Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті мого чоловіка [PERSON], а саме:на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Б.Хмельницького, 47 Івано-Франківської області, на земельну ділянку площею 0,0985 га, кадастровий номер [NUMBER]: 17:003:0040, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Б.Хмельницького, 47 Івано-Франківської області для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В судове засідання від позивачки поступило клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить\~\~позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] міської ради подала до суду письмове клопотання з проханням слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Суд, розглянувши письмові клопотання позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити\~\~з наступних підстав. 11.02.1978 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі ДРАЦС по м. Коломия [PERSON] міськрайонного управління юстиції, актовий запис за № 49. 18 серпня 2001 року померла [PERSON] і після її смерті чоловік позивачки - [PERSON] успадкував майно померлої - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку площею 0, 0985 га, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Б. Хмельницького, 47. 24.05.2001 року державний нотаріус Другої Снятинської державної нотаріальної контори [PERSON] видала чоловіку позивачки [PERSON] за реєстровим номером 565 свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON] успадкував житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Б.Хмельницького, 47. Однак, чоловік позивачки до дня його смерті не встиг зареєструвати право власності на вищевказане нерухоме майно і відповідно дане майно залишилося бути зареєстрованим за померлою [PERSON], що підтверджується виданою 24.09.2015 року [PERSON] мБТІ випискою з інвентаризаційних матеріалів (а.с.10). 24.05.2002 року державний нотаріус Другої Снятинської державної нотаріальної контори [PERSON] видала [PERSON] за реєстровим номером 567 свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0, 0985 га, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Б.Хмельницького, 47 для обслуговування житлового будинок, господарських будівель та споруд. На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] також не встиг зареєструвати право власності на дану земельну ділянку. Вказане стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому вказано, що згідно державного акту на право власності на землю від 20.03.1996 року власником вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.11). 23 березня 2015 року помер чоловік позивачки [PERSON],про що відділом ДРАЦС по м.Коломия [PERSON] міськрайонного управління юстиції складений відповідний актовий запис за №166. Після смерті чоловіка позивачки, на її замовлення 25.11.2015 року ТзОВ «Геоземкадсервіс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), а управління Держгеокадастру у [PERSON] районі здійснило державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]: 17:003:0040. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом і до спадкоємців першої черги згідно вимог ст. 1261 ЦК України відносилися позивачка (дружина спадкодавця) і їхній син - [PERSON]. Позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки в шестимісячний строк після його смерті звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується розясненням нотаріуса за № 316/02-14 від 03.10.2015 року,яке є в матеріалах справи (а.с.6). Син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що подав нотаріусу [PERSON] відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права не нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не нередоачало обовязкової державної реєстрації таких прав. До часу набрання чинності ЦК України і вказаного ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди, земельні ділянки не залежало від державної їх реєстрації. Померлому [PERSON] були видані правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно (свідоцтва про право на спадщину за заповітом) 24.05.2002 року, тобто на час коли виникнення права власності на будинки, споруди, земельні ділянки не залежало від державної їх реєстрації. За таких обставин, суд приходить до висновку,що померлий чоловік позивачки [PERSON] набув право власності на спірне майно у встановленому законодавством України порядку. Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття ( дня смерті спадкодавця), то після смерті [PERSON] позивачка успадкувала вищевказане нерухоме майно. Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Крім позивача, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Син позивачки, який є спадкоємцем першої черги,подав до суду письмове клопотання, в якому з позовними вимогами згідний. Згідно висновку від 10.12.2015 року про оцінку майна, вартість будинку становить 186 313 гривні. Отже, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що знаходяться за адресою: м. Коломия, вул.. Б.Хмельницького, 47, Івано-Франківської області. Наведене підтверджується копією паспорта, копією свідоцтва про смерть, копією технічного паспорта, випискою з інвентаризаційних матеріалів від 10.06.2015 № 53157 р., розясненням нотаріуса, копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, випискою з інвентаризаційних матеріалів, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, висновком про незалежну оцінку майна, витягом з технічної документації. На підставі ст.ст.346,347,392,1222,1261,1268,1270 ЦК України та

Outcome: approved