Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON]\~та [PERSON],про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 08.02.2019 року було залучено на стороні позивача правонаступника померлої [PERSON] - [PERSON]. Позивачка, посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: с. Терентіїв, вул. Центральна, 86, Гощанського району Рівненської області. В цьому будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та\~[PERSON], які були членами їхньої сімї, але більше року в будинку за місцем реєстрації не проживають, окрім того останні не оплачують платежі та не здійснюють витрати по належному утриманню будинку. А тому, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: Рівненська область, Гощнський район, с.Терентіїв, вул. Центральна, 86. В заяві на імя суду позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідачі повторно в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Суд у відповідності до\~ч.7\~ст. 128 ЦПК України\~вважає відповідачів повідомленими, так як статтею передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно\~ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки з погосподарської книги №6 особовий рахунок №0519 будинок №86 по вул. Центральна в с. Терентіїв рахується за померлою [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №670 від 31.05.2017 року, яка видана Синівською сільською радою Гощанського району, в якій вказано, що в буд. №86 вул. Центральна, с. Терентіїв, зареєстровані [PERSON] та [PERSON], але фактично не проживають. Відповідно до пункту V. Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №670 від 31.05.2017 року відомості про майно, що перебуває у власності чи користуванні сімї вказано, що будинок за адресою вул. Центральна, 86 в с. Терентіїв, загальною площею 70 м2, власником є [PERSON]. Позивачкою своєчасно прийнято спадщину після смерті матері, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі у приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини у встановлені строки ЦК України [PERSON]. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В результаті системного аналізу зазначених норм права варто зазначити, що первинний позивач набув процесуальних прав та обов'язків учасника цього судового процесу, з огляду на це, такі процесуальні права та обов'язки перейшли до спадкоємців, а тому дане правовідношення не припинилось у зв'язку з її смертю та ввійшло до складу спадщини, яка відкрилась після смерті останньої. Згідно\~ч. 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло\~житловий будинок, садиба, квартира (статті\~379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~статями\~317,\~383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно\~до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно\~п. 33 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого2014 р. «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав»\~передбачено, що відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, не порушується його право власності чи законного володіння. Згідно\~ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що відповідачі, без поважних причин, не проживають в спірному житловому будинку понад встановлений законом строк, витрати по комунальних послугах не несуть, а тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, тому пілягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved