Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.12.2018 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] . Позивачка [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося так, як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага, вони перестали розуміти один одного, не можуть знайти між собою спільної думки. На підставі чого в сім`ї відбувалися постійні непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Позивачка просить [PERSON] : розірвати шлюб між нею, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Питання про зміну прізвища не порушувалося. Згідно ухвали суду від 11.02.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , отримавши 16.04.2021 року копію позовної заяви, ухвалу суду від 11.02.2021 року, про що свідчить поштове відправлення №0800105254225, надав відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Статтею 113 СК України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюбу серії [NUMBER] , виданому 19.12.2018 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 19.12.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №175. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони виявили взаємне бажання припинити шлюб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Outcome: approved