Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона 20.08.2014 року, 12.09.2014 року та 10.10.2014 року зверталась до ветеринарної клініки «[INFO]» у зв'язку з захворюванням кота Рижика, якому 10 років, з метою амбулаторної діагностики захворювання і призначення лікування. Відвідування клініки за проханням позивачки здійснювала [PERSON] Позивачка зазначає, що призначене черговим ветеринаром клініки лікування у вигляді антибіотиків широкого спектру дії не принесло тварині полегшення, а лише погіршило її загальний стан. Кожного разу, відвідуючи клініку, здійснювався огляд тварини, але діагноз не був встановлений, не пропонувалась діагностика крім загального аналізу крові. На вимогу надати амбулаторну картку тварини в клініці була отримана категорична відмова, також було відмовлено озвучити прізвище ветеринара, який лікував тварину. При грошовому розрахунку чеки клінікою не надавалися. В зв»язку з тим, що ветеринар клініки «[INFO]» не звертав уваги на погіршення стану тварини після кожного призначення, позивачка вирішила звернутися в клініку «Злата», в якій 17.10.2014 року був проведений кваліфікований огляд тварини, зроблений рентген і з»ясувалось, що у тварини пухлина в носі, яка поширилась у горло. Також була призначена операція на 20.10.2014 року, однак проведена вона не була через значне погіршення стану тварини. Позивачці було запропоновано усипити тварину з метою позбавлення її від фізичних страждань. Позивачка стверджує, що через халатні, поверхові і непрофесійні дії чергового ветеринара клініки «[INFO]» не був вчасно встановлений діагноз, був втрачений час, який можна було використати для лікування захворювання, а також проведення можливого операційного втручання. Позивачка через такі дії відповідача отримала стрес, втратила душевну рівновагу та апетит. [PERSON] є інвалідом І групи по зору, більшу частину свого часу проводила у спілкуванні з цією твариною. Депресивний стан, в якому перебуває позивачка, змушує її систематично вживати заспокійливі ліки. Позивачка просить стягнути з відповідача витрати за надані послуги в розмірі 300 гривень та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 7 000 гривень, а також стягнути судові витрати. В заяві від 20.01.2015 року представник позивачки [PERSON] зазначила, що власником клініки є фізична особа-підприємець [PERSON], якого вона просить притягнути відповідачем. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. При цьому відповідач пояснив, що клініки «Снєжнєвських» не існує, він, як приватний підприємець, у належному йому на праві власності приміщенні розмістив лікарів-ветеринарів, які працюють у нього за договором. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, ФОП [PERSON] в належних йому на праві приватної власності нежилих приміщеннях №№1-8 (групи приміщень №5), №№ІХ,Х по [ADDRESS] здійснює ветеринарну практику та роздрібну торгівлю ветеринарними медикаментами і препаратами на підставі ліцензії серії [NUMBER], виданої 18.04.2011 року Головним управління ветеринарної медицини в м. Києві, та ліцензії серії [NUMBER], виданої 23.05.2012 року Головним управлінням ветеринарної медицини в м. Києві (а.с. 32, 34- копії ліцензій). [PERSON] має вищу освіту за спеціальністю «Ветеринарна медицина» та має кваліфікацію лікар ветеринарної медицини (а.с.68), працює у ФОП [PERSON] на підставі трудового договору від 04.02.2014 року (а.с.66 - копія трудового договору). 20.08.2014 року, 12.09.2014 року та 10.10.2014 року [PERSON] зверталась до ветеринарної лікарні ФОП [PERSON] за наданням медичних послуг у зв»язку з хворобою кота Рижика, що підтверджується актами про надані медичні послуги (а.с.7-10). Лікування призначала лікар [PERSON] Відвідування ветеринарної клініки [PERSON] підтверджується також копіями записів в амбулаторному журналі від 20.08.2014 року, 12.09.2014 року та 10.10.2014 року (а.с.47-54). Відповідно до довідкової інформації, наданої ФОП [PERSON], [PERSON], власниця кота Рижика, зверталась до ветеринарної клініки ФОП [PERSON]: 20.08.2014 року - за послуги нараховано 62 гривні, сплачено 62 гривні; 12.09.2014 року - за послуги нараховано 129 гривень, сплачено 129 гривень; 10.10.2014 року - за послуги нараховано 112 гривень, сплачено 40 гривень. Загалом [PERSON] сплатила 231 гривню (а.с.62). Представник позивачки в судовому засіданні стверджувала, що вона зверталась до ветеринарної клініки ФОП [PERSON] у зв'язку з тим, що у кота Рижика були хрипи, він не міг дихати та приймати їжу. Лікарем були надані некваліфіковані послуги, не встановлено правильний діагноз і не вірно призначено лікування десятирічному коту Рижику, що призвело до погіршення стану тварини і наслідком чого стало те, що тварину усипили в клініці «Злата». За лікування кота було сплачено 300 гривень, а саме: за огляд тварини - 100 гривень, за аналіз крові - 40 гривень, за видалення зуба - 74 гривні, за уколи - 86 гривень. З виписки з історії хвороби, наданої лікарем КВВТЦ «Злата» [PERSON] (а.с.12), вбачається, що 17.10.2014 року до лікаря звернулась [PERSON] - власниця десятирічного кота «Рижика» зі скаргами на стан здоров'я тварини. Лікарем було виявлено новоутворення носоглотки, а 20.10.2014 року через неможливість терапевтичного і хірургічного лікування тварину усипили. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що, як вбачається з журналу відвідувань, [PERSON] зверталась до клініки у зв'язку з захворюванням кота Рижика 2012 року народження, а не 2004 року народження. Скарги були на поганий апетит і неприємний запах з рота у тварини, а пухлини твердих тканин у кота не спостерігалось. Встановлений у клініці «Злата» діагноз про новоутворення є попереднім, адже гістологічного або цитологічного дослідження патологічного матеріалу не проводилось. Представником позивачки не надано жодних доказів на підтвердження того, що лікування у клініці відповідача проводилось невірно, що призвело до необхідності усипити тварину. Також представником позивачки не надано доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди 300 гривень. Оскільки відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача по лікуванню кота і його смертю, підстав для стягнення з ФОП [PERSON] шкоди в розмірі 300 гривень немає. З огляду на викладене немає підстав і для відшкодування моральної шкоди. Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений і не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed