Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] - її баба. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй на праві власності і на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та земельні ділянки, розташовані на території Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області. При житті, 29.08.1996 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла їй, своїй онуці. Крім неї, інших спадкоємців, які б мали право на спадкування майна [PERSON] за законом чи заповітом, не має. Про заповіт вона дізналася, перебуваючи за межами України в США, а тому не мала можливості особисто в шестимісячний строк звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадкове майно. 21.03.2014 року вона звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у цьому їй було відмовлено та роз'яснено, що пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Крім того, при житті [PERSON] не виготовила свідоцтво про право власності на житловий будинок та на даний час відсутні оригінали на право приватної власності на землю, у зв»язку з чим нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. А тому просить постановити рішення, яким: - поновити їй строк для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на земельні ділянки загальною площею 0,35 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області з яких 0,0924 га призначено для обслуговування житлового будинку, а 0,2598 га - для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 048981, виданого Воле - Баранецькою сільською радою Самбірського району Львівської області 06.12.1996 року [PERSON]. - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на земельні ділянки загальною площею 1,36 га в селі Міжгайці Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області з яких 0,53 га - рілля, 0,83 га - кормові угіддя, призначені для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ №045636, виданого Самбірською райдержадміністрацією 29.03.2001 року [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1043. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Пояснив, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки позбавляє позивачку можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] Представник відповідача Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з»явився. Надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Воле - Баранецькою сільською радою Самбірського району Львівської області 11.01.2011 року. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй на праві власності і на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та земельні ділянки, розташовані не території Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області. При житті, 29.08.1996 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі на те, що її буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй внучці, [PERSON] - позивачці по справі. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування майна [PERSON] за законом чи заповітом, не має. Як було встановлено у судовому засіданні, про заповіт позивачка дізналася, перебуваючи за межами України в США, а тому не мала можливості особисто в шестимісячний строк звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадкове майно. Згідно ст.257 ЦК України, судом встановлено 3 - річний термін звернення до суду за захистом своїх прав. У відповідності до ст.73 ЦК України цей строк може бути поновлено, якщо він пропущений з поважний причин. Оскільки позивачкою з поважних причин пропущено строк звернення до державної нотаріальної контори, суд вважає, що він підлягає поновленню. Як було встановлено судом, позивачці у прийнятті спадщини було відмовлено ще з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно: житловий будинок та земельні ділянки. Проте, як було встановлено судом, оформити свідоцтво про право власності на житловий будинок покійна [PERSON] не могла по незалежних від її волі обставин та причин, усупереч тому, що будинок належав до суспільної групи «колгоспний двір», що підтверджується довідкою Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області №349 від 26.03.2014 року, виданою на підставі погосподарських книг. В силу ст. 120 ЦК України РСР в редакції 1963 року все майно двору належало його членам. Оскільки станом на 01.07.1990 року в будинку проживала і була зареєстрована лише [PERSON], то вона була єдиним власником даного майна. Як убачається з технічного паспорта на вищезазначений житловий будинок, виготовленого Самбірським МБТІ від 18.02.2014 року, останній збудований у 1948 році, а відтак згідно Наказу Міністерства статистики України №48 від 22.02.1995 року «Про затвердження форм та Інструкції по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів (наказ втратив чинність на підставі наказу Держкомстату 3234 від 17.07.2000 року) записи щодо суспільної групи господарства в погосподарських книгах свідчили про правомірність забудови і прирівнювали до правовстановлюючих документів, а у відповідності до п.3.2 Інструкції про порядок технічної інвестиції об»єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року №127, індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі та споруди, побудовані до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва. Згідно технічного паспорта на житловий будинок в [ADDRESS], виготовленого Самбірським МБТІ від 18.02.2014 року, відомо, що житловий будинок був збудований в 1948 році, а отже на той час лише за матеріалами бюро технічної інвентаризації могло бути оформлено права власності на даний будинок. З довідки Самбірського МБТІ від 24.02.2014 року №203 відомо, що даний житловий будинок в Самбірському МБТІ не зареєстрований. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що померлій на час смерті належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS], позивачка являється єдиним спадкоємцем цього майна по закону і по заповіту, суд вважає, що підлягають задоволенню її позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач просить постановити рішення, яким: - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на земельні ділянки загальною площею 0,35 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, з яких 0,0924 га призначена для обслуговування житлового будинку, а 0,2598 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 048981 виданого Воле - Баранецькою сільською радою 06.12.1996 року на ім»я [PERSON]. - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на земельні ділянки загальною площею 1,36 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, з яких 0,53 га - рілля, 0,83 га - кормові угіддя, призначені для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ №045636 виданого Самбірською райдержадміністрацією 29.03.2001 року на ім»я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1043. Як було встановлено судом, на час смерті покійної [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,35 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а також земельна ділянка площею 1,36 га в Селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, призначена для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується наявними у справі фотокопіями даних актів: серії ІІ - ЛВ №048981, виданого Воле - Баранецькою сільською радою 06.12.1996 року, та серії ІІ - ЛВ, №045636, виданого Самбірською райдержадміністрацією від 29.03.2001 року. Однак, на даний час оригінали правовстановлюючих документів на землю втрачені. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент відкриття спадщини [PERSON] мала право на вищеперелічене майно. Це право є майнового характеру, входить до складу спадщини. А відтак позивачка має право на набуття у власність двох земельних ділянок, загальною площею 0,35 га та площею 1,36 га в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття незалежно від часу її прийняття. Беручи до уваги, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті баби [PERSON], прийняти спадщину не може по незалежних від неї обставинах, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на вищезгадане нерухоме майно та земельні ділянки. З тих підстав суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на земельні ділянки загальною площею 0,35 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, з яких 0,0924 га призначена для обслуговування житлового будинку, а 0,2598 га - для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 048981 виданого Воле - Баранецькою сільською радою самбірського району Львівської області 06.12.1996 року на ім»я [PERSON], а також визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на земельні ділянки загальною площею 1,36 га в селі Міжгайці Самбірського району Львівської області, з яких 0,53 га - рілля, 0,83 га - кормові угіддя, призначені для ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ №045636, виданого Самбірською райдержадміністрацією 29.03.2001 року на ім»я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1043. Оскільки право на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі і тим самим не визнається державним органом, то згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved