Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 198 від 25.06.1998 року, який був зареєстрований Миколаївською Універсальною товарно-сировинною біржою . Позовні вимоги позивачі обгрунтовує тим, що 25.06.1998 року вона придбала у відповідачки [PERSON] 65/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Куйбишева , 42 в м. Новий Буг Миколаївській області. Угоду сторони зареєстрували на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі 25.06.1998 року за реєстровим № 198. Між продавцем [PERSON] і позивачем пересуньмо А.В. як покупцем, при укладенні спірного договору куплі-продажу житлового будинку було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов. Зокрема, власник будинку, відповідач по справі [PERSON] , передала у власність належну їй 65/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , а позивач сплатила їй за вказане нерухоме майно обумовлені в договорі грошові кошти у розмірі 1200 грн. та вселилася у вказаний будинок. На виконання умов п. 9 вказаної угоди , 08.09.1998 року, позивачка [PERSON] зареєструвала цей договір у Новобузькій філії Миколаївського БТІ за реєстрованим №60. З метою подальшого відчуження зазначеного житлового будинку позивачка звернулася до приватного нотаріуса , який, відмовився посвідчити договір куплі- продажу будинку , оскільки договір купівлі- продажу від 25.06.1998 року, є недійсний і потребує нотаріального посвідчення. На час укладення угоди, через юридичну необізнаність сторони зазначену угоду не посвідчили нотаріально , а зараз, відповідачка [PERSON] на чисельні усні пропозиції до неї з приводу нотаріального посвідчення раніше укладеного договору куплі-продажу житлового будинку, не реагує. Починаючи з червня 1998 року , тобто з часу придбання вказаного будинку , і до цього часу позивачка почала використовувати вказане житло як власниця, зробила своїми засобами та силами капітальний ремонт, несла витрати в сплаті комунальних послуг, тощо. Тому з метою розпорядження фактично належним їй житловим будинком, просить визнати зазначений договір дійсним, та визнати за нею право власності на житловий будинок що розташований по вул. Куйбишева , 42 в м. Новий Буг Миколаївській області Позивачі звернулися до суду із заявою про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її присутності, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. \~За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.\~169, ч. 1 ст.\~224 ЦПК України\~слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог\~ст. 225 ЦПК України\~судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. 25.06.1998 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 65/100 частин будинку що розташований по вул. Куйбишева , 42 в м. Новий Буг, Миколаївській області загальною площею, житловою площею 47,10 кв.м., який зареєстрований за номером № 19 зареєстрований Вознесенською філією Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржі (а.с.3). Згідно реєстраційного посвідчення виданого 08.09.1998 року Новобузького бюро технічної інвентаризації, 65/100 частин довомолодіння № 42 по вул..Куйбишева в м.Новий Буг, Миколаївської області зареєстровано за позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ( а.с.4). Як видно із листа від 04.07.2015 року позивачка [PERSON] зверталась до відповідачки [PERSON] із проханням зявитися до приватного нотаріуса [PERSON] для нотаріального оформлення вищезгаданого договору купівлі-продажу ( а.с.11) Згідно з застереженнями, що містяться в\~ст. 5 ЦК України\~та п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Відповідно до\~ст.227 Цивільного кодексу УРСР 1963р., який діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого\~\~будинку\~\~ повинен\~\~ бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору\~\~\~\~\~\~Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., який діяв на час укладення договору, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.334 Цивільного кодексу України). Цей договір був укладений згідно\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв у той час, відповідно до якої біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Цей договір був зареєстрований в Новобузькому бюро технічної інвентаризації на ім'я позивача, що підтверджено реєстраційним посвідченням. Реєстрація Новобузьким бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент, не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб» передбачала підставу для державної реєстрації-договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. В цьому реєстраційному посвідченню вказано, що нерухоме майно зареєстровано на ім'я [PERSON] та записано в реєстраційну книгу КП БТІ під реєстровим номером 60. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме - визнати дійсним договір купівлі-продажу 65/100 частини житлового будинку № 42 по вул. Куйбишева в м. Новий Буг, Миколаївської області, оскільки відповідно до норм цивільного законодавства сторони по договору купівлі - продажу дотрималися його письмової форми, умов щодо змісту, істотних умов, вимог до дієздатності сторін та відповідності внутрішньої волі сторін і їх волевиявленню щодо укладення договору. Дії сторін були спрямовані на встановлення відповідних прав та обовязків щодо купівлі обєкту нерухомості, що підтверджує спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків про що свідчить фактичне виконання сторонами умов даного договору в результаті чого за позивачкою [PERSON] Новобузьким бюро технічної інвентаризації було зареєстроване право власності на вказану частину житлового будинку на підставі укладеного договору купівлі-продажу посвідченого Вознесенською філією Миколаївської Універсальної товарною-сировинної біржі від 25.06.1998 р. за реєстром № 198. Що стосується вимог позивачки про визнання права власності на спірну частину житлового будинку, то в цій частині вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до чинного на час укладення угоди законодавства, майнові права підлягали реєстрації в БТІ, доказом такої реєстрації є реєстраційне посвідчення Новобузького БТІ, право власності позивачем вже набуто. Визнання договору купівлі-продажу дійсним є самостійним способом захисту права власності, яке посвідчене реєстраційним посвідченням. Право власності зареєстровано, а позивачем не надано доказів того, що відповідачем або іншими особами порушується, не визнається або оспорюється його право власності на житловий будинок. Позивач не вимагає від відповідача компенсації за понесені ним судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. Крім цього, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. \~\~\~ \~Таким чином, враховуючи, що позивачка при зверненні до суду з позовною заявою сплатила суму судового збору в загальному розмірі 660,10 грн., що перевищує встановлений розмір судового збору для подання позовної заяви немайнового характеру (243,60 грн.), суд вважає, що позивачці слід повернути зайво сплачену нею при зверненні до суду на користь держави\~\~суму судового збору в розмірі 416,5 грн.

Outcome: partial