Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась до міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 16997 грн. 42 коп., інфляційні втрати у розмірі 60820,10 грн. та 3 % річних у сумі 6036,64 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. На обґрунтування позову вона зазначила, що 03.11.2005 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 06.06.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. З 01.01.2006 року відповідач припинив виплату аліментів та заборгованість по аліментах станом на 31.10.2017 становить 55970,00 грн., з урахуванням добровільно сплачених сум 26670,00 грн., заборгованість станом на 01.11.2017 становить 29300,00 грн. Оскільки відповідач не сплачує аліменти зі своєї вини, позивачка просить стягнути з нього неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 16997 грн. 42 коп., інфляційні втрати у розмірі 60820,10 грн., 3 % річних у сумі 6036,64 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» у звязку з відсутністю адресата вдома. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07.06.2003 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського управління юстиції, прізвище подружжя «Горда», про що свідчить копія свідоцтва про одруження 1-ЖС №100923./а.с.13/ Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину\~доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.15/. 14.10.2009 шлюб між сторонами було розірвано про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС №064311./а.с.14/ На виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-5240, був виданий виконавчий лист від 03.11.2005 року, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 06.06.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунків заборгованості боржника по аліментах від 21.11.2017 державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заборгованість [PERSON] з виплати аліментів станом на 01.11.2017 становить 29300,00 коп. /а.с.17-18/. Заборгованість виникла з вини відповідача, він не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Як вбачається із наданого державним виконавцем розрахунку, проведеного на підставі ч.3\~ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»\~та\~ст.195 СК України\~у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів з 01.01.2006, станом на 01 листопада 2017 року у розмірі 29300 грн. 00 коп. Розмір неустойки по сплаті аліментів боржником [PERSON] відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01 січня 2006 року по 31 жовтня 2017 року складає 16997,42 грн. та є меншим ніж 100 % заборгованості. Сума заборгованості зазначена позивачем у розрахунку, який міститься в позовній заяві, відповідачем не спростований. Враховуючи методику обчислення неустойки у звязку з несплатою аліментів, суд приходить до висновку, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з відповідача за період з 01 січня 2006 року по 01 листопада 2017 року в розмірі 16997,42 грн., зазначений позивачем є вірним. Отже, загальний розмір пені (неустойки), яка підлягає стягненню з відповідача становить 16997,42 грн. Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення 3-х процентів річних у сумі 6036,64 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 60820,10 грн., у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки положення ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на сімейні правовідносини, а діючим Сімейним Кодексом України передбачена відповідальність за порушення сплати аліментів у виді стягнення неустойки, іншого виду відповідальності за прострочення сплати аліментів не передбачено.\~ З наведених вище підстав суду не застосовує норми ст.ст. 599, 612, 625 ЦК України. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 , п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані та розрахунки щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а з'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору в частині компенсації витрат на правову допомогу, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу таким, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів та відмовити у стягненні з нього інфляційних витрат та 3 відсотків річних, а також витрат на правову допомогу, понесених позивачем. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial