Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 9721,52 грн. та суму компенсації в розмірі середнього заробітку 393,50 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 05.08.2020 року по 15.10.2020 року перебувала в трудових відносинах із ТОВ «Автоцентр Оптима Груп» та отримувала заробітну плату у розмірі згідно штатного розкладу підприємства. Наказом №63-к від 15.10.2020 року позивачка була звільнена з посади головного бухгалтера на підставі ч.1 ст.36 КЗпП. Відповідач при звільненні не здійснив повний розрахунок по заробітній платі, у зв`язку з чим у нього перед відповідачем наявна заборгованість по заробітній платі перед позивачкою в розмірі 9721,52 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача суму компенсації за час затримки по день фактичного розрахунку. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив. Позивачка надала суду заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю відповідача, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з трудової книжки [NUMBER] [PERSON] від 08 червня 1984 року, на підставі наказу №40-к від 04.08.2020 року останню з 05.08.2020 року було прийнято на посаду головного бухгалтера ТОВ «Автоцентр Оптима Груп». Наказом №63-к від 15.10.2020 року позивачку біло звільнено з посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно до розрахункового листа станом на 01 листопада ТОВ «АВТОЦЕНТР ОПТИМА ГРУП» має заборгованість перед [PERSON] у розмірі 9721,52 грн. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникам при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч вищезазначеній нормі закону відповідачем не було проведено розрахунок із позивачем при звільненні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Оптима Груп» про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 9721,52 грн. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідач не провів із позивачем своєчасно розрахунок при звільненні, в зв`язку з чим суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступного. [PERSON] було звільнено 15.10.2020 року, тобто при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі слід виходити з наступної кількості робочих днів з 16.10.2020 року (наступний день після звільнення) по 28.01.2021 року (дата винесення рішення). За розрахунком позивача її середньоденна заробітна плата становить 393,50 грн., що не заперечується відповідачем, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме: з 16.10.2020 року по 28.01.2021 року в сумі - 28332,00 грн. (393,50 грн. х 72 робочих днів). Кількість робочих днів визначена наступним чином: у жовтні 2020 року - 11 робочих днів (з 16.10.2020 року), у листопаді 2020 року - 21 робочих днів, у грудні 2020 року - 22 робочих дні, у січні 2021 року - 18 робочих днів. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині заборгованості по виплаті заробітної платі, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі статей 116,117 КЗпП України,та

Outcome: approved