Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем по наявній справі 18.11.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 176. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося з причин взаємного непорозуміння. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Сторони у судове засідання не з'явились. Від позивачки [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, виявила бажання після припинення шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище - «[PERSON]» та не заперечувала про винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання (викликався в судове засідання на 12.03.2015р. та 28.04.2015р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не з'явився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка». Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони дійсно перебувають у шлюбі з 18.11.2014 року, однак він носить формальний характер. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують з січня 2015 року. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище - [PERSON]. Позивачка виявила бажання, що викладене у письмові заяві, після припинення шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved