Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Вовчинецька сільська рада Івано-Франківської міської ради та з урахуванням уточнення до позовних вимог просить визнати відповідачів [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], неповнолітніх [PERSON], 03.12.2005р.н. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком №26 по вул.Шевченка в с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради та позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням за вказаною адресою, зобовязання зняти відповідачів з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про слухання справи без її участі, просила позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Заяв про розгляд справи у їх відсутності не надходило а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору у відсутності незявившихся сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO] і є власником житлового будинку згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом Серія ВАА№157200 від 06.08.2002р. Із змісту заяви про уточнення позовних вимог поданих позивачкою 06.11.2017р. вбачається, що відповідачі [PERSON] [INFO], [PERSON], 984 р.н. та неповнолітній [PERSON], 03.12.2005р.н. зареєстровані на постійне місце проживають в [INFO], є громадянами [PERSON] Федерації, про що свідчить Довідка з паспортного столу, яка міститься в матеріалах справи. Як вбачається із Довідки про склад сімї виданої Вовчинецькою сільською радою від 14 липня 2017року №1336 до складу зареєстрованих осіб за адресою: с. Вовчинець, вул. Шевченка, 26 входить: голова сімї: [PERSON], [INFO], син:Храбатин [PERSON] Васильович-1968р.н., який не проживає за вказаною адресою з 1998року, син:[PERSON], 1966р.н. , невістка: когут [PERSON], [INFO], яка не проживає за вказаною адресою з 2012р., онука: [PERSON],1984р.н., яка не проживає за вказаною адресою з 2011р., правнук: [PERSON],2005р.н., який не проживає за вказаною адресою з 2011р. та онука: [PERSON], [INFO], яка не проживає за вказаною адресою з 2012р. Статтею 321 ЦК Українивстановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК Українивстановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 156 ЖК Україниз урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК Україничлени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вонипостійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленості між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідно дост. 156 ЖК Українитаст. 405 ЦК України, право члена сім'ї власника квартири, який не є його співвласником, на користування цією квартирою обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним з ним проживанням у цій квартирі. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітній [PERSON], 03.12.2005р.н. які не є власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Вовчинець, вул. Шевченка, 26, та як колишні члени сім'ї позивача у спірному будинку не проживає з 2012 року, тобто більше одного року, тому позовні вимоги про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком №26 по вул.Шевченка в с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради та позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням за вказаною адресою, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, суд виходить з наступного. Згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed