Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд»), треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в листопаді 2020 року вона дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження № 63458402 з примусового виконання виконавчого напису за реєстровим № 77969 від 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованості, за кредитним договором, яка складає 25554,42 грн. 18.11.2020 року вона направила по пошті письмові заяви на адресу третіх осіб, в яких просила надіслати копію виконавчого напису, однак до цього часу відповіді на свої заяви вона не отримала. 02.11.2020 року згаданим приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивачка вважає, що вчинений виконавчий напис від 23.10.2020 року, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. В даному випадку позивач заперечує борг перед відповідачем, так як вона не укладала з цим товариством ніяких договорів, а тому із його заробітної плати безпідставно стягуються кошти на погашення неіснуючої заборгованості. Внаслідок чого порушено її права та інтереси. Нотаріус при вчиненні такого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та не врахував того, що судом скасовано норму, яка дозволяла нотаріусам вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Просить суд визнати виконавчий напис № 77969 від 23.10.2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню. 15.12.2020 року ухвалою Вільногірського міського суд Дніпровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд срави у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог та призначено судове засідання у справі. Ухвалою від того ж числа задоволено клопотання позивача про витребування доказів та від третьої особи витребувано належним чином завірену копію виконавчого напису та документів, які стали підставою для його видачі. 15.12.2020 року ухвалою суду клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 77969 вчинений 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25554,42 грн, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л., виконавче провадження ВП № 6345840 (а.с. 20). В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву не направив. Треті особи будучи належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Витребувані докази до суду не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що на підставі виконавчого напису від 23.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Дорошкевич В.Л. винесена постанова 02.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 77969 від 23.10.2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с. 8). Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивачка зазначає, що такий напис порушує її законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, як і не надано приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис для з`ясування наявності безспірності заборгованості, враховуючи конкретні обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 23.10.2020 року, реєстраційний № 77969, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованості в розмірі 25554,42 грн., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л., виконавче провадження ВП № 63458402, втрачають свою дію в порядку передбаченому ч. 7 ст. 158 ЦПК України, згідно якої, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого останнім при зверненні з позовом до суду та 420 грн. 40 коп. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1261 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved