Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнила, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 квітня 2012 року відповідачка [PERSON] направила на адресу голови Вищої Ради юстиції звернення в якому висловила відносно позивачки інформацію, яка не лише не відповідає дійсності, але й порочить її честь, гідність та ділову репутацію. Так, у своєму зверненні відповідачка стверджує, що «аморальний адвокат [PERSON], яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного сп'яніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру…вступивши у змову з суддею…апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири [ADDRESS] є аморальною людиною і повинна відшкодувати шкоду…погрожуючи мені [PERSON] сказала, що скасує це рішення у ВССУ .. сама постать [PERSON] відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі… прошу Вас вжити негайних заходів для притягнення рейдерської групи до відповідальності шляхом їх звільнення з посад та ліквідацією адвокатського свідоцтва». Звернення [PERSON], як випливає з його тексту, пов»язане із подіями п»ятирічної давності, коли внаслідок пориву трубопроводу сталося затоплення квартири відповідачки. В той час позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за двома малолітніми дітьми, які народились [INFO]. Вважає, що відповідачка поширила недостовірну інформацію про аморальність позивачки, її незаконні та навіть кримінально карні дії. Поширена інформація є недостовірною, оскільки позивачка не є аморальною людиною, ніколи не вживала наркотичних речовин та не зловживала спиртними напоями, не влаштовувала у своїй квартирі притон, не є «жувальною коровою», ніколи не вступала в жодні злочинні змови з суддями, не існує жодного судового рішення, яким би [PERSON] визнавалась «аморальною людиною» та яким би було встановлено будь-які протиправні дії [PERSON] Висловленням недостовірної інформації відповідачка мала на меті дискредитувати позивача як порядну людину та професійного адвоката, та пов»язати її зі здійсненням незаконної професійної діяльності. Відомості, поширені відповідачкою щодо моральних та професійних якостей позивача є негативними, образливими, принизливими, та такими, що не відповідають дійсності. Даним зверненням відповідачка свідомо хотіла сформувати негативну соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, свідомо хотіла підірвати її ділові і професійні якості та сформовану роками позитивну ділову репутацію адвоката. Вважає, що розповсюджену відповідачкою інформацію не можна віднести до оціночних суджень, адже вона містить у собі фактичні дані, оскільки відповідачка фактично вчиняла незаконні дії, входячи у змову із суддями, тобто фактично вчинила кримінально карні діяння. Внаслідок розповсюдження відповідачкою недостовірної інформації позивачка відчула приниження честі і гідності, порушення важливих соціальних зв»язків, діловій репутації позивачки завдано непоправної шкоди, оскільки її звинувачено у вчиненні діянь, які засуджуються суспільною мораллю та караються законом. На даний момент позивачка знаходиться під впливом психологічного та морального тиску, що призводить до вимушених змін у повсякденному житті та порушенні стосунків з оточуючими. Крім того, дана інформація поширена у Вищій раді юстиції, склад якої сформовано з діючих суддів, адвокатів, прокурорів, народних депутатів, в т.ч. до складу входить голова Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури, що означає, що дана інформація стала предметом розгляду членів ВРЮ, які є « віддзеркаленням « думки правових кіл, а відтак, враховуючи те, що [PERSON] є адвокатом, внаслідок такого звернення її діловій репутації було нанесено непоправну шкоду. Оскільки відповідачкою було поширено відносно позивачки відомості, що не відповідають дійсності, викладені неправдиво, а також принижують її честь, гідність та ділову репутацію, то вважає, що цими діями позивачці була завдана моральна шкода і позивачка має право на безумовне її відшкодування. Просить визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] відомості, висловлені та поширені [PERSON] у зверненні на ім.»я голови Вищої Ради юстиції Колесниченка В.М. від 9.04.2012 року, а саме: «Аморальний адвокат [PERSON], яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного сп'яніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду [PERSON], ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири [ADDRESS] є аморальною людиною. Погрожуючи мені [PERSON] сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать [PERSON] відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі…». Зобов»язати відповідачку спростувати недостовірну інформацію, викладену у зверненні [PERSON] на ім.»я голови Вищої Ради юстиції Колесниченка В.М. від 19.04.2012 року, а саме: : «Аморальний адвокат [PERSON], яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного сп'яніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду [PERSON], ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири [ADDRESS] є аморальною людиною. Погрожуючи мені [PERSON] сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать [PERSON] відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі…», шляхом зобов»язання відповідачки направити на ім.»я Голови Вищої ради юстиції лист, в якому вказати, що викладена у її зверненні від 19.04.2012 року інформація відносно [PERSON] є неправдивою та додати до листа належним чином завірену копію судового рішення по цій справі. Стягнути з відповідачки на користь позивачки 50 000 грн. відшкодування за завдання моральної шкоди, а також стягнути судовий збір. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що доданий в якості доказу лист Вищої Ради юстиції, нібито підписаний та надісланий відповідачем не належить а ні за змістом, а ні за підписом відповідачу. Відповідач ніколи його не бачила, так як ніколи його не писала та не підписувала. Ніяких доказів, що лист належить відповідачу, позивач не надав. Крім того, просив постановити окрему ухвалу, відповідно до якої довести до відома прокуратуру Подільського району м.Києва та до відома Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про кримінальні правопорушення за ст.. 358 КК України скоєні позивачкою [PERSON], яка шляхом обману та зловживання довірою державних службовців Вищої Ради юстиції одержала довідки з метою звернення з позовною заявою до суду про захист честі, гідності , ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн.; голови Вищої Ради юстиції про порушення Закону України «Про звернення громадян» службовцями ВРЮ відносно виконання ст..ст. 5,8,10.13 вказаного закону, що надало можливість позивачу по справі [PERSON] шляхом шахрайства та фальсифікації звернутись до Подільського районного суду м.Києва з даним позовом, використовуючи письмові докази одержані внаслідок вказаних порушень. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2012 року на ім.»я голови Вищої Ради юстиції Колесніченка В.М. надійшло звернення [PERSON], в якому відповідачка зазначила, що « аморальний адвокат [PERSON], яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного сп'яніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду [PERSON], ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири [ADDRESS] є аморальною людиною. Погрожуючи мені [PERSON] сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать [PERSON] відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі…» ( а.с. 165,т.1). Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. Згідно положень статті 277 ЦК України та роз'яснень, які містяться в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності ( неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій( наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті, тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Є очевидним, що відомості, поширені відповідачкою в листі до голови ВРЮ, щодо моральних та професійних якостей позивачки є негативними, образливими, принизливими, та такими, що не відповідають дійсності. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.09.2009 року №1«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої нформації та з»ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст..30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема: критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема: гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вищевикладене свідчить, що розповсюджена відповідачем інформація не містить алегорій, сатири, гіпербол, а несе в собі негативну інформацію щодо діяльності позивачки з посиланням на незаконні її дії. Крім того, аналіз вказаної інформації вказує на те, що відповідачка висловлювала не оціночне суб»єктивне судження відносно позивачки, не своє особисте відношення до неї, а стверджувала щодо об»єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що інформація, викладена у листі [PERSON] на ім.»я голови ВРЮ від 19.04.2012 року не відповідає дійсності та порочить честь , гідність та ділову репутацію [PERSON]. Тому суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, викладену у зверненні шляхом направлення на ім.»я голови Вищої Ради юстиції листа, в якому вказати, що викладена у її зверненні від 19.04.2012 року інформація відносно [PERSON], а саме: «Аморальний адвокат [PERSON], яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного сп'яніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду [PERSON], ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири [ADDRESS] є аморальною людиною. Погрожуючи мені [PERSON] сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать [PERSON] І відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі…» є неправдивою і не відповідає дійсності, про що постановлено рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року. Що стосується пояснень відповідачки та її представника відносно того, що відповідачка не писала та не підписувала лист на ім.»я голови ВРЮ від 19.04.2012 року, то відповідачем не надано жодних доказів того, що підпис на зверненні не належить відповідачці. Не заявлялось відповідачем і клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з цього питання. Представник відповідача посилається на те, що в зверненні від 19.04.2012 року адресу [PERSON] зазначено - [ADDRESS], тобто адресу, де відповідачка не зареєстрована, а на конверті, в якому надійшло звернення до ВРЮ, зазначено, що лист відправлено з м. Миколаїв, тому вважає, що ці обставини підтверджують, що відповідачка не могла відправляти звернення до ВРЮ. Однак, суд критично відноситься до вказаних пояснень та не приймає їх до уваги, оскільки, на думку суду, ці докази жодним чином не спростовують факт розповсюдження недостовірної та негативної інформації відповідачем. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, враховуючи глибину душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, яка полягає у поширенні відомостей, які принижують та порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, а також

Outcome: partial