Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вони проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Від спільного сімейного життя є неповнолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнав своє батьківство щодо народженої дитини, він вказаний батьком в свідоцтві про народження дитини. Сімейне життя з відповідачем у позивачки не склалось, вони з відповідачем разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, відновлювати розірвані відносини не збираються. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свого батьківського обов`язку, дитину матеріально не утримує, не надає матеріальної допомоги на її утримання. За таких обставин позивачка вимушена звернутись до суду з цією заявою для примусового стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, (але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) починаючи з дня подання в суд даної заяви і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, оскільки виконує свій обов`язок щодо утримання дитини. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. По справі встановлено, що позивачка та відповідач проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Від спільного сімейного життя є неповнолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 15 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного сталу реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Сімейне життя з відповідачем у позивачки не склалось, вони з відповідачем разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, відновлювати розірвані відносини не збираються. Разом з тим, дитина постійно не проживає разом з матір`ю, періодично проживає разом з батьком. Дана обставина сторонами визнана та ніким не заперечувалась. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідачкою не доведений факт постійного проживання дитини разом з нею, а також те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, а тому на даний час підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed