Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому обґрунтовує свої вимоги тим, що 20.11.2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народилася донька, [PERSON] . З 2018 року, вона і відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені . Подальше спільне проживання із відповідачем та збереження шлюбу вважає неможливим. Дитина залишилась проживати разом з нею, знаходиться на її утриманні. Зазначає, що підставами для припинення шлюбу є: -розбіжності у поглядах на сімейне життя, ведення домашнього господарства; -несумісність характерів та неможливість спільного подружнього життя; -шлюб існує лише як формальність, оскільки фактичні шлюбні відносини припиненні; -спільного господарства та бюджету з відповідачем не ведуть; -припинено спільне проживання; -відновлення сім`ї, спільне життя буде порушувати її інтереси та інтереси дитини; -заходи щодо налагодження подружніх стосунків позитивного результату не матимуть позитивного результату, оскільки відсутня будь яка комунікація з відповідачем. Кожен з них живе власним життям, почуття взаємної поваги, любові та розуміння відсутні. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16.07.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. В судове засідання позивачка не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала клопотання про розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву, в якій визнає позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч..ч 1, 2 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і оскільки відповідач визнає позов в повному обсязі. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження №8 від 01.07.2010 року, виданим Виконавчим комітетом Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, [INFO] народилась [PERSON] , батьком та матір`ю якої записані сторони (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім`єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.3) Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Проте ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, а тому є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 420, 40 грн., сплаченого при поданні позову. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок судового збору в сумі 420, 40 грн.

Outcome: approved