Донецьку ради від 10.10.2012 року за № 300/4 та зареєструвала право власності на домоволодіння (а.с.32-33,34-35). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Пунктом 23 зазначеної Постанови свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленномуцивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] після смерті матері, однак отримала відмову нотаріуса з мотивів відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, оскільки за рішенням суду було зареєстроване право власності лише на житловий будинок з надвірними побудовами. Виходячи з матеріалів справи судом безспірно встановлено, що спадкодавець була власником зазначеної земельної ділянки, підтвердженням чого є рішення Київського районного суду від 31 липня 2012 року та додаткового рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 липня 2013 року (а.с.26-31) і з її смертю вказане право не припинилося. З наведеного витікає, що оскільки спадкодавець набув право власності на вказану земельну ділянку, то право власності на неї вже сформовано, а як наслідок позивач не позбавлений права вимоги про визнання за ним права власності на земельну ділянку, як спадкоємець першої черги за законом. Іншим шляхом встановити своє право спадкоємець позбавлений можливості, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Виходячи із встановлених фактів, наданих позивачкою доказів, суд приходить до висновку про те, що у спадкоємця немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, а тому право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, яка розташована за адресою: будинок [ADDRESS], площею 494 кв.м., а саме частину земельної ділянки під житловим будинком літ. А-1, прибудовою літ. а5, верандою літ.а4, льохом літ. а6, частину земельної ділянки під будівлями літня кухня літ.Ж, прибудова до літньої кухні літ. к, убиральня літ. П, частину земельної ділянки, що не зайнята будівлями, з боку вул.. Собінова, з боку вул.. П. Поповича та з боку вул.. 18 Партз'їзду, згідно з встановленою межею (огородженням) необхідно визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved