Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнутих з її колишнього чоловіка [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18.03.2015 року, з 1/5 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до ? частини доходу відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що розмір стягуваних аліментів є нижчим від встановленого законом. Позивака до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач до судового засідання неодноразово не зявився, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. За згодою позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, та ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так у відповідності до\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом ДРАЦС Володарського РУЮ у Донецькій області 12.09.2012 року, актовий запис №64. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18.03.2015 року зменшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з ? частини його заробітку до 1/5 частини його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 30.03.2015 року. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки наданої Нікольським РВ ДВС Головного ТУЮ у Донецькій області №14.40-5/22 від 16.01.2017 року, за період з 06.05.2015 по 16.01.2018 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] становить 1 352,00 гривні. Інших доказів щодо матеріального стану дитини, відповідача, наявності у нього інших дітей та осіб та утриманні, можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, позивачкою не надано, не дивлячись на її процесуальний обовязок, передбачений ст.81 ЦПК України. Отже, враховуючи відсутність даних щодо матеріального стану відповідача, наявність у нього інших дітей та осіб на утриманні, але водночас наявність заборгованості зі сплати аліментів, що на думку суду свідчить про неможливість виконання аліментних зобовязань в існуючому розмірі в повній мірі, відсутність доказів про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, суд не знаходить підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх неповнолітнього сина з 1/5 частини доходів відповідача до ? їх частини. Водночас, з метою недопущення порушень прав неповнолітньої дитини щодо стягнення на її утримання аліментів в розмірі що є меншим за мінімальний, з метою дотримання прав дитини на її належне матеріальне забезпечення, суд вважає можливим привести розмір стягуваних аліментів у відповідність ст.182 СК України та збільшити його розмір до мінімального, що не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Але в пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розяснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а зміну розміру аліментів стягнутих з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Судові витрати слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial