Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з 01.07.1999 року по 13.03.2018 року у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді машиніста крану 4-го розряду в управлінні по монтажу, наладці та сервісному обслуговування обладнання. 13.03.2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги у розмірі 20744,71 грн., а також середній заробіток з 14.03.2018 року по 16.04.2018 року в сумі 1609,72 грн. та в подальшому по день ухвалення рішення суду або остаточного розрахунку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, де зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Також вказав, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Суд,\~дослідивши докази\~по справі,\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, [PERSON] з 01.07.1999 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах, працювала на посаді машиніста крану 4-го розряду в управлінні по монтажу, наладці та сервісному обслуговування обладнання, 13.03.2018 року була звільнена за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.4-5). Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 24.05.2018 року № 16-07/782 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 20744 грн. 71 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги, без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 11241 грн. 71 коп. (а.с. 20). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що фактично визнано представником відповідача у наданих письмових поясненнях. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 20744 грн. 71 коп. Згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для\~звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата позивача (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 182 грн. 79 коп. (а.с. 20). Відповідно до\~Наказу №\~75\~від 21.03.2014\~р.\~у ПАТ\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~обєднання» з\~26.05.2014\~року встановлено\~всім працівникам\~робочу неділю\~з режимом\~роботи 3\~робочі дні:\~понеділок,\~вівторок,\~середа (а.с. 21). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення данного рішення, тобто з 14.03.2018 року по 27.06.2018 року становить 41 робочих днів (березень 6, квітень 12, травень 11, червень - 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.03.2018 року по 27.06.2018 року включно у сумі 7494 грн. 39 коп. (182,79 х 41). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 20744 грн. 71 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.03.2018 року по 27.06.2018 року включно у сумі 7494 грн. 39 коп. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір у\~сумі 704\~грн.\~80\~коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved