Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що [INFO] помер її батько-[PERSON] Ще при житті він склав заповіт,яким після своєї смерті заповів позивачці все своє майно. 30. 10.1997 року її батько отримав Державний акт серії ЖТ №21-11-0041 на право власності на земельну ділянку площею 0,6031 га, яка розташована в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської області,для обслуговування жилого будинку,господарських будівель,ведення особистого підсобного господарства. 11.07.2005 року отримав Державний акт серії ЯБ №220679 на право власності на земельну ділянку площею 4,10 га, яка розташована в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської області,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але у витягах з державного земельного кадастру про земельні ділянки та в державних актах не вірно вказані розміри земельних ділянок,і допущені виправлення в самих актах, тому вона не може оформити спадщину, і змушена звернутись до суду. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви, в яких просять слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що батько позивачки-[PERSON] помер [INFO]. Ще при житті він склав заповіт,яким після своєї смерті заповів позивачці все своє майно. 30.10.1997 року її батько отримав Державний акт серії ЖТ №21-11-0041 на право власності на земельну ділянку площею 0,6031 га, яка розташована в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської області,для обслуговування жилого будинку,господарських будівель,ведення особистого підсобного господарства, а 11.07.2005 року отримав Державний акт серії ЯБ №220679 на право власності на земельну ділянку площею 4,10 га, яка розташована в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської області,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але у витягах з державного земельного кадастру про земельні ділянки та в державних актах не вірно вказані розміри земельних ділянок, і допущені виправлення в самих актах. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька прийняла позивачка шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк,та шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved