Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, оскільки відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. На даний позивачка [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Самостійного заробітку в неї немає і вона потребує матеріальної допомоги від відповідача по справі, який є здоровим, працездатним, має тимчасові заробітки і таку допомогу може надати, але добровільно не надає. Просить стягнути аліменти на її користь з відповідача на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1286 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути 1176 гривень на її утримання щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання сина у встановленому законом розмірі. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 02 серпня 2008 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 16 грудня 2011 року ВДРАЦС Славутського МРУЮ у Хмельницькій області. Малолітня дитина проживає з позивачкою, що підтверджується даними довідки № 2992 від 28 липня 2014 року, виданої КП «Славутське ЖКО». Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] інших осіб на утриманні не має, є працездатним, не має постійного місця роботи. Відповідно до ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці [PERSON] на утримання дитини, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь сина [PERSON] в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи цей розмір, суд враховує вік, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших утриманців. Відповідно до ч.2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивачка потребує матеріальної допомоги оскільки має на утриманні малолітню дитину, що позбавляє позивачку можливості працювати та отримувати заробітну плату, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у платника аліментів інших утриманців, змогу відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню кошти на утримання позивачки, з якою проживає малолітня дитина у розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial