Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем, який розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2017 року. За час шлюбних відносин народився син [PERSON], [INFO]. На даний момент дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, враховуючи вказані обставини позивачка вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка до судового засідання не зявилась, але на адресу суду надіслала заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак як вбачається з документів, наданих Галицьким районним судом м. Львів, який виконував окреме доручення про проведення певних процесуальних дій відносно відповідача, [PERSON] позов визнав в повному обсязі, та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року, який розірвано рішенням суду, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитини [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження 1-СГ № 269309, видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №6147. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки для утримання дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, як це встановлено ст.182 СК України, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог стосовно стягнення аліментів, та вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на дату винесення рішення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved