Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю на 5/6 часток житлового будинку, вказавши що підставою для звернення її до суду стала Постанова Запорізької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії винесеної у рамках спадкової справи №125 за 2016 рік, в якій їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка зазначає, що вона з 16 листопада 1993р. та по теперішній час є зареєстрованою та проживає у домоволодінні по [ADDRESS] про що свідчить відповідний запис у домовій книзі даного домоволодіння. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 02 червня 1993 року. [PERSON] доводиться позивачці двоюрідним братом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 19 квітня 2016 року позивач звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори надіславши відповідного листа з заявами про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом і про видачу дублікату свідоцтва про право на спадок по закону, виданого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON] як спадкоємцю після [PERSON] номер спадкової справи 1211 за 1981 рік за реєстровим номером в реєстрі 1281. 25 квітня 2016 року позивач отримала відповідь від Запорізької районної державної нотаріальної контори про отримання заяви про прийняття спадщини зареєстрованої за р/н № 125 та відкриття спадкової справи за №125 за 2016рік. 11 травня 2016 року позивач отримала постанову Запорізької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивач зазначає, що після [PERSON] не залишилося спадкоємців по закону, які могли б прийняти спадщину після його смерті. Також відсутній заповіт. Позивачка є родичем п'ятої черги споріднення і відповідно до діючого на той час законодавства не мала законних підстав успадкувати полишене після [PERSON] майно та стати його власником. Зважаючи на ту обставину, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] та на дату 01.01.2004 року термін її прийняття сплив, законних підстав стати спадкоємцем та відповідно власником полишеного після [PERSON] майна позивач немає і відповідно до діючого зараз законодавства. Також позивачкою вказано, що за час безперервного проживання у вказаному домоволодінні ніхто не виказував своїх претензій на полишене після [PERSON] майно. Позивачка вважає, що оскільки вона безперервно проживає у будинку за адресою [ADDRESS] добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном, а саме, 5/6 частин вказаного будинку, то термін добросовісного, відкритого, безперервного володіння 5/6 частин вказаного будинку перевищує 15 років. Також позивач вказує, що вона є власником 1/6 частин вказаного будинку, що посвідчується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59332673 від 18.05.2016. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 5/6 часток житлового будинку [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду заяву, в якій вказав, що з позовом згоден, просить справу розглянути в його відсутність. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 28.05.2004 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №64. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29.08.2001 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №92. Позивач [INFO], з 16 листопада 1993р. та по теперішній час є зареєстрованою та проживає у домоволодінні по [ADDRESS] про що свідчить відповідний запис у домовій книзі даного домоволодіння. Фактичне поселення позивача за вказаною адресою відбулося за наступних обставин. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 02 червня 1993 року. [PERSON] доводиться позивачу двоюрідним братом. Так, рідна матір [PERSON] являється [PERSON], про що свідчить Рішення народного суду Запорізького району Запорізької області від 18 травня 1988р. про встановлення факту родинних відношень між [PERSON] та [PERSON], є рідною сестрою матері позивача [PERSON]. Факт родинних зв'язків між [PERSON] та позивачем посвідчується Свідоцтвом про народження [NUMBER], видане Червоноармійським районним бюро РАГС Запорізької області 25 березня 1963р. Факт родинних зв'язків між [PERSON]. та [PERSON] посвідчується Архівним витягом № 01-32/К-0063 від 22.01.2016 Державного архіву Запорізької області з Метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1901р. Свято-Петропавлівської церкви с. Балабине-Петрівське Олександрівського повіту Катеринославської губернії стосовно факту народження [INFO] року [PERSON] та Архівним витягом № 01-32/К-0063 від 22.01.2016 Державного архіву Запорізької області з Метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1913р. Свято-Петропавлівської церкви с. Балабине-Петрівське Олександрівського повіту Катеринославської губернії стосовно факту народження [INFO]. [PERSON]. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить Свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане Кушугумською селищною радою Камишевахського району Запорізької області 20 січня 1960 року. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», у наслідок укладання шлюбу зареєстрованого 27 січня 1935 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб № 1, видане Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 4 липня 1968р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу Української PCP від 18.07.1963 чинного на момент відкриття спадщини «При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.» та ст.530 Цивільного Кодексу Української PCP від 18.07.1963 «При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).» 19 квітня 2016 року позивач звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори надіславши відповідного листа з заявами про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом і про видачу дублікату свідоцтва про право на спадок по закону, виданого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON] як спадкоємцю після [PERSON] номер спадкової справи 1211 за 1981 рік за реєстровим номером в реєстрі 1281. Підпис на заявах було посвідчено уповноваженою особою Кушугумської селищної ради Запорізького району. 25 квітня 2016 року позивач отримала відповідь від Запорізької районної державної нотаріальної контори про отримання заяви про прийняття спадщини зареєстрованої за р/н № 125 та відкриття спадкової справи за №125 за 2016рік. 11 травня 2016 року позивач отримала постанову Запорізької районної державної нотаріальної контори. Запорізька районна державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, посилаючись на ст.530 Цивільного Кодексу Української PCP від 18.07.1963 «При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).» де положення цієї статті були витлумаченні таким чином, що вони розповсюджуються лише на рідних братів та сестер і відповідно на двоюрідних братів та сестер не розповсюджуються і у відповідності до чого у позивача, за думкою відповідача, не з'являється права успадковувати спадщину, відкришуся після смерті [PERSON] Таким чином, після [PERSON] не залишилося спадкоємців по закону, які могли б прийняти в нього спадщину. Також відсутній заповіт. Позивач є родичем п'ятої черги споріднення і відповідно до діючого на той час законодавства не мала законних підстав успадкувати полишене після [PERSON] майно та стати його власником. Відповідно до абзацу першого пункту 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України «Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.» Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування «Спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української PCP (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15 )і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.» Зважаючи на ту обставину, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] та на дату 01.01.2004 року термін її прийняття сплив, то законних підстав стати спадкоємцем та відповідно власником полишеного після [PERSON] майна позивач немає і відповідно до діючого зараз законодавства, що вважає доведеним вище викладеними обставинами. Зважаючи на той факт, що законних спадкоємців у покійного [PERSON] не полишилося, про що позивачу було відомо; на майно [PERSON] ніхто не претендував; позивач не мала власного будинку і потребувала поліпшення умов проживання; перебуваючи у родинних стосунках з покійним але не маючи по закону права успадкувати та стати власником майна - позивач відкрито оселилася в домоволодінні [ADDRESS] про що свідчить відповідний запис у домовій книзі даного домоволодіння від 16 листопада 1993р. Про відкритість та добросовісність володіння майном [PERSON], використання за призначенням присадибної ділянки, поліпшення її господарських та житлово-побутових умов та характеристик також свідчить сукупність наступних обставин: Позивач має на руках оригінали документів на будинок (домова книга, технічний паспорт від 11.09.1981р.); На замовлення позивача Запорізьким філіалом «НИИпроектреконструкція» було виготовлено проект вуличного водопроводу та вводів до житлових будинків та підведене водопостачання до присадибної ділянки, що посвідчується відповідною технічною документацією. На замовлення позивача ПАТ «Запоріжгаз» було виготовлено Технічні умови на газопостачання, що посвідчується ТУ № 1067 від 3 серпня 2011р. На основі вказаних ТУ ПАТ «Запоріжгаз» проектно-конструкторською групою №2 було виготовлено проект газопостачання, що посвідчується відповідною технічною документацією. На основі чого між позивачем та ДП «Запоріжгазифікація» було укладено договір на виконання побутового замовлення від 21.09.2011 та підведено газопостачання. Позивачем було поліпшено житлові та побутові умови проживання у вказаному домоволодінні - в будинку робився поточний та капітальний ремонти, було переобладнано та розширено житловий простір за рахунок внутрішнього переобладнання помешкань без зачіпання несучих конструкцій. Окрім того було поліпшено житлово-побутові умови й на присадибній ділянці - дерев'яна вбиральня замінена на цегляну та перенесена у більш зручне місце, обладнано цегляний паркан замість дерев'яного, окрім того наново збудовано душову з цегли, також збудовано літню кухню, оскільки в будинку кухонний простір замалий та потребував поліпшення. Вказані поліпшення та зміни зафіксовано та посвідчуються Технічним паспортом за реєстраційним № 10/1673, інвентаризаційна справа № 2096, що виготовлено Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 21 червня 2011 року. За час безперервного проживання у вказаному домоволодінні ніхто не виказував своїх претензій на полишене після [PERSON] майно. Про безперервність володіння та користування позивачем майном [PERSON] засвідчують записи в домовій книзі про реєстрацію у вказаному домоволодінні. Відповідно до абзацу 1 частини 1 ст. 344 Цивільного Кодексу України «Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.» та пункту 4 ст. 344 Цивільного Кодексу України «Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.» Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. Оскільки позивач безперервно проживає у будинку за адресою [ADDRESS], добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалася чужим майном, а саме, 5/6 частин вказаного будинку, то термін добросовісного, відкритого, безперервного володіння 5/6 частин вказаного будинку перевищує 15 років. Також судом встановлено, що на даний момент власником 1/6 частин вказаного будинку є позивач [PERSON], що посвідчується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59332673 від 18.05.2016. Враховуючи викладені обставини справи суд вважає, за необхідне винести рішення по справі, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved