Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову зазначила, що вона 18.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 81, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , видане 18.08.2015 року. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис №47 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане 05.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв`язку з чим просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву в якій вказала, що на позові наполягає та просить розглянути справу в її відсутність (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність (а.с.14). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони по справі з 18.08.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , яке видано 18.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 81 (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис №47 (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане 05.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1 (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з разом не бажають, у зв`язку з чим просять суд шлюб розірвати. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Сторони однією сім`єю не проживають, миритися та жити разом не бажають, відповідач [PERSON] заявив клопотання про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення (а.с.13), однак пізніше відкликав його та визнав позовні вимоги (а.с.14). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхньої дитини. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір, в розмірі 840,80 грн. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved