Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами 23 січня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 44. Від даного шлюбу сторони мають дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З початку лютого 2014 року вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Примирення вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає, прізвище після розірвання шлюбу просить змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 44, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с. 7/ Від даного шлюбу сторони мають дітей, синів - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження. /а.с. 7,8/ Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала відсутність між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного та, як виявилось, різні погляди на сімейне життя, побут, на ґрунті чого постійно виникають сварки та суперечки, що призвело до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку лютого 2014 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved