Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 27 жовтня 2016 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначається, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано судовим рішенням. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON]. 16.11.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати із нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно через що вона вимушена звернутися до суду із позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання. Завчасно поданою через канцелярію суду заявою сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності. Зазначив про часткове визнання позовних вимог, оскільки спроможний сплачувати аліменти щомісячно лише у розмірі ? від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 11.10.2008 року по 16.11.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка постійно проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Доказів того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки відповідачем надано не було. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним і може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.10.2016 року і до моменту досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved