Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2015 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який був власником 15/100 частин домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 15/100 частин земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,1031 га, за вказаною вище адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Проте, за життя [PERSON] заповіт на належне йому майно не склав. Позивачка зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом майна померлого її батька [PERSON] є вона та [PERSON], яка в установлений термін відмовилась від ? частини належного їй спадкового майна, а тому єдиним спадкоємцем першої черги за законом залишилась позивачка. Далі позивачка зазначає, що свідоцтвом на право на спадщину за законом від 15 січня 2008 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В., посвідчила, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємицею майна гр. [PERSON], який помер [INFO] року, є його дочка [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 15/100 частин домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану вище частину домоволодіння зареєстроване КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про що 7 лютого 2008 року в книгу № 228-231 зроблено запис за реєстровим № 37854. Також, позивачка зазначає, що співвласниками домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є: 15/100 частин - позивачка; 73/100 частин - відповідачка [PERSON] та 12/100 частин - відповідачка [PERSON] Проте, постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. від 26 січня 2015 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину земельної ділянки, після смерті її батька [PERSON], яка перебувала у його та [PERSON] спільній приватній власності на підставі акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 1998 року. Причиною відмови державним нотаріусом зазначено, що не виділено частку померлого у спільному майні та неможливістю визначити склад спадкового майна. На підставі вищезазначеного позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 15/100 частин земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,1031 га за адресою: [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином (а.с. 22, 25, 35, 40), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 39), у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] - позивачки по справі, був [PERSON] та є [PERSON] (а.с. 10). Встановлено, що позивачка 06.10.1999 р. уклала шлюб з громадянином [PERSON], у зв'язку з чим змінили своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 11). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 грудня 1998 року, виданого на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 5 лютого 1998 року № 215, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1031 по [ADDRESS] (а.с. 15). Також, встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності Серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження від 03 лютого 2000 року за № 132 Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва [PERSON] є власником 15/100 частин домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 12). Судом встановлено, що дружина померлого [PERSON] - [PERSON] своєю заявою від 15.03.2007 р. на адресу Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, відмовилась від належної їй частки спадкового майна, яка залишилась після смерті її чоловіка на користь її та померлого дочки [PERSON] (а.с. 46). Встановлено, що позивачка [PERSON] у січні 2008 р. звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на 15/100 частин домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з чим 15.01.2008 р. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище частину домоволодіння (а.с. 14). Також, встановлено, що позивачка [PERSON] 26.01.2015 р. звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на 15/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 93). Проте, Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. від 26.01.2015 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 15/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не виділено частки померлого [PERSON] у спільному майні та неможливістю визначити склад спадкового майна (а.с. 17). Встановлено, що співвласниками домоволодіння з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є: 15/100 частин - позивачка [PERSON]; 73/100 частин - відповідачка [PERSON] та 12/100 частин - відповідачка [PERSON] (а.с. 60). Тобто, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є співвласниками конкретних частин домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку з чим земельна ділянка за цією ж адресою належить останнім відповідно до їх часток у вказаному вище житловому будинку. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право, на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Проте, встановлено, що за життя [PERSON] не склав заповіт на належні йому 15/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 1161 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, оскільки єдиною спадкоємницею першої черги після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], позивачка по справі, враховуючи відмову від прийняття спадщини дружини померлого [PERSON] на користь позивачки, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, який відповідно до ст. 60 ЦПК України доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 321, 1161 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved