Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатись в розмірі 1000 грн., посилаючись на важке матеріальне становище, оскільки утримує та виховує двох дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем по справі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 17.10.1995року народження, дочка - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. У зв'язку з навчанням повнолітня дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. Позивачка в судовому засідання позов уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на час навчання дочки у розмірі 300 грн. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. На даний час не може надавати повнолітній дочці [PERSON] матеріальну допомогу у розмірі 1000грн., так як є інвалідом 2 групи загального захворювання, йому протипоказана важка фізична праця. Пенсія становить 1146,11 грн. Відповідач, та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили стягувати аліменти у розмірі 200 грн. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов'язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 cтатті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобовязані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.4). З довідки від 12.07.2016р. за № 305/01-26/01 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається з 01вересня 2013року в Прикарпатському лісогосподарському коледжі на 4 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Зелене будівництво і садово-паркове господарство», і закінчить навчання 31 січня 2017 року (а.с.3). [PERSON] отримує стипендію у розмірі 800 грн., що підтвердила позивачка. \~\~Відповідно до вимог ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з довідки МСЕК № 06331407 [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с.16) та отримує пенсію у розмірі 1146,11грн., що підтверджується довідкою відділу пенсійного забезпечення за № 213 від 15.07.2016р. (а.с.17). Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що сторонам вдалося частково узгодити розмір аліментів, суд приходить до висновку, що позов в уточненому вигляді слід задовольнити частково, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку, яка навчається у розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення дочкою навчання 31 січня 2017 року. Суд визнає необхідним застосувати ст. 367 ЦПК Україниі допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, останні компенсуються за рахунок держави. \~\~На підставі викладеного, ст.ст.181, 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved