Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], на її користь на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 27.08.2013 р. в розмірі 486 гривень на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], до 2000 грн., щомісячно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що разом з відповідачем є батьками неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 27.08.13 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 486 грн., щомісячно, до її повноліття. У зв'язку зі змінами в матеріальному стані та в законодавстві позивач просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково в розмірі 1000 грн., зазначивши, що він заперечує проти збільшення розміру аліментів, так як вказаний розмір аліментів, який просить стягувати позивач, він не взмозі сплачувати, оскільки немає постійного доходу, офіційно ніде не працює, будь-яких видів державної соціальної допомоги не отримує, не є суб'єктом підприємницької діяльності. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 серпня 2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 486 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. 10 жовтня 2013 року позивачу був виданий виконавчий лист на підставі вказаного рішення, який знаходистя на виконанні у Недригайлівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області. Відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працює, має задовільний стан здоров'я, доказів про те що має на утриманні інших дітей чи осіб суду не надав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач [PERSON] до суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на встановлені факти, оскільки на даний час розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду від 27.08.2013 р. на утримання дитини сторін - 486 грн., щомісячно, з урахуванням вартості цін на товари не відповідає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто є недостатнім для належного забезпечення дитини, а тому наявні підстави, визначені в ст. 192 СК України для часткового збільшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й ряд інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13 та згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. При цьому, враховуючи роз'яснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня подання позову до суду, як того просила позивач. За наведених підстав суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - збільшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 серпня 2013 р. на утримання доньки, [PERSON], та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до її повноліття. Виконавчий лист, виданий по справі №582/629/13-ц про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню. Судові витрати щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial