Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів. Заявлений позов обґрунтувала тим, що 26.05.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Клубовецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя з ним не склалося, тому вони протягом тривалого часу (з червня 2017 року) проживають окремо. Позивачка стверджує, що відповідач офіційно не працює, займається пасажирськими перевезеннями громадян до [PERSON] та пошуком для них роботи, його неофіційний місячний заробіток становить від 40 000 до 50 000 грн. Відповідач матеріально не забезпечував та не забезпечує сім'ю. Він не несе жодних матеріальних витрат на утримання їх малолітньої дитини. Позивачка не працює, так як знаходиться в декретній відпустці. Вона з дочкою живе на соціальні допомоги та на кошти, які надають їй батьки. Дитина проживає разом із позивачкою, яка несе всі обов'язки щодо утримання та виховання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою малолітню дочку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала частково, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшов відзив, в якому просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2010 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Клубовецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя з ним не склалося, тому вони протягом тривалого часу (з червня 2017 року) проживають окремо. Відповідач матеріально не забезпечував та не забезпечує сім'ю. Він не несе жодних матеріальних витрат на утримання їх малолітньої дитини. Позивачка не працює, так як знаходиться в декретній відпустці. Вона з дочкою живе на соціальні допомоги та на кошти, які надають їй батьки. Дитина проживає разом із позивачкою, яка несе всі обов'язки щодо утримання та виховання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою малолітню дочку. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивачки на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення проводити до повноліття доньки. На підставі наведеного,

Outcome: partial