Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті, відкрилася спадщина за законом, на 1/2 частину квартири в [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлому на підставі договору купівлі-продажу і була придбана під час перебування в шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, право власності на квартиру не зареєстроване. З метою оформлення спадщини звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено, по тій причині що право власності в Коломийському МБТІ не зареєстроване. Також в нотаріальній конторі довідалась, що померлий залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] та її дітям [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] спадщини не прийняла, але діти, будучи неповнолітніми на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину. [PERSON] була позбавлена материнських прав щодо неповнолітніх дітей, а згодом померла. Діти були усиновлені подружжям [PERSON] та змінили прізвище і по батькові. Просить суд, в зв'язку із вказаними обставинами її позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, подали заяви, в яких проти задоволення позову не заперечили. Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що з 03 серпня 1968 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] /а.с.10/. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05 березня 2003 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № Д-356, [PERSON] перебуваючи у шлюбі із позивачкою придбав квартиру [ADDRESS] /а.с.11/, проте за життя право власності на неї так і не оформив, оскільки [INFO] помер, про що складено відповідний актовий запис за № 180 та підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15 квітня 2017 року/а.с.35/. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 59941 від 17 жовтня 2017 року вбачається, що спірна квартира зареєстрована за попереднім власником [PERSON]. /а.с.12/. Враховуючи, що вказана квартира придбана чоловіком позивачки за час перебування в шлюбі із нею, то згідно вимог ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України (в редакції 1969 року, що діяла на момент виникнення правовідносин) є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких в майні були рівні, а отже їм належало по 1/2 її частині. Для оформлення спадщини після смерті чоловіка, позивачка звернулась із заявою до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та рекомендовано звернутись із позовною заявою до суду, оскільки право власності на квартиру не зареєстровано за померлим /а.с.8/. Крім того, нотаріус повідомила, що померлий залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] та її неповнолітнім дітям : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заповіт не скасовувався і не відмінявся. [PERSON], спадщини, після смерті [PERSON] не прийняла, а її діти, будучи на час відкриття спадщини неповнолітніми, вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] була позбавлена материнських прав відносно неповнолітніх дітей, а [INFO] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть за № 21 від 16 липня 2013 року. Малолітніх дітей усиновило подружжя - [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі. Також в зв»язку з усиновленням змінено прізвища та по батькові дітей на [PERSON], [PERSON], даний факт підтверджується копією рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2010 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частину спірної квартири. Згідно вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Оскільки на день смерті чоловіка позивачка була непрацездатною особою, то має право на обов»язкову частку в спадщині. У відповідності до ст. 1261 ЦК України при відсутності заповіту до спадкування були б закликані дружина померлого та дві його дочки: [PERSON] та [PERSON] і тоді позивачка успадкувала б 1/6 частину квартири. Отже, обов»язкова частка позивачки у спадковому майні становить 1/12. Таким чином, частка в квартирі, яка підлягає спадкуванню неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] за заповітом становить 5/36 частин. Таку ж частку мала б успадкувати і [PERSON], однак померла до дня відкриття спадщини, а у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України право спадкування її частки перейшло до позивачки, як спадкоємця першої черги за законом, який належним чином прийняв спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК україни спадщина належить спадкоємцю з часу її відкриття. Виходячи з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом на частину майна, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що право власності на квартиру не зареєстровано, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 26/36 частин успадкованої квартири, шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved