Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 2007 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 07.09.2010 р. був розірваний. У період шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина - [PERSON], який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, хоча її матеріальне забезпечення не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя, оскільки відповідач ухиляється від належного матеріального утримання їх дитини, не піклується про сина та не допомагає. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також, стягнути аліменти за останні три роки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відстуності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 14). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з'явився, який про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином (ас. 12), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, ввважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у період з 2007 р. по 07.09.2010 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3, 4). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що малолітній [PERSON] проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, оскільки сторони проживають окремо. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює машиністом насосних установок в ДП «Антонов» та рівень щомісячного її доходу не дає можливість гідно та достатньо утримувати малолітнього сина [PERSON], при цьому, відповідач [PERSON], який був повідомлений судом належним чином, відомості про свої доходи суду не надав (ас. 6). Таким чином, об'єктивно оцінюючи матеріальну спроможність сторін, суд вважає вимоги позивачки про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн. належно обґрунтованими, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою сина, вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на користь останньої аліменти на утримання дитини за період останніх трьох років не можуть судом бути задоволені. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд приходить до висновку, що позивачка не надала суду доказів в підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів за період останніх трьох років, а саме вчинення позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial