overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що 23.09.2008 року між ними було укладено шлюб. Але спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, що викликало сварки та погано впливало на виховання дитини, унеможливлювало спільне співіснування. В травні 2012 року [PERSON] зібрав належні йому речі та пішов з сім»ї. На той час сину ще не виконалось і шести років, але позивач вже готувала його до вступу до учбового закладу. [PERSON] не цікавила подальша доля, ані позивача, ані її сина. З того часу шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 вересня 2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 655. (а.с. 12). Від шлюбу дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені в травні 2012 року, сторони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спору майнового характеру не має. Враховуючи той факт, що сторони, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що 24.01.2009 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені в липні 2012 року через стосунки відповідача з іншою жінкою. Всі намагання зберегти родину виявились марними. З того часу шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. Спору майнового характеру не має. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с. 17). Ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька від 24.06.2014 року сторонам був наданий строк для примирення в один місяць (а.с. 16), але протягом наданого строку сторони не примирились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 січня 2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області за актовим записом № 31. (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені в липні 2012 року, сторони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спору майнового характеру не має. Враховуючи той факт, що сторони, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів (доходу) заробітку на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення 23 років, який продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, повідомив суд що має заробітну плату близько 3500 грн. на місяць, і може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з ухих видів доходу заробітку надав докази про доходи за 2013-2014рр Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] що підтверджено Свідоцтвом про її народження ( а.с.5). Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. працює на водієм КО «Київмедспецтранс» 01119 м. Київ вул. Дегтярівська, 25, має середню заробітну плату біля 3640 грн.00 коп. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], продовжує навчання та є студентом першого курсу національного університету фізичного виховання і спорту, до підтверджено довідкою ( а.с.6). Відповідно до ст.199СК України якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі в (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], продовжує навчання, батько [PERSON] має регулярний дохід і може утримувати сина, з урахуванням розміру прожиткового мінімум для фізичних осіб відповідного віку суд вважає, що позов підлягає задоволенню, частково. На підставі зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, та просила вселити її та її малолітню дитину [PERSON], [INFO] до квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вона зареєстрована, але відповідачка чинять їй перешкоди у користуванні квартирою, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Представник позивачки та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на спотворені факти викладені у матеріалах справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинського району в м.Києва в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у відсутність представника. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до довідки форми №3 в будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], яка є власником даного будинку, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка та [PERSON] - онука. Вказана квартира складається з 4 кімнат, загальною площею 70 кв.м., житлова площа якого 32,3 кв.м. 27 березня 2016 року [PERSON] намагалась зайти до будинку в якому проживала з малолітньою донькою [PERSON], однак не змогла зробити цього по причині того, що всі замки поміняли родичі позивачки по справі. Позивачка зазначила, що не може вселитись в спірну квартиру, оскільки відповідачем, а також її рідною сестрою [PERSON] та її чоловіком, які проживають у квартирі без згоди та відома позивача, чиняться перешкоди. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 4 статті 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нею та її дочкою вказаним житлом шляхом вселення у спірну квартиру є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів в рівних долях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, та просила суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття.. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що з відповідачем [PERSON] вона - позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010 р., від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] На даний час відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до досягнення дитиною повноліття. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити вказуючи на те, що з березня 2012 р. вони з відповідачем проживають окремо, вона з дитиною проживає у своєї матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не цікавиться. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, вказував, що дитина проживає разом з позивачкою, однак ніде не зареєстрована, матеріальну допомогу надає він - як батько дитини на утримання дитини по можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010 р.(а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO].(а.с. 3). Як вказує позивачка і даний факт не спростовано в судовому засіданні, неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], даний факт підтверджено довідкою №793 від 23.05.2014 р. (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку останнього. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача та просить рішенням суду визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та зняти його з реєстрації. Вказала, що відповідач після розлучення в 2005 році проживав з нею, однак з січня 2011 року в спірній квартирі не проживає, він рахується тільки прописаним в цій квартирі, та в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. В заяві до суду позивачка [PERSON] просила розглянути справу у її відсутність, та задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи в судове засідання в судове засідання не з»явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Тому суд вважає, за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину від 10.09.2013 року за № 164/2011, належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], значиться зареєстрованим в цій квартирі. З січня 2011 року він в зазначеній квартирі не проживає, що стверджується актом від 12.11.2013 року, особистих речей та майна в квартирі немає, він рахується тільки прописаним в цій квартирі. Письмові заперечення, надані відповідачем, судом визнанні як такі, що нічим не обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики у розмірі 3800,00 грн. та 3% річних у розмірі 1,87 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачкою 14.05.2014 року був укладений договір позики, за яким позивачка дала у борг відповідачці грошову суму в розмірі 3800,00 гривень, яку остання зобов'язалась повернути до 14.06.2014 року, що підтверджується власноруч написаною та підписаною розпискою. Оскільки до теперішнього часу відповідачка основну суму позики не повернула, від виконання своїх договірних зобов'язань ухиляється, тому [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 3800,00 гривень заборгованості за договором позики, 1,87 гривню 3% річних від простроченої суми та 243,60 гривень судових витрат. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала, справу просила слухати у її відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності не надала, за таких обставин зі згоди позивачки суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оригінал договору позики та розписки, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14.05.2014 року був укладений договір позики, за яким позивачка дала у борг відповідачці грошову суму в розмірі 3800,00 гривень, яку остання зобов'язалась повернути до 14.06.2014 року, що підтверджується власноруч написаною та підписаною розпискою. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідачка до теперішнього часу не повернула позивачці позичені в неї кошти, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 3800 грн. та 1,87 грн. 3% річних, а також 243,6 гривень судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, з подальшим уточненням позовних вимог, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1 000,00 грн., на її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO] народження, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та оплату навчання, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з з'явився про час місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, про поважність причин неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку, яка продовжує навчання - [PERSON] ([INFO]). [PERSON] відповідно до довідки, що надана до матеріалів справи навчається у Національному Медичному Університеті ім. О.О.Богомольця (а.с. 7- копія довідки). Відповідно до п.1.ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги. Батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно п.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків , з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів та розмір його доходу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини в твердій грошовій сумі 850,00 грн, починаючи стягнення з 22.04. 2016 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку на термін навчання до 30.06.2021 року. На підставі зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є донькою відповідача, 21.12.2015 року їй виповнилось 18 років, з 01.09.2015р. навчається в Житомирському інституті медсестринства на денній формі навчання, сплачує за навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, у зв»язку з чим просить стягнути аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання, але не менше ніж до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив призначити йому аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, оскільки він є інвалідом третьої групи та має на утриманні неповнолітню дитину. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його адвоката, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.199 СК України в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою гурковського [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 10). 21.12.2015 року позивачці виповнилось 18 років. Та з 01.09.2015 року навчається Житомирському інституті медсестринства на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 496 від 09.09.2015 р.(а.с.3) Відповідно до копії договору № 1-4/06 від 17.08.2015 р. про підготовку молодшого спеціаліста [PERSON] повинна сплатити за періад навчання з 01.09.2015 р. по 01.07.2018 р. - 39 200 грн.( а.с.8-9), а тому потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладені обставини, стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, те що відповідач працює, має на утриманні неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про те, що відповідач може сплачувати на користь позивачки на її утримання, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.06.2007 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого 22.12.2007 року народився син [PERSON]. Дитина проживає з нею. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, в зв»язку з чим просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком [PERSON] 22.12.2007р., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання сина в розмірі 1/4 частина всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved