Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу з позивачем має неповнолітню дочку, шлюб розірваний у судовому порядку, після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає, є працездатним, інших дітей, утриманців не має, займається підприємництвом - надає послуги з ремонту транспортних засобів, має дохід і спроможний сплачувати аліменти на дитину у визначеному нею розмірі. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду офіційному веб-сайті суду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач та її представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: З свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження, довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа, встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], позивачка має статус внутрішньо переміщеної особиз тимчасово окупованої території, дитина проживає з нею у м. Бровари і перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, принаймні іншого відповідачем не доведено. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Позивач у позові просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, проте, жодних доказів на підтвердження майнового стану відповідача, наявності у нього постійної чи періодичної роботи та отримання ним будь-яких доходів суду не надала. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження таких доходів відповідача, з яких би він був спроможним сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., то суд не вбачає підстав для повного задоволення позову і стягнення аліментів у вказаному позивачкою розмірі. Виходячи з вимог закону щодо визначення розміру аліментів, участі обох батьків в утриманні дитини, майнової спроможності відповідача, з того, що відповідач не довів своєї непрацездатності чи іншої неплатоспроможності, - то при таких обставинах у сукупності суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1015 грн., що становить половину прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на даний час. Суд вважає, що відповідач як особа працездатна, взмозі виплачувати аліменти у такому розмірі. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, позивач не довів. Розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути змінений у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів у порядку передбаченому ст. 192 СК України. Згідно ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 16.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial