Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить присудити аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] на її користь, та стягувати їх з [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи судом повідомлені належним чином. До суду подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи за його відсутності - до суду не надходило. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] до [PERSON] було укладено шлюб від 23 червня 2007 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області зроблено відповідний актовий запис\~за\~№\~170. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON] Вадимовича.ю [INFO]. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з січня 2015 року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Спору про поділ майна подружжя не має. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, по суті, на підставі досліджених судом доказів по справі, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved