Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання непрацездатної дружини, яка знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до трьох років. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 05.09.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції. Від шлюбу [INFO] в них народилась дитина - [PERSON] Відповідач мешкає окремо, в зв'язку із чим не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини, яка є тимчасово не працездатною, має на утриманні неповнолітню дитину та яка несе додаткові витрати в зв'язку із лікуванням тощо, що ставить її . Відповідач не має постійного місця роботи, його заробітки мають мінливий характер, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно на утримання дружини, що знаходиться в відпустці по догляду за дитиною в віці до трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був повідомлений належним часом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає, що судовий виклик було вручено йому належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 05.09.2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис 436 (а. с. 4). Від шлюбу [INFO] в сторін народилась дитина - [PERSON] (а. с. 5) [PERSON] мешкає окремо від [PERSON] та [PERSON], матеріальної допомоги на утримання непрацездатної дитини добровільно не надає. [PERSON] отримує допомогу в УПСЗН Приморського району м. Маріуполя, але ця сума не є достатньою для утримання дитини (а. с. 3, 7) В своїх запереченнях відповідач [PERSON] обґрунтовує не надання матеріальної допомоги в добровільному порядку тим, що він не має постійно місця роботи та заробітку, а також надає матеріальну допомогу свої не працюючій матері [PERSON] (а. с. 15-21). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наданої суду інформації вбачається, що відповідач надав хибні дані про матеріальній стан своєї матері, яка на момент розгляду справи продовжує працювати на посаді інженера - програміста 1 категорії служби інформаційних технологій в Державному підприємстві «Маріупольський морський торгівельний порт» (а. с. 36). З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено його скрутний матеріальний стан та необхідність надання матеріальної допомоги непрацездатному члену родини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач мешкає окремо від позивача та дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання непрацездатної дружини не надає, шлюб між сторонами на момент розгляду справи не розірвано. Відповідач не має стабільного заробітку в зв'язку із відсутністю постійного місця роботи, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість здійснювати матеріальну допомогу на утримання позивачки та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти твердій грошовій сумі з вище викладених підстав, з дня пред'явлення позову. На підставі ст. 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved