Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути аліменти, за минулі роки починаючи з 03.01.2012 року. В обґрунтування вимог вказує, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. [PERSON]. є інвалідом І групи та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо та у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON]. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.06.2009 року, який розіврано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.10.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.12.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2864. Син проживає разом із позивачкою по [ADDRESS], що підтверджується довідкою ДП ''Фаворит-3'' за №802 від 18.08.2014 року. Відповідно до медичного висновку Тернопільської міської дитячої поліклініки за №1 від 11.01.2011 року, [PERSON]., [INFO] є дитиною інвалідом, за діагнозом - хвороба дауна. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда до досягнення 18 років у розмірі 750 грн., що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 17.02.2011 року, виданим управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради. [PERSON] проживає окремо та у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] та матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працює керівником гуртка у Ярмолинецькому професійному ліцеї та його середньомісячний дохід становить 973 грн., що підтверджується довідкою про доходи Яромолинецького професійного ліцею за №369 від 10.09.2014 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує стабільний, регулярний дохід, інших утриманців, крім доньки не має, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття підлягають до задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по аліментах за період з 01.11.2012 року по 2014 рік до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів з [PERSON] та не могла їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом

Outcome: partial