Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], 02.11.2015р.н. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. щомісяця, з часу подачі заяви до суду та до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, зазначивши, що утримання дитини потребує значних коштів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, подавши заяву в якій зазначив, що згідний виплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб\~\~сторони\~\~з 14 квітня 2015року\~\~перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], 02.11.2015року народження (а.с.5), яка проживає та знаходяться на утриманні позивачки. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями\~ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує, те що позивачка не працює, є студенкою, стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей; те, що відповідач являється фізично здоровим чоловіком, та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. І тому, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 27 липня 2016 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Згідно із ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved