Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Проско» про стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що у період з 05 травня 2016 року по 22 листопада 2018 року вона знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «Проско». Згідно наказу № 109-к від 22.11.2018 року її було звільнено з ТОВ «Проско» за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпПУ. Під час її знаходження у трудових відносинах з відповідачем з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 5126,28 грн. Згідно розрахункового листка за листопад 2018 року відповідачем нараховано їй заробітну плату в розмірі 5126,28 грн., з якої 2372,40 грн. - оклад / тариф, 2130,83 грн. - компенсація за невикористану відпустку, 295,23 грн. доплата за роботу в нічний час, 327,82 грн. - відпускні. 05.08.2019 року директору ТОВ «Проско» нею було направлено заяву про надання довідки про розмір заборгованості із заробітної плати (вх. № 751 від 05.08.2019 р.), але довідки вона не отримала. 07.08.2019 року позивачкою було направлено претензію за юридичною адресою ТОВ «Проско» щодо надання довідки про заборгованість із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, що підтверджується квитанціями про оплату поштового відправлення, але відповіді на звернення вона не отримала. Згідно розрахункового листка за листопад 2018 року, у зв`язку з її звільненням було нараховано до виплати: 2372,40 грн. - оклад/тариф; 2130,83 грн. - компенсація за невикористану відпустку; 295,25 грн. - доплата за роботу в нічний час; 327,82 грн. - відпускні. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 5126,28 грн. Згідно довідки Покровського відділення обслуговування громадян № 2 Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області № 874 від 03.09.2019 року, середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 10613,39 грн. (вересень 2018 року - 5330,13 грн., жовтень 2018 року 5283,26 грн.). За таких обставин, середньоденна заробітна плата складає 246,82 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 207 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 51091, 74 грн. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Проско» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 05.05.2016 року по 22.11.2018 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Проско» та працювала укладчиком - упаковщиком по 2 розряду в фабриці сухого збагачення каоліну (а.с. 6-8). 22.11.2018 року [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП України звільнена за власним бажанням, що підтверджується копією виписки з наказу № 109-к від 22.11.2018 року (а.с. 21). Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. У зв`язку з встановленням розміру заборгованості із заробітної плати, ухвалою суду від 27.05.2020 року витребувано від ТОВ «Проско» довідку про заборгованість із заробітної плати [PERSON] . Крім того, 23.06.2020 року Покровським районним судом Дніпропетровської області повторно направлено до ТОВ «ПРОСКО» копію ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 року для виконання в частині витребування від ТОВ «ПРОСКО» довідку про заборгованість із заробітної плати [PERSON] , однак станом на день розгляду справи довідка про заборгованість із заробітної плати [PERSON] судом не отримана, письмової відповіді суд не отримав. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду. Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній доказами. Згідно копії розрахункового листка за листопад 2018 року [PERSON] нараховано заробітну плату в розмірі 5126,28 грн. (а.с. 11). Станом на день розгляду справи у суді, доказів сплати позивачкі вищезазначеної заборгованості по виплаті заробітної плати, суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачкі заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Проско» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у сумі 5126,28 грн. В силу ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. № 100, провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. У випадках збереження середньої заробітної плати, термін розрахунку останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з абзацу 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. У зв`язку з проведенням розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, судом неодноразово на адресу ТОВ «Проско» було направлено запити для встановлення відомостей про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] та кількість відпрацьованих нею днів за останні два календарних місяці роботи. Однак, оскільки на момент винесення рішення відповіді судом не отримано, розрахунок здійснено на підставі існуючих документів, а саме розрахунку середнього заробітку [PERSON] та індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК - 5, згідно якого заробітна плата [PERSON] у вересні 2018 року складає 5330,13 грн., в жовтні 2018 року складає 5283,26 грн. (а.с. 11 а-17; 22). Кількість відпрацьованих/робочих днів в розрахунковому періоді тобто з вересня 2018 року по жовтень 2018 року складає 43 робочих дні. Таким чином, середній заробіток за вищезазначеною формулою становить: 10613,39 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці) / 43 (фактично відпрацьовані дні за останні два місяці) = 246 грн. 82 коп. в день. Період затримки становить 207 днів: 2018 рік (з 22.11.2018 р.) 27 днів, 2019 рік - 180 днів, Середній заробіток за час затримки розрахунку складає: 246 грн. 82 коп. * 207 днів = 51091,74 грн. У правовому висновку висловленому ВСУ у справі № 6-259цс17 від 13.03.2017 року, за наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, позивачка на підставі п.1 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі та 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Всього з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1536,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved