Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який уточнила 04.07.2018 року, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. На даний час шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2005 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], батьком якого записаний відповідач. З 2004 року вони мешкають окремо, з цього часу відповідач жодного разу не бачився з сином, не цікавився його здоров'ям, вихованням та розвитком, не приймає ніякої участі в його утриманні, Батько жодного разу не спілкувався з дитиною, не вітав її на день народження та інші свята, не приймав ніякої участь у його додатковому утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя. Дитина [PERSON] навіть не знає свого біологічного батька, та навіть не впізнає його так як жодного разу не бачив. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 року закрите підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті. 06.09.2018 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про доцільність позбавлення [PERSON] [INFO], батьківських прав. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі, і вирішити спір з урахуванням інтересів дитини, та надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Третя особа - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 27 вересня 2003 року. В шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з матір'ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні. Позивач забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитина Батько з 2004 року жодного разу не спілкувався з дитиною, не вітав її на день народження та інші свята, не приймав ніякої участь у його додатковому утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя. 25 серпня 2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесене рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO] року. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив несвоєчасно, та не в повному обсязі, що підтверджується довідками з державної виконавчої служби, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав, та не надає по цей час. Вихованням сина займається лише мати, це підтверджується наступними доказами по справі: -Дитину до лікаря завжди супроводжує мати [PERSON], яка займається обстеженням, лікуванням, вакцинацією та оздоровленням дитини, що підтверджується довідкою виданою КЗ «ЗЦПМСД №1» (копія довідки КЗ «ЗЦПМСД №1 додається у додатку). -[PERSON], дійсно навчається в Запорізькій гімназії №50 Запорізької міської ради Запорізької області у 7- Б класі. За час навчання дитини з 1 по 7 клас, батько [PERSON], не займався вихованням сина, в гімназію не приходив, батьківські збори не відвідував. За час навчання вихованням хлопчика займались мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (копія довідки, що видана Запорізькою гімназією №50 Запорізької міської ради Запорізької області додається у додатку). -Керівник центру навчання іноземними мовами «МОВНА АКАДЕМІЯ» в якому займається дитина [PERSON], підтверджує, що з 01.10.2012 року за весь період навчання [PERSON], батько [PERSON] жодного разу не спілкувався з вчителями, не приводив і не забирав дитину, не цікавився досягненням свого хлопця. У вихованні та розвитку дитини приймають участь мати [PERSON], та її теперішній чоловік [PERSON], (копія довідки видана центром навчання іноземними мовами «МОВНА АКАДЕМІЯ» додається у додатку). -За весь період навчання [PERSON], в «Академії вдосконалення» в школі «Супербій» - батько [PERSON], жодного разу не з'являвся на заняття, не відвідував батьківські збори, не приводив [PERSON] на щотижневі заняття в академію. Не виявляв інтересу до досягнень та успіхів сина. В вихованні розвитку та фінансовій сплаті щомісячного абонементу, приймає участь мати [PERSON], (копія довідки з «Академії вдосконалення» в школі «Супербій» додається у додатку). В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції). У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивача та дітей, та з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Капустян Євген Володимирович «не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти». Згідно ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України - «ч. 4: При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування; ч.5: Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку від 05.09.2018 року № 01-01-22-0889 Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 05.09.2018р. №21, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно дитини [PERSON] [INFO]. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини знайшло відображення в поведінці відповідача, який тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], оскільки судом встановлено, що відповідач після припинення подружніх відносин з позивачкою з дитиною не зустрічається, не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання сина не приймає, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини і є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved