Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивує свої вимоги тим, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2003 р., зареєстрованого у реєстрі за № 1-32, спадкоємцями приватизованої земельної ділянки площею 554 м2, за адресою вул. Юнаківська, буд. 31, м. Суми, після померлого 24.08.2000 р. [PERSON], стали: дружина [PERSON] та син [PERSON] на 2/3 частин спадкового майна, і двоє онуків [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на 1/3 частин спадкового майна, як діти померлого 27.04.1995 року [PERSON], за правом представлення. Згідно заповіту від 25.12.2003 року, посвідченого Другою Сумською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 1-1445, [PERSON] заповіла все своє майно Позивачці. 04.11.2013 р. помирає [PERSON], і після його смерті [PERSON] у встановлений термін прийняла спадщину. 15.10.2015 р. помирає [PERSON] Після смерті [PERSON], Позивачка як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не змогла у звязку із тим, що її покійна [PERSON] не оформила на себе державний акт на 2/3 частини земельної ділянки, за адресою вул. Юнаківська, буд. 31, м. Суми, і не зареєструвала його у встановленому порядку. Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, через нотаріальну контору. У внаслідок цього, позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Тому позивачка просить встановити факт належності [PERSON] 2/3 частини земельної ділянки за адресою: вул. Юнаківська, буд. 31, м. Суми, та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом, на 2/3 частини земельної ділянки за адресою: вул. Юнаківська, буд. 31, м. Суми після померлої 15.10.2015 р. [PERSON]. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з зазначених вище підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву в якій справу просить розглянути в його відсутності. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що позивачка є його рідною сестрою, на спірну частку майна він не претендує, мешкає за іншою адресо. Третя особа, Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, просить справу слухати у його відсутності, заперечень проти позову не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до заповіту Позивачкою було успадковане 2/3 частини майна після покійної [PERSON], яка померла 15.10.2015 р., що складається з житлового будинку із надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в місті Суми, по вул. Юнаківська, 31. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із надвірні господарські будівлі, позивачці було видане Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вищевказаного свідоцтва та заповіту Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом. Проте оформити свої спадкові права на іншу спадщину, а саме на земельну ділянку позивачка не змогла, оскільки на вищевказану земельну ділянку, відсутній відповідний Державний акт. Дана земельна ділянка була набута померлою у порядку спадкування за законом. Проте покійна [PERSON], яка померла 15.10.2015 р. не встигла за життя отримати державний акт про право власності на 2/3 частини земельної ділянки, за адресою: вул. Юнаківська, 31, м. Суми . Згідно з п.4.12 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядку) Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу II Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину ( п.1.4 глави 2 Розділу II Порядку). До 02.05.2009 р. документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку незалежно від способу набуття власником такого права, виступав виключно державний акт. Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Та внаслідок цього, змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. За приписами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 319 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. За таких обставин суд вважає, що права позивача, як спадкоємця, на оформлення своїх прав щодо володіння спадковим майном порушено, та підлягають захисту у судовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На відшкодуванні судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачка не наполягала.

Outcome: approved