Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що [INFO] померла її мати-[PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок З господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Вона будучи спадкоємцем 1 черги за законом на майно померлої матері в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на все належне їй майно відповідно до ст.1269 ЦК України, звернувшись з заявою про прийняття спадщини в Калинівську державну нотконтору Вінницької області по місцю відкриття спадщини. Однак оформити свої спадкові права вона, як спадкоємець за законом першої черги після померлої матері на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, по тій причині, що в свідоцтві про право приватної власності на будинковолодіння вказано, що [PERSON] не власник, а голова колгоспного двору, оскільки станом на день видачі свідоцтва про право власності - 24.03.1989 року, житловий будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. За вказаних обставин звернулася в суд з даним позовом. Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в підготовче засідання також не з'явились, згідно заяв, кожен зокрема, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивачки-[PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок З господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Позивачка будучи спадкоємцем 1 черги за законом на майно померлої матері в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на все належне їй майно відповідно до ст.1269 ЦК України, звернувшись з заявою про прийняття спадщини в Калинівську державну нотконтору Вінницької області по місцю відкриття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON]-відпповідачі по справі спадщину після її смерті не прийняли та на неї не претендують. Однак оформити свої спадкові права позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після померлої матері на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, по тій причині, що в свідоцтві про право приватної власності на будинковолодіння вказано, що [PERSON] не власник, а голова колгоспного двору, оскільки станом на день видачі свідоцтва про право власності - 24.03.1989 року, житловий будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України в ред. 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Таким чином, [PERSON] на день своєї смерті була повноправним власником вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved