Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1998 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не складалося, і вони припинили фактично проживати разом. В 2011 році вона познайомилася з [PERSON], а з липня 2011 року вони почали спільно проживати в [ADDRESS]. Від [PERSON] вона завагітніла, і [INFO] народила йому дочку [PERSON]. 02.08.2016 року рішенням Калинівського районного суду Вінницької області їх шлюб з відповідачем був розірваний. Однак в свідоцтві про народження доньки [PERSON] її батьком був записаний відповідач - [PERSON], що не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що він не є біологічним батьком дитини, так як вони на той час уже не проживали. Запис відповідача, як батька доньки [PERSON] було зроблено на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України, а саме дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Тому вона звертаюсь з даним позовом в суд. Позивачка до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачкою не заперечує. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки просить задовольнити. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не складалося, тому вони припинили фактично проживати разом. В 2011 році позивачка познайомилася з [PERSON], а з липня 2011 року вони почали спільно проживати в [ADDRESS]. Від [PERSON] позивачка завагітніла, і [INFO] народила йому дочку [PERSON]. 02.08.2016 року рішенням Калинівського районного суду Вінницької області шлюб позивачки та відповідача був розірваний. В свідоцтві про народження доньки [PERSON], батьком записаний відповідач - [PERSON], що не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що він не є біологічним батьком дитини, так як [PERSON] та [PERSON] на той час уже спільно не проживали. Запис відповідача, як батька доньки [PERSON] було зроблено на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України, а саме дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 138 Сімейного кодексу України, жінка яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про вилучення запису про нього, як батька дитини, з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст. 138 СК України зазначено, що вимога матері може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Позивачка стверджує, що [PERSON], не є батьком її донь [PERSON], що підтверджує і відповідач, у поданій до суду заяві. [PERSON] стверджує нотаріально посвідченою заявою, що він дійсно являюся біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Та обставина, що [PERSON] визнає себе батьком дитини, підтверджується сімейними фотокартками позивачки разом з [PERSON] та донько [PERSON], а також в свідоцтвом про хрещення доньки [PERSON], в якому вказано прізвище біологічного батька «[PERSON]» та по батькові доньки «[PERSON]». За вказаних обставин суд вважає за можливим позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved