Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 24 серпня 1997 року до 02 травня 2019 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] . 12.08.2010 року, з метою забезпечення стабільності відносин, в Козирській сільській раді Очаківського району Миколаївській області відбулася державна реєстрація шлюбу. Проживали в її домоволодінні та були в ньому зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Шлюб у обох повторний. Відповідачка по справі [PERSON] є усиновлена дитина [PERSON] [INFO] після тяжкої хвороби [PERSON] помер. Внаслідок цього відкрилась спадщина. До складу спадкового майна належать земельні ділянки розташовані в межах території Козирської с/ради Очаківського району Миколаївської області. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом. За ст. 1260 ЦК усиновлений прирівнюється до родичів за походженням. Відповідно до ст. 1268 ЦК вона прийняла спадщину. Спадкова справа заведена 26.06.2019 року Другою Очаківською державною нотаріальною конторою. До спадкового реєстру внесено реєстраційний запис за № 6437644. Від нотаріуса вона дізналась, що відповідачка теж написала заяву про прийняття спадщини. За ст.202 Сімейного Кодексу України дочка зобов`язана утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, відповідачка [PERSON] відповідно до приписів вищезазначених норм цивільного законодавства, мала безумовні обов`язки утримувати [PERSON] , який був непрацездатним і потребував матеріальної допомоги. За висновками МСЕК [PERSON] потребував постійного стороннього догляду, лікування, спостереження лікарями. Лікування, догляд за [PERSON] потребували значних коштів, уваги, часу. Пенсія хворого складала 2000 грн. Вона постійно зверталася до всіх знайомих, родичів з проханням допомогти в лікуванні та догляді за хворим. В 2016, 2017 роках Радсадівська с/рада виділяла їй матеріальну допомогу. В 2018 році - ПСП «Козирське» відгукнулось на прохання та надало кошти. Також, Козирська сільська амбулаторія надала безкоштовні ліки та деякі дорогі ліки зі знижкою. Відповідачка ухилялась від виконання своїх обов`язків, жодного разу вона не провідала батька - [PERSON] , не надала жодної копійки допомоги на підтримування його життєдіяльності. Вона працездатна, мала своє господарство, працювала, була добре освідомлена про тяжкий перебіг хвороб [PERSON] . Тим більш, проживала вона в будинку [ADDRESS] по цій же вулиці, де проживав [PERSON] . Відповідачка допомоги в поховані [PERSON] та оплаті ритуальних послуг не надавала. Посилаючись на викладене, позивачка просила встановити факт, що відповідачка [PERSON] ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця [PERSON] та усунути відповідачку від права на спадкування. Під час розгляду справи позивачка та її представник - [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили про їх задоволення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у своїх електронних листах на адресу суду повідомила, що перебуває за межами України, а тому з`явитись у судове засідання не має можливості. Крім того, у своїх письмових поясненнях, надісланих на адресу суду, позов не визнала. Підтвердила той факт, що не навідувала батька, оскільки його нова дружина заборонила йому спілкуватися з нею. Представник третьої особи - Другої очаківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. 12 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 12 лютого 2010 року (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер (а.с.9). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.11.2017 року [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ), [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.105). Згідно копії довідки МСЕК Серії 12 ААА № 275573 від 25.01.2018 року [PERSON] , [INFO] мав першу групу інвалідності (підгрупа 1Б) , потребував постійного стороннього догляду (а.с. 28). Згідно з виписними епікризами з історії хвороби №6119/650, №12942/1598, виписками медичної картки, [PERSON] мав цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежний, стенокардію напруги ІІ ФК, атеросклеротичний кардіосклероз, перебував на замісній нирковій терапії (перитонеальний діаліз) з 01.11.2017 року та неодноразово проходив стаціонарне лікування у 2017-2019 роках (а.с. 13, 17, 27). Згідно копії довідки від 11.02.2020 року № 19/20, 30 вересня 2018 року ПСП «Козирське» виділялася матеріальна допомога в сумі 3000 грн. на коштовне лікування тяжкохворого [PERSON] (а.с.18). З довідки від 31.01.2020 року, виданої виконкомом Козирського старостинського округу № 2 виконкому Радсадівської сільської ради, вбачається, що у 2016-2017 роках Корирською сільською радою, а у 2018 році Радсадівською сільською радою, виділялася матеріальна допомога на коштовне лікування тяжкохворого [PERSON] (а.с. 26). З дослідженої копії спадкової справи № 97/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої Другою очаківською нотаріальної конторою Миколаївської області, що з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . Мати померлого - [PERSON] відмовилася від прийняття своєї частини спадщини на користь [PERSON] (а.с.88-111). Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] вказала, що [PERSON] знала з 2017 року. Познайомилися у обласній лікарні м.Миколаєва у відділенні нефрології (діаліз ний центр), де останній проходив лікування. Також зазначила, що він самостійно не міг навіть пігулки взяти, оскільки при високому тиску майже нічого не бачив. У лікарні його провідувала донька дружини [PERSON] . Допитана у якості свідка [PERSON] вказала, що знає [PERSON] з березня 1985 року. До 2014 року вона була її невісткою В 2003 році [PERSON] прооперували та виявили цукровий діабет. З 2017 року він майже лежав. У [PERSON] вдома вона була часто, допомогала по господарству, викликали часто «швидку», оскільки був високий тиск. До 2013 року відповідачка проживала по [ADDRESS] , потім почала їздити до Польщі. З 2000 року перестала спілкуватися з батьком. Свідок [PERSON] вказала, що є донькою [PERSON] . З [PERSON] мама зійшлася у 1997 році. Невдовзі йому зробили операцію та виявили цукровий діабет. З 2015 року він був інсулінозалежним, а з 2017 року був не гемодіалізі і без сторонньої допомоги не міг обходитися. Дочка [PERSON] - [PERSON] до 2000 року ще приходила до батька, а коли почав хворіти перестала. Останні 7-8 років їздить на заробітки. Свідок [PERSON] , допитана в режимі відеоконференції з Шумським районним судом Тернопільської області, вказала, що [PERSON] є рідним братом її чоловіка. Після того, як йому зробили операцію, у нього стан був тяжкий, йому постійно робили гемодіаліз. Свідок [PERSON] , допитана в режимі відеоконференції з Шумським районним судом Тернопільської області, вказала, що [PERSON] був її сином. Його доньку [PERSON] та своїх онуків ніколи не бачила, навіть не спілкувалася з ними телефоном. Відмовилася від спадщини сина на користь його дружини. Свідок [PERSON] вказав, що знав [PERSON] з 2008 року. Йому відомо тоді останній хворів на цукровий діабет. В 2017 році його просили часто відвезти ліки для [PERSON] , або забрати його з лікарні. Його донька ніколи не допомагала. Знає, що [PERSON] проживала в с.Козирка, чув, що вона їздила на заробітки до Польщі. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є донькою [PERSON] [PERSON] знає з 1996-1997 років. З того часу до 2017 року проживали разом. З 2003 року у [PERSON] здоров`я почало погіршуватися, а у 2017 році необхідно було робити операцію. Його прийомну доньку [PERSON] знає з 1997 року. Дізнавшись про хворобу батька остання зникла, хоча бачила батька у лікарні, але все одно не відвідувала його. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відносини спадкування врегульовані діючим ЦК України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч.5 ст. 1224 ЦК України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Таким чином, суд, вирішуючи справу, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, під безпорадним станом, як це роз`яснено в абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Разом з тим, під час вирішення спору насамперед підлягає з`ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Судом взято і до уваги висновки Верховного суду України у справі № 591/1405/18, в якій суд досліджував питання усунення від права на спадкування. Зокрема зазначено, що ВС зауважив, що під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Враховуючи вище наведене та положення ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторони позивача, свідків та

Outcome: approved