overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їх сина [PERSON] Кіріла, [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги для дитини, хоч має таку можливість, тому просила стягувати з нього аліменти в зазначеному розмірі. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти у вказаному вище розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] Кіріла, [INFO], який проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує обов'язок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як відповідач має нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 900 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їх сина [PERSON] Нікіти, [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги для дитини, хоч має таку можливість, тому просила стягувати з нього аліменти в зазначеному розмірі. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти у вказаному вище розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] Нікіти, [INFO], який проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує обов'язок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як відповідач має нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 750 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання його сина [PERSON], [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що вона являється бабусею та опікуном [PERSON], оскільки його мати [PERSON] 06.11.2015 року померла, відповідач згідно рішення Полонського районного суду від 18.01.2016 року позбавлений батьківських прав щодо сина, матеріальної допомоги для дитини не надає, хоч має таку можливість, тому просила стягувати з нього аліменти в зазначеному розмірі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. [PERSON] не виконує обов'язок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як відповідач має нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 150 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила, стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, у звязку з навчанням їхнього сина [PERSON], [INFO], на денній формі у Національному університеті «Острозька Академія». В обґрунтування позову зазначала, що син навчається у вказаному навчальному закладі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку вона сама не спроможна надавати у повному обсязі, а тому з відповідача слід здійснювати стягнення аліментів, які він має змогу сплачувати. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він не працює, є інвалідом 3 групи, у звязку з чим отримує пенсію, а тому спроможний надавати сину утримання у сумі не більше ніж 200 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що відповідач являється батьком повнолітнього сина [PERSON], який навчається у згаданому учбовому закладі, на денній формі навчання, за державним замовленням, а тому потребує певної матеріальної допомоги, яку [PERSON] зобов'язаний відповідно до ст.199 СК України надавати та має для цього змогу. Згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приймаючи до уваги, що відповідач має дохід лише у виді пенсії по інвалідності у розмірі на даний час 1230 грн., тому з нього слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі - 300 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, у зв'язку з навчанням їхньої дочки [PERSON], [INFO] на денній формі у комунальному вищому навчальному закладі «Макарівський медичний коледж». В обґрунтування позову зазначала, що дочка навчається у вказаному навчальному закладі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку вона сама не спроможна надавати у повному обсязі, а тому з відповідача слід здійснювати стягнення аліментів, які він спроможний сплачувати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він ніде не працює, доглядає батька - пенсіонера, через що спроможний надавати дочці утримання у сумі не більше ніж 100 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що відповідач являється батьком повнолітньої дочки [PERSON], яка навчається у згаданому учбовому закладі, на денній формі навчання, а тому потребує певної матеріальної допомоги, яку [PERSON] зобов'язаний відповідно до ст.199 СК України надавати та має для цього змогу, оскільки є працездатним. Згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила, стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку [PERSON] щомісячно, у звязку з навчанням їхнього сина [PERSON], [INFO] на денній формі у Понінківському професійному ліцеї. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що син навчається у вказаному навчальному закладі, вона сама не має змоги матеріально забезпечити сина всім необхідним, а тому з відповідача слід здійснювати стягнення аліментів, які він спроможний сплачувати.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення на позов в яких вказав, що погоджується на сплату аліментів на сина в розмірі 1/8 частини його заробітку. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що відповідач являється батьком повнолітнього сина [PERSON], який навчається у згаданому учбовому закладі, на денній формі навчання, а тому він потребує певної матеріальної допомоги, яку [PERSON] зобов'язаний відповідно до ст.199 СК України надавати та має для цього змогу, оскільки є працездатним, і працевлаштованим. Згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приймаючи до уваги, що відповідач є ще й батьком неповнолітньої дочки [PERSON], яку він утримує, а також можливість надання для сина [PERSON] утримання позивачкою, та отримання сином стипендії, тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, проте надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2010 року по 10 лютого 2014 року. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач, добровільно допомоги на утримання малолітньої дочки не надає, хоча працездатний та може надавати таку допомогу. Позивачка не може самостійно утримувати сім'ю. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, матеріальне становище платника аліментів. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 26, що по вулиці Комсомольській в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначений будинок належить їй на праві власності. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, але він у ньому з 2008 року не проживає. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову, відмову від відшкодування понесених судових витрат, розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі статті 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нею будинком [ADDRESS]., шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за її відсутності, позов підтримали, про що надали відповідну письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, справу просив розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, про наслідки визнання позову попереджена. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником будинку [ADDRESS]. на підставі договору дарування, посвідченому приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П. реєстр №9567. Розпоряджатися квартирою на власний розсуд позивачка не має змоги, оскільки там зареєстрована відповідачка. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не має можливості, однак не заперечує проти цього. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного та ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нею квартирою № 27 в буд. № 14 по вул. Миру в м. Лисичанську Луганської обл., шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Представник позивачки у судове засідання не зявилась, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала відповідну письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, справу просив розглядати за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнала, про наслідки визнання позову попереджена. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] реєстр №1125. Розпоряджатися квартирою на власний розсуд позивачка не має змоги, оскільки там зареєстрований відповідач. Добровільно знятися з реєстрації він не має можливості, оскільки знаходиться за межами України у м. Москва Російської Федерації. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування майном, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з травня 2016 р. не мешкає у зазначеному будинку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., реєстр №487 та договором дарування одним з подружжя на користь другого подружжя частки у праві спільної сумісної власності від 06.04.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко О.В., реєстр №565. Окрім позивачки у будинку зареєстровані її малолітній син [PERSON], [INFO] та колишній чоловік - відповідач, який не мешкає в будинку з травня 2016 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у будинку, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та ст. 391, 386 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження майном, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №90 по вул. Сімферопольській в м. Лисичанську Луганської обл., посилаючись на те, що відповідач з 2001 р. не мешкає у зазначеному будинку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка голови вуличного комітету; довідка про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.05.2017 р.; копія договору дарування житлового будинку; копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку №90 по вул. Сімферопольській в м. Лисичанську Луганської обл. на підставі договору дарування від 21.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, реєстр №932. Окрім позивачки у будинку зареєстрований її брат - відповідач, який не мешкає в будинку з 2001 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у квартирі, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З відповідача, на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та ст. 391, 386 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні нею правом власності на будинок №37 по вул. Дружби в м. Лисичанську Луганської обл., посилаючись на те, що відповідачка з квітня 2013 р. не мешкає у зазначеному будинку. Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про склад сімї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; довідка голови вуличного комітету; копія договору довічного утримування; копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником будинку № 37 по вул. Дружби у м. Лисичанську Луганської області на підставі договору довічного утримання від 26.04.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №628. Окрім позивачки з 11.04.2013 р. в будинку зареєстрована і відповідачка, без родинних відносин, яка не мешкає в будинку з моменту реєстрації, за комунальні послуги не сплачує, однак залишилась зареєстрованою у будинку, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. З відповідачки, на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved