Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 27.04.2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем є дуже різними людьми, мають різні духовні цінності та погляди на подружнє життя, на сім'ю, на створення шлюбних відносин. З 2014 року в сім'ї виникають побутові сварки, з'ясування стосунків. Необґрунтовані ревнощі і скандали погіршували сімейні відносини, що призвело до втрати взаємоповаги і почуттів. З січня 2016 року вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Збереження сім'ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. З січня 2016 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. [PERSON] інших дітей не має, працює на приватних підприємців і отримує високу зарплату. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох синів у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу і стягнення аліментів в розмірі 1 500 гривень. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 27.04.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №180 (а.с.11-копія свідоцтва про одруження). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.12, 13-копії свідоцтв про народження). Спільне життя сторін не склалося, оскільки, як вони пояснили в судовому засіданні, в них різні погляди на життя та сім'ю. Тривалий час сторони спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. На примирення сторони не згодні. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. За згодою сторін діти залишаються проживати з матір'ю. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що сини проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] вважає, що оскільки відповідач має мінливий дохід, він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. [PERSON] працює в ТОВ «Мінорта» і має середню зарплату в розмірі 3 200 гривень, що підтверджується довідкою (а.с.36). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що діти проживають з матір'ю, пояснив, що він за трудовою книжкою не працює, середньомісячний дохід його становить до 10 000 гривень, він згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому законом розмірі. При цьому відповідач спочатку зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 2 500 гривень, потім вказав суму 1 500 гривень, а в дебатах зазначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 1 000 гривень на утримання синів. З довідок ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с.34, 35) вбачається, що інформація про доходи [PERSON] у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень на обох дітей. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання синів не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на їх утримання за рішенням суду. Відповідач не надав суду доказів того, що він має постійний дохід, а тому суд вважає, що є підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів щодо незадовільного стану його здоров'я, наявності в нього інших дітей та утриманців, тяжкого матеріального становища. З урахуванням наведеного, доходів відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень на утримання обох синів. Позивачка не надала суду доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, зокрема, 4 000 гривень. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial