Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягала визнанні за нею, за набувальною давністю право приватної спільної часткової власності на 1/20 частини домоволодіння по вул.. Дружби ([PERSON]),19 вул.. [PERSON] (Дзержинського) 122-124 в м. Котовську Одеської області. Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 20 вересня 1988 року між позивачкою та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу 1/20 частини домоволодіння по вул.. Дружби ([PERSON]),19 вул.. [PERSON] (Дзержинського) 122-124 в м. Котовську Одеської області. За умовами вищевказаного договору позивачка повністю сплатила [PERSON] вартість 1200 карбованців придбаної за договором купівлі-продажу частини домоволодіння, натомість остання зобовязалась у строк до 01 жовтня 1988 року здійснити передбаченим законом порядок переоформлення вказаного нерухомого майна. Але, після укладання договору купівлі-продажу, [PERSON] неодноразово ухилялася від нотаріального посвідчення договору, в звязку з чим стало неможливим здійснити його нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку. Крім цього, 04 жовтня 1988 року Лузан [PERSON], померла, що підтверджує свідоцтво про смерть серії ІІІ-ЖД № 3022701, що в даному випадку у позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості встановити своє право власності на вказане майно. Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Також, частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved