overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач вимоги позову підтримала, прізвище просила записати дошлюбне [PERSON]. Відповідач позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №522, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати. Відповідач позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №139, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач в телефонному режимі позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 липня 1988 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №227, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №450, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], та доньку [PERSON] - [INFO] (а.с.4-6). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Також, сторонам надавався термін на примирення 2 місяці, але примирення не відбулося. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду позивачка надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, відповідач причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №479, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила її шлюбне прізвище «Стародубцева» залишити без змін. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали через канцелярію суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка позов підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач на розлучення згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружнє життя у сторін не склалось, через різні характери та погляди на життя. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 1997 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №46, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). Подружнє життя у сторін не склалось, через різні характери та погляди на життя. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, також, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Подружнє життя у сторін не склалось, через різні характери та погляди на життя. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, прізвище просила не змінювати, відповідач про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про врученням поштового відправлення, але причину неявки суду не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2007 року Виконкомом Полого-Яненківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, про що зроблено актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала, прізвище просила змінити на дошлюбне «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, відповідач причину неявки суду не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №407, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач причину неявки суду не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 січня 2009 року Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-9). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved