Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила суд: -змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року у цивільній справі №1522/28172/12, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на кожну дитину щомісячно по ? всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], починаючи з 05.12.2012 року, встановивши тверду грошову суму розміру аліментів по 1500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а саме: по 3000 гривень до 23.12.2019 року, а надалі по 1500 гривень щомісячно до 14.09.2021 року починаючи з дати подання позову, тобто 28.01.2016 року; -анулювати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 року у цивільній справі №1522/28172/12, на підставі якого здійснюється стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей за вказаним судовим рішенням в розмірі 1/2 доходу [PERSON] щомісячно; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку від суми несплачених аліментів за період з 30.09.2013 року до 01.01.2016 року в розмірі 6679,84 гривень; -стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Вказані позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним. Між [PERSON] та [PERSON] 14.06.2002 року Відділом актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб, актовий запис №224. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2012 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з матірю. У звязку ненаданням відповідачем матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, рішенням суду від 03.06.2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено. Вказане рішення суду перебуває на виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, станом на 01.01.2016 року, з урахування заборгованості на день відкриття виконавчого провадження, сума несплачених аліментів відповідачем становить 25\~526,66 гривень. Позивач [PERSON] змушена одна виховувати та утримувати неповнолітніх дітей, при цьому офіційно не працевлаштована, має непостійний дохід, з огляду на що має труднощі в утриманні спільних дітей самостійно. Відповідач в судове засідання зявився, заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що офіційно працевлаштований, проте має невеликий за розмірами дохід, який становить менше розміру мінімальної заробітної плати, при цьому має на утриманні непрацездатних батьків. Позивака в судове засідання також зявилась, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних причин. Сторони перебували в зареєстрованому Відділом актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис №224, шлюбі з 14.06.2002 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2012 року по цивільній справі №1522/4621/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідні актові записи за № 667 від 31.10.2003 року та за № 282 від 17.04.2002 року. Судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного. Діти після розірвання шлюбу між сторонами проживають разом з матірю, перебувають на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на кожну дитину щомісячно по ? від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, всього щомісячно ? від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], починаючи з 05.12.2012 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до 23.12.2019 року. Після досягнення повноліття [PERSON], аліменти на утримання [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] у розмірі ? від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON], а саме до 14.09.2021 року, якщо ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], проведеного в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] у звязку з несплатою аліментів за виконавчим листом №1522/28172812, виданим 05.08.2013 року Приморським районним судом м. Одеси на примусове виконання рішення цього суду від 03.06.2013 року, складає 25\~526,66 гривень. При постановленні рішення судом враховані матеріальне становище дітей, а також матеріальне становище платника аліментів, наявність заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, що знаходиться на примусовому виконанні. У звязку з цим судом встановлено, що можливості відповідача щодо сплати аліментів є обмеженими, втім, достатніми для сплати аліментів в розмірі, встановленому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 року, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та анулювання виконавчого листа №1522/2817212, виданого 05.08.2013 року Приморським районним судом м. Одеси на примусове виконання рішення цього суду від 03.06.2013 року. Батьки дитини мають рівні обовязки з надання утримання дітям, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. При цьому, згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, судом враховано, що мати дітей здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилом ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. На час розгляду справи судом встановлено, що відповідач має постійний дохід та постійну роботу, що виключає можливість встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як того вимагає позивачка. Також позивачкою не доведено наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зміни попереднього рішення суду про стягнення аліментів, оскільки не доведено погіршення або поліпшення здоров'я та матеріального стану платника або одержувача аліментів. Разом з тим, суд розяснює позивачу право звернутися із подібною позовною заявою повторно в разі настання у майбутньому умов, передбачених статтею 192 СК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментних платежів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за період з 30 вересня 2013 року до 01 січня 2016 року в розмірі 6\~679,84 гривень. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial