Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. , але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду відповідач не виконує, має заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2013 року відповідача позбавлено батьківських прав. Оскільки законодавством внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідач в добровільному порядку відмовляється виплачувати аліменти у визначеному законом розмірі, в позові позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих рішенням суду від 28.01.2011 року з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми у розмірі 650,00 грн. щомісячно, на частку від доходів відповідача, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленому для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 03.07.2004 року, актовий запис № 137, батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду відповідач не виконує, має заборгованість по сплаті аліментів станом на кінець березня місяця складає 60623,28 грн (а.с.9). Крім того рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2013 року відповідача позбавлено батьківських прав (а.с. 10). Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначені розміру аліментів у частці від доходу відповідача при зміні способу їх стягнення, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, офіційно не працевлаштований, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Крім того, Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом на 01.07.2018 року у розмірі 1944 грн. Сімейним кодексом встановлено солідарний обовязок батьків по утриманню дітей, а тому відповідач має сплачувати щонайменше 972 грн. щомісячно, стягуваний розмір аліментів в сумі 650 гривень за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2011 року є значно меншим від законодавчо визначеного розміру аліментів. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства суд вважає, що сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначений рішенням суду, підлягає зміненню та визначенню його розміру у частці від доходу відповідача. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст.. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved