Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] Посилається на те, що з 30 липня 2005 року по 17 листопада 2010 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. З 17 листопада 2010 року припинили сімейно-шлюбні відносини, разом не проживають, дочка проживає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Крім того, їхня дочка [PERSON] є дитиною-інвалідом, яка з дитинства страждає: «вродженою аномалією розвитку нижніх кінцівок хребта та грудної клітки, з різким порушенням опорно-рухового апарату, аплазія правої нирки». З даним діагнозом постійно лікується у Реабілітаційному центрі м.Чернівці, крім того в неї загострена фаза гепатиту «В», через що постійно лікується у Івано-Франківській інфекційній лікарні. На придбання ліків для лікування дочки вона витрачає в середньому 3000,00 грн. - 4000,00 грн. на місяць. Відповідач працює по найму будівельником по євроремонтах, його середньомісячний заробіток становить 4000,00-5000,00 грн. [PERSON] не надає дитині матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що на даний час одружений і у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, одна з яких дитина-інвалід, на даний час не працює, погодився сплачувати 350,00 грн. аліментів на утримання [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.11.2010 року - розірвано, що підтверджується копією рішення. Від спільного життя в зареєстрованому шлюбі у сторін є малолітня дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 23.11.2005 року виконкомом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. З довідки Черешенської сільської ради №1966 від 16.12.2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS]. З посвідчення виданого Вижницьким управління праці та соціального захисту населення серія [NUMBER] від 11.06.2007 року вбачається, що позивачка [PERSON] здійснює догляд за дитиною-інвалідом [PERSON] до 18-ти років. З довідки-висновку ЛКК №103 виданої КУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 24.11.2010 року вбачається, що [PERSON], [INFO] хворіє та отримує соціальну допомогу. Крім того, судом встановлено, що позивачка на даний час не має змоги самостійно, матеріально утримувати малолітню дочку, яка проживає з нею, в повному обсязі. Відповідач добровільно регулярну допомогу на утримання дитини не надає, є працездатним, на його утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON], проживає з дружиною, в якої дитина-інвалід від першого шлюбу, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, довідкою-висновком ЛКК№2 від 08.01.2014 року. Інших осіб на утриманні немає. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 17.12.2013 року і до настання її повноліття. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial