Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1994 року. Під час проживання у шлюбі, за спільні кошти на імя відповідача вони 22 липня 2000 року придбали домоволодіння, а саме: житловий будинок «А-1», загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., а також літню кухню Б, сарай В, вбиральню Г, погріб Д, водо колонку І, замощення ІІ, огорожу №1,2, який знаходиться за адресою: вулиця Бекетова, будинок №10 в місті Кривому Розі. За рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Ще до розірвання шлюбу з відповідачем, вона намагалася врегулювати мирним шляхом питання з приводу розподілу майна, однак відповідач не погодився відшкодувати їй дійсну вартість 1/2 частки домоволодіння. Тому, вона просить визнати спільною сумісною власністю, як спільне майно подружжя, домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Бекетова, буд. №10, яке складається із житлового будинку «А-1», загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., а також літня кухня Б, сарай В, вбиральню Г, погріб Д, водо колонку І, замощення ІІ, огорожу №1,2, яке придбане на імя [PERSON]; визначити частки у спільній сумісній власності подружжя - по 1/2 частці за кожним із співвласників і таким чином, визнати за кожним із співвласників право власності кожному по 1/2 частці домоволодіння за вищевказаною адресою; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати на сплату судового збору в сумі 551 гривні 21 копійку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу І-КИ № 268309, актовий запис № 309 (а.с. 7), 23 липня 1994 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідно до Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2013 року (а.с. 8) шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з договором купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим № 8610 (а.с. 9), в період шлюбу сторони придбали нерухоме майно: \~а саме житловий будинок «А-1», загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., а також літню кухню Б, сарай В, вбиральню Г, погріб Д, водо колонку І, замощення ІІ, огорожу №1,2, який знаходиться за адресою: вулиця Бекетова, будинок №10 (десять) в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідно до витягу із звіту про незалежну оцінку майна від 18.03.2016 року (а.с. 13), ринкова вартість домоволодіння на дату оцінки склала 99\~716,00 гривен. Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до\~ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються\~ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Судом встановлено, що майно, про поділ якого заявлено вимоги, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: вулиця Бекетова, будинок №10 в місті Кривому Розі, зареєстрований на відповідачеві [PERSON], однак даний факт не спростовує презумпції належності вказаного домоволодіння до спільної сумісної власності подружжя. Як вже було встановлено, шлюб між сторонами розірвано, однак в результаті розірвання шлюбу співвласники перестають бути подружжям, але правовий режим їхнього майна, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього подружжя, тобто спірне майно належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно\~ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч. 2, 4, 5\~ст. 71 СК України\~неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 21 копійка. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності,

Outcome: approved