Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який до дня смерті, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою з РЕУ №2 від 07.09.2013 року і після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0659 га., що розташована на території Уманської міської ради /Садове товариство «Ветеран»/, та передана для ведення садівництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР, виданого 22.12.1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 554. Оскільки за життя [PERSON] заповіт не залишив, а спадкоємцями майна померлого за законом являються позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], вона звернулася в установлений законом термін до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, в результаті чого отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], а щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0659 га., їй було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2014 року, з посиланням на те, що відомості про вищевказану земельну ділянку не внесенні до Державного реєстру земель, а видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться нотаріусом на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Зважаючи на те, що державна реєстрація земель здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за заявою їх власників, на даний час провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо, оскільки її власник [PERSON] помер, тому позивач за вирішенням даного питання вимушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги, дали пояснення аналогічні вищевикладеному та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву, зі змісту якої випливає, що він визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки № [NUMBER], площею 0,0659 га., для ведення садівництва, що розташована на території Уманської міської ради /Садове товариство «Ветеран»/, яка належала їх батьку - [PERSON] та просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника позивачки [PERSON], прийнявши до уваги письмову заяву відповідача [PERSON] суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], який до дня смерті, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою з РЕУ №2 від 07.09.2013 року і після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0659 га., що розташована на території Уманської міської ради /Садове товариство «Ветеран»/, та передана для ведення садівництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР, виданого 22.12.1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 554. З урахуванням відсутності заповіту та того, що спадкоємцями майна померлого за законом являються [PERSON] та [PERSON], позивачка звернулася в установлений законом термін до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, в результаті чого отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], а щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0659 га., їй було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2014 року, з посиланням на те, що відомості про вищевказану земельну ділянку не внесенні до Державного реєстру земель, а видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться нотаріусом на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Крім того, Державна реєстрація земель здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за заявою їх власників, а на даний час провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо, оскільки її власник [PERSON] помер [INFO]. Згідно письмової заяви відповідача [PERSON], він не заперечує проти визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки № [NUMBER], площею 0,0659 га., для ведення садівництва, що розташована на території Уманської міської ради /Садове товариство «Ветеран»/, яка належала їх батьку - [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України встановлено визнання права власності на майно, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першочергове право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Зважаючи на вищевикладене, перевіривши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно ст. 81 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1225, 1233-1236 ЦК України,

Outcome: approved