Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у звязку з несплатою аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Чортківського районного суду з [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів, встановленого розрахунком державного виконавця, на 01.06.2015 р. становить 9661 гривень 30 копійок. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) у розмірі 3049 грн. 52 копійки за прострочення сплати аліментів на утримання дочки та судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний момент розірваний. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серія І-ИД №106364. Рішенням Чортківського районного суду від 6 вересня 2013 р., стягнуто з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів від 19 травня 2015 р., виданої відділом державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції, заборгованість станом на 01 червня 2015 року по аліментах становить 9661 гривень 30 копійок. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідачем оплачено аліменти за 2015 рік в розмірі 1000 грн., що підтверджується розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України, відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо сплати аліментів, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за період з серпня 2013 р. по червень 2015 р., розмір яких визначається з врахуванням, що відповідач зобов'язаний сплачувати за кожний місяць аліменти в розмірі 500 гривень, за наступним розрахунком - сума заборгованості за місяць*1%* кількість днів у місяці = розмір неустойки за місяць: за серпень 2013 року 14,52 грн., за вересень 2013 року 150 грн., за жовтень 2013 року 155 грн. за листопад 2013 року 150 грн., за грудень 2013 року - 155 грн., за січень 2014 року 155 грн., за лютий 2014 року - 140 грн., за березень 2014 року - 155 грн., за квітень 2014 року - 150 грн., за травень 2014 року - 155 грн., за червень 2014 року 150 грн., за липень 2014 року 155 грн., за серпень 2014 року 155 грн., за вересень 2014 року 150 гривень, за жовтень 2014 року 155 грн., за листопад 2014 року 150 грн., за грудень 2014 року 155 грн., за січень 2015 року 155 грн., за лютий 2015 року - 140 грн., за березень 2015 року 155 грн., за квітень 2015 року - 150, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2013 по червень 2015 р. становить 3049 гривень 52 копійки. У п. 22 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved