Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що, її батько, [PERSON], був власником будинковолодіння [ADDRESS] Проте, з невідомих їй причин, документ, який посвідчує право власності на зазначене вище будинковолодіння відсутній та відповідно домоволодіння в установленому законом порядку не зареєстровано в реєстрах речових прав нерухомого майна. Будинковолодіння складається із житлового будинку, інвентаризаційна вартість якого становить 96165 грн. 00 коп. 21 жовтня 2005 року її батько склав заповіт, який був посвідчений в Лисецькій селищній раді за №57, згідно якого все належне йому майно заповіт [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкривається спадщина на все належне йому майно в т.ч. на спірне будинковолодіння [ADDRESS]. Вона, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом. ЇЇ мама, [PERSON], та її сестра і брат, [PERSON] і [PERSON], є спадкоємцями за законом першої черги, Проте, останні на спадкове майно не претендують, тому 05.02.2010р. подали до нотаріальної контори заяви про відмову від своїх спадкових прав за №225, №227. Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] немає. У зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] вона постійно проживала із спадкодавцем що підтверджується копією будинкової книги, тому відповідно до вимог ст.1235, ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у визначеному законом порядку. Заяву про відмову від спадщини вона до ДНК не подавала. Отже, вона, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Від спадщини не відмовлялася. Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - будинковолодіння [ADDRESS] у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння відсутні. Просила визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась проте подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батько позивачки, [PERSON], був власником будинковолодіння [ADDRESS]. Проте, з невідомих позивачці причин, документ, який посвідчує право власності на зазначене вище будинковолодіння відсутній та відповідно домоволодіння в установленому законом порядку не зареєстровано в реєстрах речових прав нерухомого майна. Будинковолодіння складається із житлового будинку, інвентаризаційна вартість якого становить 96165 грн. 00 коп. Перелічені вище обставини підтверджую технічним паспортом (а.с.6-9), довідкою виданою Лисецькою селищною радою 18.12.14р. №1279 (а.с. 27). 21 жовтня 2005 року батько позивачки склав заповіт, який був посвідчений в Лисецькій селищній раді за №57, згідно якого все належне йому майно заповіт [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкривається спадщина на все належне йому майно в т.ч. на спірне будинковолодіння [ADDRESS]. Позивачка, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом. Мама позивачки, [PERSON], та її сестра і брат, [PERSON] і [PERSON], є спадкоємцями за законом першої черги, Проте, останні на спадкове майно не претендують, тому 05.02.2010р. подали до нотаріальної контори заяви про відмову від своїх спадкових прав за №225, №227 (а.с. 25, 26). Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] немає. У зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] позивачка постійно проживала із спадкодавцем що підтверджується копією будинкової книги, тому відповідно до вимог ст.1235, ч.3 ст.1268 ЦК України, вона, прийняла спадщину у визначеному законом порядку. Заяву про відмову від спадщини позивачка до ДНК не подавала. Отже, позивачка, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння. За таких обставин, позивачці, [PERSON], в цілому належить право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 96165 грн. 00 коп., в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.15,16, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved