Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 3,7218 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS]. Позивачка являється єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину своєчасно та належним чином, у зв'язку в чим приватним нотаріусом [PERSON] була відкрита спадкова справа, однак, у зв'язку з отриманням від нотаріуса Постанови про відмову з вчиненні нотаріальних дій із-за відсутності у спадкоємиці оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка звернувся до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, але надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач - Територіальна громада Широківської сільської ради з позовною заявою згодна в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника, про що надали суду заяву. Представники Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області та приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про відсутність заперечень та просять розглянути справу в їх відсутність. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина ( чоловік) померлого. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 16.06.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис про смерть№3317. Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 25.02.1961 року Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис про одруження №10. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], в зв'язку з чим приватним нотаріусом [PERSON] була відкрита спадкова справа №68/2013 рік. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «Нотаріус, або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії». Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (за заповітом) осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи». Відповідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №320, виданої 04.03.2014 року приватним нотаріусом [PERSON], вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, відкриту після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] неможливо, в зв'язку з відсутністю у спадкоємниці оригіналів документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із наданих суду документів: копії договору купівлі-продажу, посвідченого 21.03.1996 року нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий №1279, вбачається, що домогосподарство, що розташоване в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,7218 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (кадастровий №2322189000:01:001:0290) підтверджується наданими суду: копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯК№844458, виданим 21.07.2010 року відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області та Витягом державного земельного кадастру № НВ-200727312014 від 15.02.2014 року. Згідно зі ст.1225 ЦК України спадкування на земельну ділянку відбувається на загальних підставах без зміни цільового призначення. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Всі зазначені обставини підтверджено матеріалами справи, ніким не заперечені. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх задоволення не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та приходить до висновку про можливість визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved