Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: Ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує повністю. відповідач не надає матеріальної допомоги дитині взагалі. Останні шість місяців він взагалі не з'являвся до дитини. Вона доглядає дитину, яка не досягла 3років, тому не має змоги працювати. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України - повістка вручена органу місцевого самоврядування за місцем його фактичного та за зареєстрованим місцем проживання, проте в судове засідання не з'явився. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії І-МИ № 078607 від 16.10.2012 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ № 174021 від 26.12.2012 року, довідка № 745 від 25.03.2015 року, видана Мошанецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 746 від 25.03.2015 року, видана Мошанецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, акт обстеження матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON] від 13.03.2015 року №1540/02-39/3. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надавав матеріальну допомогу своїй дитині. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає 1032 гривень, а з 1 грудня 2015 року має становити 1167 гривень. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримував дитину та забезпечував прожитковий мінімум дитини відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст.141,150 Сімейного кодексу України. Також в порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial