Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] та стягнення з нього заборгованості по виплаті аліментів та пені. В обґрунтування своєї позовної заяви позивачка зазначила, що вони з відповідачем з 2003 року по 2010 рік знаходилися у шлюбі, який був розірваний рішенням суду. Від цього шлюбу у Позивача та Відповідача народилось двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO]. Рішенням суду з Відповідача на користь Позивача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей [PERSON], та [PERSON], в розмірі 1/3 частини зі всіх доходів Відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 24.03.2010 року до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку із цим судом було видано виконавчий лист від 20.05.2010 року, який був поданий до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, та було відкрито виконавче провадження. Однак з часу призначення аліментів тобто з 24.03.2010 року, Відповідач жодного разу не сплатив аліментів на утримання власних дітей, у зв'язку із чим утворилась заборгованість станом на 01.12.2015 року в розмірі 70 345,59 грн, згідно розрахунку, який надала виконавча служба. Спільні з Відповідачем діти проживають разом зі Позивачем, та знаходяться на повному її утриманні. Згідно довідки від 26.01.2016 року, Позивач із дітьми проживають спільно із батьками Позивача за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов від 18.01.2016 року, встановлено, що санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Сім'я не викликає занепокоєння з боку педагогів школи. З часу розірвання шлюбних відносин Відповідач жодного разу не приїздив до дітей не інтересувався їх життям. Позивачу тривалий час взагалі не було відомо місце перебування Відповідача. Дана обставина підтверджується актом про не проживання від 26.01.2016 року та поясненнями сусідів. Крім цього, згідно характеристик від 18.01.2016 року, які надані КЗШ І-ІІІ ступенів № 23 на своїх учнів - дітей Позивача, вбачається що вони виховані діти, старанні учні, вихованням займається мати дітей (Позивач) велику допомогу надають дідусь та бабуся. Батько (Відповідач) не проживає з сім'єю і не бере участі в навчанні та вихованні дітей. За час навчання батько ніколи не приходив до школи не цікавився успіхами дітей. У зв'язку із цим Позивач звернулась до органу опіки піклування за місцем реєстрації Відповідача із заявою про надання висновку по доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав. На підставі заяви Позивача була надано висновок від 25.02.2016 року № 2-17/392, згідно якого встановлено, що батько малолітніх дітей, [PERSON], з сім'єю не мешкає, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], жодних покладених на батька обов'язків не виконує, не бере матеріальної та будь-якої участі у вихованні дітей, надав нотаріально посвідчену заяву від 28.01.2016 року, згідно якої надає згоду на усиновлення малолітніх дітей, будь-яким громадянином або іншої держави, не заперечує проти зміни прізвища, ім'я та по-батькові дітей, участі у вихованні дітей приймати не буде. На підставі цього, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, на даний момент у Відповідача є велика заборгованість по сплаті аліментів на користь Позивача на утримання дітей: доньки - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO], що значно порушує як права самих дітей, так і змушує Позивача більше працювати, а також Відповідач порушив свої зобов'язання, які закріплені у ст. 180 СК України «Обов'язок батьків утримувати дитину». Відповідач ухиляється від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, саме з його вини і утворилась заборгованість. Факт заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком як видана державним виконавцем Фатченко К.А., та підтверджує розмір заборгованості з аліментів з 24.03.2010 року по 01.11.2015 року в розмірі 70345,59 грн. За розрахунками Позивача за період з 24.03.2010 року по 01.11.2015 року сума неустойки, яку Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача складає 21409,04 грн., докладний розрахунок подається додатково до позовної заяви. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі та просять суд винести рішення, яким позбавити [PERSON], батьківських прав щодо доньки - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 70345,59 грн., пеню по сплаті аліментів в розмірі 21409,04 грн. та судові витрати по справі в розмірі 551, 21 грн. Відповідач по справі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не предоставив до суду жодної заяви або клопотання. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради не проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши позивача, представника позивача представника служби у справах дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони з 2003 року по 2010 рік знаходилися у шлюбі, який був розірваний рішенням суду (а.с.10). Від цього шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] (а.с.8,9) Рішенням суду з Відповідача на користь Позивача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей [PERSON], та [PERSON], в розмірі 1/3 частини зі всіх доходів Відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 24.03.2010 року до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку із цим судом було видано виконавчий лист від 20.05.2010 року, який був поданий до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, та було відкрито виконавче провадження (а.с.11). Однак з часу призначення аліментів тобто з 24.03.2010 року, Відповідач жодного разу не сплатив аліментів на утримання власних дітей, у зв'язку із чим утворилась заборгованість станом на 01.12.2015 року в розмірі 70345,59 грн, згідно розрахунку, який надала виконавча служба (а.с.12,13). Спільні з Відповідачем діти проживають разом зі Позивачем, та знаходяться на повному її утриманні. Згідно довідки від 26.01.2016 року, Позивач із дітьми проживають спільно із батьками Позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно акту обстеження умов від 18.01.2016 року, встановлено, що санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам (а.с.15). Сім'я не викликає занепокоєння з боку педагогів школи. З часу розірвання шлюбних відносин Відповідач жодного разу не приїздив до дітей не інтересувався їх життям. Позивачу тривалий час взагалі не було відомо місце перебування Відповідача. Дана обставина підтверджується актом про не проживання від 26.01.2016 року та поясненнями сусідів (а.с.16,17) Крім цього, згідно характеристик від 18.01.2016 року, які надані КЗШ І-ІІІ ступенів № 23 на своїх учнів - дітей Позивача, вбачається що вони виховані діти, старанні учні, вихованням займається мати дітей (Позивач) велику допомогу надають дідусь та бабуся. Батько (Відповідач) не проживає з сім'єю і не бере участі в навчанні та вихованні дітей. За час навчання батько ніколи не приходив до школи не цікавився успіхами дітей (18,19,20). У зв'язку із цим Позивач звернулась до органу опіки піклування за місцем реєстрації Відповідача із заявою про надання висновку по доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав. На підставі заяви Позивача була надано висновок від 25.02.2016 року № 2-17/392, згідно якого встановлено, що батько малолітніх дітей, [PERSON], з сім'єю не мешкає, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], жодних покладених на батька обов'язків не виконує, не бере матеріальної та будь-якої участі у вихованні дітей (а.с.23), надав нотаріально посвідчену заяву від 28.01.2016 року, згідно якої надає згоду на усиновлення малолітніх дітей, будь-яким громадянином або іншої держави, не заперечує проти зміни прізвища, ім'я та по-батькові дітей, участі у вихованні дітей приймати не буде (а.с.22) На підставі цього, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, на даний момент у Відповідача є велика заборгованість по сплаті аліментів на користь Позивача на утримання дітей: доньки - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO], що значно порушує як права самих дітей, так і змушує Позивача більше працювати, а також Відповідач порушив свої зобов'язання, які закріплені у ст. 180 СК України «Обов'язок батьків утримувати дитину». Відповідач ухиляється від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, саме з його вини і утворилась заборгованість. Факт заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком як видана державним виконавцем Фатченко К.А., та підтверджує розмір заборгованості з аліментів з 24.03.2010 року по 01.11.2015 року в розмірі 70345,59 грн.(а.с.24-25) За розрахунками Позивача за період з 24.03.2010 року по 01.11.2015 року сума неустойки, яку Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача складає 21409,04 грн. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по аліментам, то дана сума вже нарахована виконавчою службою до стягнення на підставі виконавчого провадження, і не підлягає додатковому стягненню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial