Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить визнати в порядку спадкування після померлого [INFO] сина [PERSON] , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,5047 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Свої вимоги мотивує тим, що дані земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.02.2000. Проте, оскільки спадкодавець за життя передачу прав на вказані земельні ділянки на своє ім`я не переоформив, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім`я в нотаріальній конторі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2019 року відкрито провадження по даній справі та вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Учасники судового процесу в підготовче засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки - адвокат Прокоф`єв Б.І., відповідач - територіальна громада в особі Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та законний представник неповнолітніх відповідачів - [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких, представник позивачки зазначив про підтримання позову, представник територіальної громади в особі Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та законний представник неповнолітніх відповідачів - про визнання позовних вимог ( а.с.53-54). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачами позов визнається, про що надано письмові заяви, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів у свідоцтві про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Після його смерті, спадкоємцем першої черги за законом є його мати - [PERSON] та неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] як сина та матері підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] ( а.с. 42 зворот). Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , як батька та доньки і сина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с. 7, 45 зворот). З дослідженої судом копії спадкової справи № 104/2018, яка надійшла від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу - Петрушиної Л.М. (а.с. 42-45), вбачається, що після померлого [PERSON] , спадщину за законом прийняли: мати - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] . До спадкового майна померлого [PERSON] відноситься земельна ділянка площею 0,60 га в межах згідно з планом, розміщена на землях, що знаходяться у віданні території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області села Роїще Чернігівського району Чернігівської області, надану для ведення особистого підсобного господарства. Дану земельну ділянку [PERSON] отримав у спадщину від свого батька [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11 травня 2000 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., копія якого знаходиться на а.с. 10. З архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ІV-ЧН № 038186 ( а.с. 22), на підставі якого видано зазначене вище свідоцтво про право на спадщину, вбачається, що земельна ділянка площею 0,60 га складається з двох земельних ділянок : ділянка № 1 площею 0,50 га, ділянка № 2 площею 0,10 га. Згідно Витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 08.05.2018, земельна ділянка № 1 площею 0,50 га має площу 0,5047 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0613, а земельна ділянка № 2 площею 0,10 га - має площу 0,1000 га, кадастровий номер 7425587500:01:000:0612, власником яких значиться [PERSON] на підставі Державного акту від 20.03.1998 серії ІV-ЧН № 038186 ( а.с. 11-14). Відповідно до Витягів з технічної документації, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 0,5047 га ( землі сільськогосподарського призначення ) на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району становить 38395 грн 92 коп., земельної ділянки площею 0,1000 га (землі сільськогосподарського призначення) на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району - 2428 грн 76 коп (а.с. 16-16 зворот.). Згідно ч.2 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 року, який діяв на момент отримання вказаного вище свідоцтва про право на спадщину, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Таким чином спадкодавець [PERSON] , за життя, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 травня 2000 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., набув право власності в порядку спадкування на спірні земельні ділянки. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Щодо спірної земельної ділянки приватним нотаріусом Петрушиною Л.М. в листі-роз`ясненні від 11 листопада 2019 року повідомлено позивачці [PERSON] про неможливість вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець не надала державного акту, що посвідчує право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки, документів, що підтверджують наявність інформації про державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухомие майно ( а.с. 15). Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [INFO] сина [PERSON] , а отже, має право на спадкове майно спадкодавця - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,5047 га, яка знаходиться на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з цільовим призначенням -для ведення особистого підсобного господарства, та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться на території Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з цільовим призначенням -для ведення особистого підсобного господарства, на які право власності набуто за життя спадкодавцем в порядку спадкування за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки в нотаріальній конторі спадкоємець не може в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на ім`я спадкодавця, тому порушене право позивачки підлягає поновленню, а позовні вимоги задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved