Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суд із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка за життя збудувала житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. 12 вересня 2011 року її мати склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Т.Полянської сільської ради Перечинського району Майор Н.С., згідно якого заповіла їй усе своє майно. У встановлений законом строк вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, вимоги [PERSON] підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 25 грудня 2013 року, актовий запис №25 (а.с. 6). Також встановлено, що [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], [INFO], про що свідчить заповіт від 12 вересня 2011 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Майор Н.С., зареєстрований в реєстрі за №145 (а.с. 7). З довідки Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №742 від 11 липня 2014 року вбачається, що згідно погосподарської книги №08 особового рахунку [NUMBER] головою дворогосподарства [ADDRESS] (рік побудови будинку - 1948) була [PERSON], яка померла у 2013 році. На день її смерті зареєстрованих осіб немає (а.с. 8). Крім цього встановлено, що позивачка [PERSON] 17 червня 2014 року звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №53/2014 стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 26-36). Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 147/01-16 від 19 серпня 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] та право власності на вказаний будинок не було зареєстроване (а.с. 17). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту- визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved