Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 29 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Після реєстрації шлюбу їй було призвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], дошлюбне її прізвище [PERSON]. В період спільного проживання у них народилося троє дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та проживають з позивачкою. Причиною фактичного розпаду сім'ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя, несумісність характерів, непорозуміння та суперечки. За таких обставин їх шлюб на даний час носить формальний характер і подальше спільне проживання суперечить її інтересам. З 2014 року сторони разом не проживають та подружніх стосунків не підтримують. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON], дітей [PERSON] та [PERSON] для проживання залишити з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив суд слухати справу у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 29 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис №12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], записані [PERSON] та [PERSON]. 30 травня 2010 року народилися [PERSON] та [PERSON], батьками яких, відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], записані [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що причиною фактичного розпаду сім'ї послужила виявлена несумісність поглядів сторін на подружнє життя, несумісність характерів, непорозуміння та суперечки. Сторони з 2014 року проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер. Шлюб був укладений без мети створення міцної сім'ї, примирення сторони не бажають, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження їх сім'ї неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 1104,80 грн. На підставі ст.ст.84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 180 - 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved