Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка- [PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В 2001 р. позивачка придбала зазначену квартиру за договором купівлі- продажу нерухомого майна. Позивачка зазначає, що у вказаному будинку також зареєстрований її бувший чоловік [PERSON], однак у вищезазначеному будинку відповідач не проживає з листопада 2011 року, на даний час він створив нову сім'ю, в будинку не проживає, добровільно виписатись з будинку відповідач не бажає, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив суду, що дійсно з 2006 року по 21.07.2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Проживали вони в її будинку, куди вона його приписала. Після розірвання шлюбу позивачка його не допускає до будинку дому він забрав майже всі свої речі, і проживає з іншою жінкою. Виписатись він не може по тій причині, що він не зможе без приписки стати на біржу, та отримувати гроші. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що з 2011 року [PERSON] не проживає в будинку [PERSON] Він давно забрав свої речі, і проживає з іншою жінкою в її будинку. Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі- продажу посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу 23.10.2001 року, реєстровий № 3377. (а.с.10). Згідно довідки ПП « Жилоремсервіс -9», що у спірній квартирі окрім власника проживає ще і відповідач [PERSON] (а.с. 5) Згідно з Актом обстеження соціального стану, складеним депутатом міської ради Яковишен В.А. від 21 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає з листопада 2011 року по даний час. (а.с. 7) За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України) Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на те, що як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON], який був чоловіком власника житлового будинку [ADDRESS] не проживає у вказаному будинку з листопада 2011р., тобто більше одного року, не перебуває з позивачкою в родинних відносинах, а будь-яких домовленостей між сторонами з приводу користування житлом не встановлено, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved