Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 26 вересня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №132, в період якого у них народилась спільні неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя, що істотно ускладнилось вживанням відповідачем алкогольних напоїв, проявами неповаги та застосування фізичної сили до неї та привело до сварок в сімї та втрати почуттів між ними, внаслідок чого з січня 2016 року між ними фактично припинені сімейно-шлюбні відносини, а відповідач повернувся до місця свого попереднього проживання у своїх батьків в іншому населеному пункті. Вважає, що сімя розпалась, а подальше її збереження є неможливим, оскільки буде суперечити як її інтересам, так і інтересам її дітей, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Спору про розділ майна, нажитого в шлюбі, вони не мають, аліменти на утримання дітей будуть стягуватись з відповідача за окремим позовом. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.12,13), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою прохала розгляду справу у її відсутність без фіксування судового процесу технічними засобами, позов про розірвання шлюбу підтримала та прохала його задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність в порядку заочного провадження, при цьому зазначила, що в лютому 2016 року намагались з відповідачем відновити сімейно-шлюбні відносини, але це не привело до збереження сімї, спору з приводу спільного майна, місця проживання дітей, які за спільною згодою з відповідачем проживають з нею, не має (а.с.18). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.12,14,17), в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та за письмовою згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 26 вересня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №132 (а.с.4), в період якого у них народилась спільні неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які згідно довідки Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року №641 проживають з позивачкою (а.с.7). Спільне сімейне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейне життя, вживанням відповідачем алкогольних напоїв, прояви неповаги та застосування фізичної сили до позивачки відповідачем, що приводило до сварок в сімї та привело до втрати почуттів між ними. З січня 2016 року сторони остаточно припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо в різних населених пунктах, а діти проживають з позивачкою, що вбачається з позовної заяви, довідки Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року №641 (а.с.7), паспорта позивача та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.3,15). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, про що свідчить подана позивачкою до суду письмова заява щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.22) та відсутність будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу від відповідача. Спір про спільне майно, місце проживання неповнолітніх дітей, які на день розгляду справи судом проживають з позивачкою, між сторонами відсутній, а питання стягнення аліментів на утримання дітей буде вирішуватись за окремим позовом. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і моральним засадам суспільства, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. Крім цього, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved