Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що з 08.10.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Подружні стосунки припинені, сторони мешкають окремо, сім`я розпалася повністю. Дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, а також змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] у письмових заявах позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Ухвалою від 27.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено судове засідання на 22.06.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 08.10.2016 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач (а.с.7). Сторони проживають окремо, сім`я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе, термін на примирення позитивного результату не дасть, сторони мешкають окремо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити позивачці [PERSON] дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Судові витрати підлягають розподілу в порядку встановленому ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved