overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 12.09.2014 року Великоберезнянським районним судом шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу в них є син [PERSON],[INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачка зазначала в позові , що відповідач не проявляє своєї доброї волі ні в участі у вихованні дитини, ні в її утриманні з моменту розірвання шлюбу. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі не менше 25 % частини всіх видів заробітку щомісячно але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Перерахунок аліментів просить проводити на особистий рахунок дитини в Державний ощадний банк України. В судове засідання позивачка [PERSON]І не з'явилася, однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у позивачки та відповідача є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також в матеріалах справи є довідка про доходи відповідача [PERSON] та картка реквізитів для проведення операцій переказу коштів на рахунок. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 25 % частини всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Перерахунок аліментів проводити на особистий рахунок дитини в Державний ощадний банк України. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 1998 року помер її дідусь [PERSON], який був головою дворогосподарства, що знаходиться в смт. Великий Березний вул.. Радянська,63. За життя [PERSON] залишив заповіт на свою дочку, тобто на її маму [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини в її користь. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Правовстановлюючі документи на цей будинок за життя дідуся виготовлені не були, вона має намір оформити належним чином документи на будинок, а тому змушена звернутися до суду про визнання права власності на вказаний вище будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник Великоберезнянської державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника Великоберезнянської державної нотаріальної контори, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.1998 року помер дідусь позивачки [PERSON]В, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також в матеріалах справи присутня заява мами позивачки [PERSON] про те, що вона відмовляється від спадщини за заповітом на користь доньки, тобто позивачки [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15.10.2014 року Великоберезнянським районним судом шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживає з нею і перебувають на її утриманні та вихованні. Позивачка зазначала в позові, що відповідач не надає допомогу по утриманні неповнолітніх дітей. Їй не відомо місце роботи відповідача і його дохід, а тому змушена ставити питання перед судом про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову та пояснив, що він ніде не працює і не може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у позивачки та відповідача є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1 200 грн. щомісяця. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 17 березня 2016 року помер її чоловік та батько сина [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщин яка складається з житлового будинку та надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою с. Мирча вул. Рибарська,20. Позивачка зазначила в позові, що вона відмовляється від прийняття спадщини за покійним чоловіком і бажає, щоб спадщину прийняв їхній син [PERSON]. Вона зверталася до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину на сина, однак їй було відмовлено. А тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за сином [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Мирча вул.Рибарська,20 Великоберезнянського району після смерті батька [PERSON], який помер 17.03.2016 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Малоберезнянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник служби у справах дітей Великоберезнянської РДА також в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також в матеріалах справи є копія свідоцтва про народження [PERSON]. З технічного паспорта на житловий будинок с. Мирча вул. Рибарська,20 вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 17 листопада 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що за час спільного проживання між нею та відповідачем часто виникали сварки у зв'язку з тим, що в них різні погляди на життя. Їй самій важко матеріально утримувати неповнолітнього сина, просила їхній шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, а в частині вимог про стягнення аліментів позов визнає частково. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 17 листопада 2012 року, який на даний час існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] якого батьки зобов'язані утримувати до досягнення ним повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 450 грн. щомісяця. Судове рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18 червня 1992 року вона придбала у виконкомі Великоберезнянської селищної ради народних депутатів житловий будинок №9(12) по вулиці Мала Княгиня(Молодіжна) в с.Малий Березний Великоберезнянського району згідно договору купівлі-продажу, однак належним чином його не зареєструвала. Позивачка зазначала, що з того часу і по теперішній час вона разом зі своєю сімєю проживає у вказаному вище будинку. А тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності на будинок за набувальною давністю. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Малоберезнянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] придбала у виконкомі Великоберезнянської селищної ради народних депутатів житловий будинок №9(12) по вулиці Мала Княгиня(Молодіжна) в с.Малий Березний Великоберезнянського району згідно договору купівлі-продажу від 18 червня 1992 року та користується ним вже тривалий час, тобто більше 10 років. Також встановлено, що позивачем було виготовлено технічний паспорт на будинок. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа , який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2000 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме на житловий будинок №29»А» по вул.Зеленій в смт.Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивачка зазначала, що вона є спадкоємцем за законом після померлої матері і прийняла спадщину після її смерті, так як постійно проживала з нею. Однак правовстановлюючі документи на цей будинок за життя матері виготовлені не були, вона має намір оформити належним чином документи на будинок, а тому змушена звернутися до суду про визнання права власності на вказаний вище будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району та представник третьої особи Великоберезнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2000 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також встановлено, що позивачка є донькою померлої [PERSON] та до дня смерті останньої постійно проживала разом з нею. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 1987 року за № 4 у Чорноголівській сільській раді Великоберезнянського району вона з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу в них немає неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки. Вони втратили повагу один до одного, спільне господарство не ведеться, оскільки сімейним життям вони не проживають вже більше десяти років. Заходів для примирення вживати не доцільно. На підставі наведеного позивачка просить шлюб між ними розірвати та залишити їй після розірвання шлюбу теперішнє прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 1987 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2006 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка вказувала на те, що після розірвання шлюбу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх неповнолітніх дітей не надає, місце роботи його невідоме. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 700 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 березня 2006 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами. Також в судовому засіданні оглянуто свідоцтво про народження дітей, батьком яких зазначений відповідач по справі. Як встановлено, на утриманні та вихованні позивача знаходяться неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дітей не надає ніякої матеріальної допомоги. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі розмірі по 700 гривень щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 22 січня 2004 року Великоберезнянським районним судом було стягнуто аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку ( доходу) з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття. На даний час син [PERSON] є повнолітнім. Однак він продовжує навчання на денному відділенні Свалявського технічного коледжу НУХТ в групі ДМ-106, що підтверджується довідкою Свалявського технічного коледжу НУХТ. Навчання сина являється платним, і позивачка сплачує за навчання 3500 грн. щорічно. Крім того, позивачка сплачує щомісячно за проживання на приватній квартирі сина під час навчання у розмірі 300 грн. Також багато грошей витрачає на покупку книг та зошитів, на харчування та одяг сина. Враховуючи всі витрати пов'язані із навчанням сина,позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700(сімсот) грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що за час навчання сина вона несе значні матеріальні витрати, і їй одній важко нести цей тягар матеріальних витрат. Вважає, що батько сина [PERSON] також повинен нести частину витрат пов'язаних із навчанням їхнього сина. Доходи відповідача їй не відомі, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісяця. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він не змозі сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця у зв'язку з тим, що ніде не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до його повноліття. Виконавчий лист видано Великоберезнянським районним судом 22 січня 2004 року. Також в судовому засіданні було встановлено , що син позивачки та відповідача навчається в Свалявському технічному коледжі НУХТ та дане навчання є платним, що стверджується довідкою виданою Свалявським технічним коледжем НУХТ та договором про навчання, квитанціями. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років . Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. На підставі викладеного та

Outcome: approved