Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з наступною індексацією цієї суми згідно закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивачка з жовтня 2013 року по квітень 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Позивачка зазначає, що дитина перебуває на її повному забезпеченні, ніякої матеріальної допомоги дитині у добровільному порядку батько не надає, у зв`язку з чим звернулася до суду. Відповідач надав відзив, яким позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні, зазначив, що не ухиляється від виконання обов`язків, має бажання забезпечувати сина, виховувати його, однак позивачка відмовляє у спілкуванні з дитиною. Також зазначає, що має другу дитину, 2017 р. н., проживає разом з її матір`ю та нею, утримує них, тому вважає, що має сплачувати аліменти за позовом у розмірі 1/6 частини від заробітку. В судове засідання з`явилась представниця позивачки [PERSON] за довіреністю, пояснила суду, що є матір`ю позивачки, що позивач та відповідач у шлюбі не перебували, але народили спільну дитину, що батько взагалі не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, з 2015 року позивачка разом з сином проживають у с. Великомихайлівка Покровського району, куди виїхали з Донецьку у зв`язку з воєнними діями. З тих пір батько (відповідач) з дитиною не бачився, жодного бажання спілкуватися не проявляє, на телефонні дзвінки не відповідає, грошей на утримання дитини не надає. Про існування у нього іншої сім`ї позивачка дізналася тільки з його відзиву на позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у відзиві на позов зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , а. с. 5). Згідно довідки від. 23.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території у Покровський район Дніпропетровської області (копія, а. с. 6). Згідно наданої інформації від Управління соціального захисту населення, тимчасове місце проживання [PERSON] зазначене: [ADDRESS] та внесено відомості про дитину, [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Матеріали справи також містять копію довідки з лікарні, що [PERSON] , [INFO] , є часто хворіючою дитиною, страждає на аденоїди. Матеріали справи також містять копію свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 26). Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що дитина, [PERSON] проживає разом з матір`ю, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач, батько дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивачка не в змозі самостійно повністю забезпечити дитину матеріально та дитина потребує матеріальної підтримки з боку батька. Суд встановив, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні ще одну малолітню дитину. Суд вважає, що сплата аліментів на утримання дитини батьком у розмірі ј від розміру доходу відповідача є справедливим та співмірним розміром аліментів, враховуючи наявність одного утриманця у батька, тоді як менший розмір аліментів, на думку суду, призведе до порушення прав дитини на гідне і достатнє утримання. У той же час суд відмовляє у задоволенні частини позовних вимог щодо наступної індексації цієї суми згідно закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України підлягають індексації аліменти, розмір яких визначений у твердій грошовій сумі, тоді як позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у частці від заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial