Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який в ньому не мешкає з 2014 року, особистих речей в ньому не має. На підставі викладеного просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі будинку [ADDRESS] . Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Ксенофонтов С.С. зареєстрований будинку [ADDRESS] з 01.09.2010 р. і по теперішній час. 05.03.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.03.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не сповістивши суд про причини неявки. У порядку, передбаченому\~ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, \~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» будинок № [ADDRESS] на праві приватної спільної належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2006 року. Згідно акту складеного КСН «Новоселівка», у будинку [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] року [INFO] . У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивачка, як власник будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належною квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved