Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Син сторін\~ [PERSON] є інвалідом першої групи.\~ Згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року по цивільній справі №717/1414/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 серпня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів та сплачує аліменти несистематично. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання їх неповнолітнього сина. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вказані обставини довідкою-розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів виданою відділом ДВС Кельменецького РУЮ у Чернівецькій області станом на 01 грудня 2017 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 03 листопада 2014 року на бланку серії І-МИ № 209490, актом обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], довідкою про склад сімї виданою Перковецькою сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 07 грудня 2017 року, копією протоколу обласної ЛКК № 80 про оформлення ІПР дитині-інваліду, копією висновку ЛКК № 810 від 14 вересня 2017 року, копією заключення головного дитячого невролога МОЗ від 14 вересня 2017 року, копією посвідчення на бланку серії ААГ № 054504 виданого 08.07.2016 року, копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі № 717/1414/15-ц від 02 вересня 2015 року, довідкою № 5006 виданою Управління праці та соціального захисту населення 08 грудня 2017 року. Таким чином, відповідач порушує право позивачки на отримання аліментів на утримання сина сторін. Згідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У справі встановлено, що після ухвалення рішення суду від 02 вересня 2015 року, відповідач нерегулярно сплачує аліменти. Крім того, син сторін є дитиною-інвалідом і потребує постійного стороннього догляду. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік прожитковий\~ мінімум на дитину\~віком до \~6 з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України\~ мати, батько мають рівні права та обовязки\~ щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання сина. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів та зміни способу їх стягнення слід задовольнити повністю. Зокрема, розмір аліментів, визначений рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі № 717/1414/15-ц від 02 вересня 2015 року слід змінити та визначити розмір аліментів, які стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина сторін, [PERSON] у розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в закону силу. При цьому, визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей. Суд вважає, що вимога про зміну розміру аліментів починаючи з 01 грудня 2017 року не підлягає задоволенню. Зокрема, ст. 191 Сімейного кодексу передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається із позовної заяви вона здана на пошту 08 грудня 2017 року. Суд вважає, що задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача половини суми додаткових витрат на лікування сина сторін та стягнення додаткових витрат для лікування сина слід відмовити. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували, що сину сторін було призначено медичне лікування за допомогою препаратів вказаних у фіскальних чеках, які подала позивачка. Крім того, позивачка не подала жодних доказів які б підтверджували розмір додаткових витрат на лікування сина сторін у майбутньому. Суд також бере до уваги, що у випадку призначення сину сторін лікування в майбутньому, позивачка не позбавлена права звернення до суду із позовом до відповідача про фінансування додаткових витрат на дитину наперед або їх покриття після їх фактичного понесення. З цих підстав суд відхиляє як докази фіскальні та товарні чеки подані позивачкою. Суд відхиляє як докази копії документів надіслані до суду від імені відповідача з тих підстав, що заява від імені відповідача не підписана, а копії документів не дозволяють їх прочитати. Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 181,182, 192 СК України,

Outcome: partial