Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім»єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ посилаючись на те, що з вересня 2006 року по серпень 2015 року проживала з [PERSON], однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За цей період за кошти спільного сімейного бюджету було придбано майно: автомобіль, трактор МТЗ-80, причіп до легкового автомобіля, тракторний причіп, оприскувач, котки саморобні, мийку високого тиску, зварювальний апарат, болгарку, мотокосу. Просить визнати зазначене майно спільною сумісною власністю та провести його поділ. В судовому засіданні представник позивача надала уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що також було придбано за спільні кошти телевізор, морозильну камеру, плуг, сепаратор молочний, всього на загальну суму 214 161,28 гривень. ? частина зазначеного майна в грошовому виразі становитиме 107080,64 гривни, тому просить в порядку поділу майна визначити за нею право власності на телевізор, морозильну камеру, плуг, сепаратор молочний та автомобіль, всього на суму 111261,28 гривень, а різницю вона сплатить відповідачеві в грошовому виразі. Відповідач надав до суду зустрічний позов в якому зазначає, що в період спільного проживання за спільні сумісні кошти придбали з [PERSON] плуг, комбайн, холодильник, погрузчик, телевізор, ячмінь-30 тонн, сцепку до трактора, сепаратор молочний, а також придбали пластикові вікна та будівельні матеріали з метою заміни огорожі. Просить визнати за ним право власності на автомобіль та причіп до нього. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, зустрічний позов визнала частково. В судовому засіданні відповідач та його представник просили задовольнити вимоги зустрічного позову. Позовні вимоги позивачки визнали частково. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання сторін однією сім»єю без реєстрації шлюбу з вересня 2006 року по серпень 2016 року. Зазначений факт підтверджується поясненням позивачки та не заперечений поясненням відповідача, також підтверджується матеріалами справи. Позов позивачки про визнання майна спільною сумісною власністю та зустрічний позов відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю підлягають частковому задоволенню. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка та відповідач проживали разом, вели спільне господарство. Відповідач займався обробітком землі. Техніку для обробітку землі придбали разом. Грішми їм також допомагала сестра позивачки. Бачила, що у сторін в господарстві був трактор синього кольору з причіпом. Їздив на ньому відповідач та обробляв ним землю. Документів на трактор вона особисто не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що йому відомо що позивачка та відповідач в період спільного проживання придбали трактор МТЗ-80. Він допомагав [PERSON] ремонтувати цей трактор, виконував зварювальні роботи. Також був придбаний автомобіль, був причіп до легкового автомобіля та трактора. Коли припинили спільне проживання [PERSON] забрав трактор та автомобіль. Трактор та автомобіль він бачив у дворі [PERSON] коли приїздив разом із іншими до нього додому. Бачив саме той трактор який був у них коли вони проживали разом. Свідок [PERSON] суду пояснив, що післ припинення спільного проживання [PERSON] з його матір»ю [PERSON] він відвозив особисті речі [PERSON] до його матері. [PERSON] забрав собі трактор, причіп, оприскувач, автомобіль. Це майно придбалось в період коли вони проживали разом. Також міняли вікна та поставили огорожу. Крім зазначеного майна були котки, зварювальний апарат, мийка, болгарка. Трактор був придбаний у с.Злинка за 18000 гривень. Телевізор та холодильник залишились у [PERSON] Комбайн «Нива» належить [PERSON], оскільки він був придбаний до спільного проживання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] коли проживали разом поміняли вікна в будинку, поставили огорожу. Також купували майно, а саме дві мотокоси, сепаратор, телевізор, холодильник, оприскувач, трактор. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий з [PERSON] та [PERSON] та бачив у них причіп до трактора, трактор синього кольору МТЗ-80, також разом вони купували автомобіль, оприскувач. Коли їздив у Вербівку бачив автомобіль та причіп до нього. Також привозили дизельне пальне в кількості 2.5 тонн в двістілітрових бочках. Бачив як [PERSON] вивозив ячмінь. Ще бачив у гаражі, коли сторони проживали разом мийку, болгарку та мотокосу. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що [PERSON] приїхав в с.Вербівку легковим автомобілем, а через деякий час до нього приїздили та привозили одяг. Говорили, що документи віддадуть після суду. Техніки біля будинку не бачила. Їй відомо що [PERSON] обробляв земельні паї. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з [PERSON] та допомагав йому перевозити ячмінь з поля до будинку в с.Глодоси. Також бачив техніку, а саме комбайн, оприскувач, одноосний причіп, а також допомагав робити погрузчик. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює у відділі ДВС та виконував ухвалу суду про арешт майна [PERSON], а саме автомобіля ВАЗ 2115, трактора МТЗ-80 та зварювального апарату. Коли приїхали в с.Вербівку [PERSON] дома не було, а його мати не дозволила оглянути трактор. Трактор був синього кольору з червоною решіткою спереду. Вони сфотографували трактор який стояв у дворі [PERSON] в с.Вербівка. Даний трактор вони оглянули з відстані 200-250 метрів. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у нього у власності є трактор МТЗ-80 синього кольору. Інколи він допомагав [PERSON] обробляти земельні ділянки, але в основному використовував трактор для своїх потреб. Коли виконував роботи неподалік с.Вербівка, то трактор залишав у дворі [PERSON] На трактор у нього є відповідні документи. Дослідивши матеріали цивільної справи та висновок за результатами перевірки заяви [PERSON] судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] проживаючи однією сім»єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу придбали майно, а саме: автомобіль ВАЗ-211540, причіп до легкового автомобіля, холодильник, телевізор, плуг, сепаратор молочний. Наявність зазначеного майна підтверджують як позивачка так і відповідач, свідки та матеріали справи. Крім того сторонами спільно було придбано трактор МТЗ-80, причіп до трактора, оприскувач штанговий, зварювальний апарат та придбано будівельні матеріали на облаштунок огорожі та заміну вікон. Наявність зазначеного майна трактора МТЗ-80 підтверджено матеріалами справи - копією свідоцтва про реєстрацію машини та талоном державного технічного огляду машини (а.с.26-27), висновком за результатами перевірки заяви [PERSON] від 31.08.15 р. про те, що [PERSON] забрав спільне майно нажите разом з [PERSON], а саме трактор МТЗ-80, поясненнями [PERSON] та висновком (а.с.16-18), де сам [PERSON] зазначив, що забрав автомобіль та трактор, а [PERSON] залишив інше майно, а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які пояснили, що бачили трактор МТЗ-80 синього кольору як в с.Глодоси, де проживали сторони, так і в с.Вербівка біля будинку де проживає [PERSON] Згідно повідомлень держсільгоспінспекції (а.с.128,166) зазначено, що в електронно-обліковій системі відсутня інформація щодо перебування на обліку трактора МТЗ-80, оскільки документи щодо реєстрації сільгосптехніки за 2010-2015 рік передано до архіву у зв»язку з ліквідацією інспекції. Оскільки свідоцтво про реєстрацію машини (а.с.26,27) було видано 30.Х1.2009 року, тому відсутня інформація про перебування трактора на обліку, оскільки до архіву передані документи за 2010-2015 роки. Свідок [PERSON] пояснив, що він інколи залишав свій трактор МТЗ-80 у матері відповідача в с.Вербівка, але про те що його трактор зберігався в с.Глодоси зазначений свідок пояснень не давав, тоді як інші свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що трактор знаходився в с.Глодоси. При таких обставинах суд визнає трактор МТЗ-80 спільною сумісною власністю сторін. Серед майна, яке зазначає позивачка є спільною сумісною власністю є тракторний причіп. Наявність зазначеного майна підтверджується накладною на придбання причіпа тракторного на ім.»я позивачки 10.02.2011 року, вартість якого становить 3000 гривень (а.с.28), та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], які особисто бачили зазначений причіп, що дає підстави вважати, що причіп до трактора є також спільною сумісною власністю сторін. Крім того позивачка просить визнати спільною сумісною власністю оприскувач штанговий та зварювальний апарат, зазначивши, що вказане майно також придбане в період спільного проживання. Факт придбання зазначеного майна підтверджується видатковою накладною та рахунок фактурою (а.с.34-35) відповідно до яких у грудні 2014 року [PERSON] було придбано оприскувач штанговий. Наявність зварювального апарата підтверджується матеріалами висновку за результатами перевірки (а.с.16-18), тому з урахуванням пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд визнає оприскувач та зварювальний апарат спільним майном, придбаним в період спільного проживання. Суд вважає, що зазначене в уточненій позовній заяві (а.с.197-201) майно, а саме болгарка та мотокоса не може бути визнаним як спільне майно, оскільки відсутні будь які докази щодо їх придбання. В наданій до матеріалів справи накладній (а.с.29) не зазначено хто саме придбав мотокосу «Кедр». Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони бачили в гаражі в с.Глодоси де проживали сторони болгарку, мотокосу, мийку, але що це за техніка, ким і коли була придбана пояснень суду не надали, тому в суду немає підстав визнавати їх спільним сумісним майном подружжя. В зустрічному позові [PERSON] зазначив, що окрім майна зазначеного позивачкою за спільні кошти вони придбали погрузчик електричний, сцепку до трактора на 8 борін, ячмінь фуражний 30 тонн, комбайн «Нива», та інше майно, яке не заперечено позивачкою і визнано спільним майном подружжя. Відповідач зазначив, що комбайн «Нива» вартістю 60000 гривень безпідставно включений позивачкою в розподіл, так як він є особистою власністю відповідача, оскільки був придбаний до 2006 року, до моменту початку спільного проживання сторін. Зазначене також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], тому в суду немає підстав для визнання зазначеного майна спільним майном подружжя. Відповідачем зазначено що в 2015 році було зібрано із земельних ділянок які він обробляв 30 тонн зерна ячменю, який також потрібно визнати спільною власністю. Судом встановлено, підтверджено поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] допомагав перевозити ячмінь з поля до будинку в с.Глодоси, де проживали сторони, а [PERSON] бачив, як [PERSON] грузив ячмінь на автомобіль та вивозив. Свідок [PERSON] не заперечив зазначений факт та пояснив, що дійсно відвозив зерно ячменю пайовикам, земельні ділянки яких на той час були в обробітку [PERSON] Крім зазначених пояснень свідків відсутні будь які докази щодо кількості зазначеного ячменю, його якості, отримання зерна пайовиками та будь які інші докази з приводу цього майна, в зв»язку з чим суд не має підстав для визнання 30 тонн ячменю, які зазначив відповідач спільною власністю подружжя. Також суду не надано доказів щодо придбання спільного майна погрузчика електричного та сцепки до трактора на 8 борін. Будь які докази про існування зазначеного майна відсутні також в матеріалах справи та висновку за результатами перевірки заяви [PERSON], тому суд не вбачає підстав для визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю подружжя. В зустрічному позові відповідач зазначив, що в період проживання однією сім»єю з позивачкою вони придбали будівельні матеріали та пластикові вікна, які були поставлені в будинку позивачки, а із будівельних матеріалів було зроблено огорожу біля будинку. В підтвердження зазначеного відповідач надав видаткову накладну №198 від 23.04.2015 року та розрахункову квитанцію від 23.10.2014 року на своє ім.»я, якими підтверджується придбання зазначених матеріалів та вікон в період спільного проживання. Про те, що сторони в період спільного проживання в будинку поміняли вікна на пластикові та поставили огорожу підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], що є підтвердженням того, що зазначені будматеріали є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні з урахуванням оціночного висновку щодо вартості автомобіля, накладних на придбання майна та інших документів які підтверджують вартість майна (а.с.28;34-35;43-47;62-65;137;139), сторони шляхом взаємних поступок прийшли до висновку що вартість автомобіля ВАЗ-2115 становить 87261,18 гривень, причіп до автомобіля вартістю 8000 грн., трактор МТЗ-80-60000 гривень, причіп тракторний-3000 грн., оприскувач шланговий 14300 грн., зварювальний апарат-2000 грн., телевізор «Самсунг»-8000 грн.,морозильна камера «Індезіт»-8000 грн., плуг ПЛН-3-7700 грн., сепаратор-800 грн., будматеріали 14024,62 грн. Таким чином вартість майна яке є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки які проживали без реєстрації шлюбу становить - 213085,9 гривень. Відповідно до вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюється положення глави 8 цього Кодексу, що передбачає право спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст.. 63 СК України дружини та чоловік, мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи з вимог ч.1 ст. 70 СК України, ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином сторони мають право на ? частину спірного майна, що в грошовому виразі становить 213085.9:2=106542,95 гривень. Враховуючи ту обставину, що транспортні засоби використовував відповідач, має посвідчення водія, автомобіль на даний час знаходиться у нього, тому в порядку розподілу спільного сумісного майна необхідно виділити [PERSON] автомобіль ВАЗ-2115, причіп до легкового автомобіля, трактор МТЗ-80, причіп до трактора, оприскувач та зварювальний апарат, на загальну суму 174561,28 гривень. У позивачки залишилось майно яке є спільною сумісною власністю, а саме телевізор «Самсунг», морозильна камера «Індезіт», плуг ПЛН, сепаратор молочний, будівельні матеріали використані на спорудження огорожі та пластикові вікна в будинку в якому вона проживає, тому в порядку розподілу спільного сумісного майна зазначене майно необхідно виділити позивачці на загальну суму 38524,62 гривни. У зв»язку з тим, що вартість частки майна відповідача значно перевищує вартість майна позивачки, тому з відповідача підлягає стягненню різниця між ідеальною часткою та вартістю майна, яке виділяється відповідачеві 174561,28-106542,95=68018 грн.(68018.33+38524,62=106542,95 грн.). При зверненні до суду сторони понесли судові витрати, а саме позивачка по сплаті судового збору (а.с.2-3;194) в сумі 1230+689+41,34=1960,34 гривни, а відповідач поніс судові витрати по сплаті судового збору (а.с.74) в сумі 546 гривень та за проведення експертної оцінки автомобіля (а.с.75) в сумі 600 гривень, а всього в сумі 546+600=1146 гривень. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати понесені сторонами підлягають взаємному розрахунку 1960,34-1146=814,54 гривни, а різниця в сумі 814,54 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial