Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Обслуговуючий садівничий кооператив «Ранок», головне управління Держгеокадастру Запорізькій області, Управління юстиції Запорізького району, [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, в якій зазначила, що, з 1995 року вона постійно користується та розпоряджається земельною ділянкою №13 площею 0,0784 га. для ведення садівництва в ОСК «Ранок», що знаходиться на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Вказана земельна ділянка була надана матері позивачки [PERSON] в 1995 році, вона являлась членом ОСК, нею сплачувались необхідні внески. Після її смерті в 2009 році, вказана земельна ділянка повністю перейшла в управління, володіння і користування відповідачки, як спадкоємиці [PERSON] Тобто, [PERSON], а після її смерті [PERSON] правомірно та добросовісно заволоділи вказаним нерухомим майном, відкрито, безперервно та постійно користувалися та розпоряджалися ним на протязі 20 років. Ніким право власності позивачки на земельну ділянку не оспорювалось, перешкод в її користуванні не чинилось, права на ділянку іншими особами не заявлялось. Власник земельної ділянки за державним актом [PERSON] ніколи не зявлявся на земельній ділянці чи в садовому товаристві. Позивачка вважала себе власником ділянки, оскільки добросовісно набула права власності на неї; користується ділянкою на власний розсуд, не порушуючи прав та інтересів інших осіб. Однак, позивачка не знала, що право власності необхідно належним чином зареєструвати. ОСК «Ранок» здійснювався контроль за утриманням ділянки, право позивача не заперечувалось, не оспорювалось, інших документів для підтвердження права власності ніхто раніше не вимагав. Позивачка стверджує, що всі вважали її власником ділянки і знали яким чином вона набула права власності на неї, оскільки вона не приховувала цього, та не припускала, що володіє ділянкою незаконно. В звязку з тим, що позивачка може зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку в реєстраційній службі Запорізького районного управління юстиції, а на даний момент визнання права власності на земельну ділянку можливе тільки в судовому порядку, оскільки інший шлях визнання права власності в даному випадку законом не встановлений, тому вона вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи ОСК «Ранок» [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача територіальної громади у особі Розумівської сільської ради Запорізького районну Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу без присутності представника. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що користується своїм правом не приймати участь в розгляді справи, спір вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи Управління юстиції Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON] правомірно та добросовісно заволоділа земельною ділянкою №13 площею 0,0784 га. для ведення садівництва в ОСК «Ранок», що знаходиться на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Відкрито, безперервно та постійно вона з матірю [PERSON] користувалася з та розпоряджалися ним на протязі 20 років. Після смерті [PERSON] в 2009 році, земельна ділянка повністю перейшла в управління та володіння та розпорядження позивачки. Ніким право власності позивачки на земельну ділянку не оспорювалось, перешкод в її користуванні не чинилось, права на ділянку іншими особами не заявлялось. З [PERSON] незнайомі, ніколи його на ділянці чи в садовому товаристві не бачили. Заслухавши пояснення позивачка та представника позивача, представника третьої особи без самостійних вимог, свідків, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими сторонами, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до довідки ОСК «Ранок» від 09.12.2015 року в 1995 році земельна ділянка №13 площею 0,0784 га. для ведення садівництва в ОСК «Ранок», що знаходиться на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області була передана в користування [PERSON] З 1995 року по 2009 рік [PERSON] відкрито та безперервно користувалася ділянкою, була членом ОСК, сплачувала всі внески та інші платежі. З 2009 року всі права на ділянку перейшли до [PERSON], як спадкоємиці. По теперішній час вона відкрито та безперервно користується ділянкою, є членом ОСК, сплачує членські внески. Відповідно до членської книжки, власником земельної ділянки №13 в ОСК «Ранок» є [PERSON], містяться відмітки про сплату членських внесків. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №157654, виданим 07.10.2009 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 10.05.2016 р., право власності на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки №13 площею 0,0784 га. для ведення садівництва в ОСК «Ранок», що знаходиться на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області не зареєстровано. На запит суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] надано відповідь, що після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалась Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності і інших речових прав» (п. 9.) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Проаналізувавши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] при заволодінні чужим майном не знали і не могли знати про відсутність у них підстав для набуття права власності, володіли майном відкрито, тобто не приховували факт знаходження майна в їх безперервному володінні. Після смерті [PERSON] не переривається набувальна давність, оскільки особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ст.ст.2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно На підставі викладеного,

Outcome: approved