Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.10.1993 року. 21.02.2000 року їх шлюб був розірваний. Однак, після розірвання шлюбу вони відразу помирилися і продовжували проживати в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Проживаючи однією сім'єю в квартирі №99 по вул. Троїцькій (раніше вул. 50 років СРСР), буд. 40 в м Маріуполі, вони вели спільне господарство, мали загальний бюджет, спільно приймали рішення по всім питанням організації їхнього сімейного життя. У квітні 2015 року їх фактичні сімейні відносини були припинені, відповідач став проживати окремо від неї, і з цього часу вони не ведуть спільне господарство і спільний бюджет. В період спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах однією сім'єю 08.08.2012 року за загальні спільні кошти була придбана квартира №84 по вул. Троїцькій (раніше вул. 50 років СРСР) в будинку №44 в м Маріуполі за суму 153490,00 грн. За їх згодою покупцем за договором купівлі-продажу виступав відповідач. 05.09.2012 року МБТІ проведена державна реєстрація права власності відповідача на спірну квартиру. Після покупки спірної квартири вона і відповідач як і раніше проживали однією сім'єю в квартирі №99 по вул. Троїцькій (раніше вул. 50 років СРСР), буд. 40 в м Маріуполі. Після покупки протягом одного року квартиру №84 по вул. Троїцькій (раніше вул. 50 років СРСР) в будинку №44 в м Маріуполі вони здавали в найм. А з червня 2013 року з їх згоди в спірній квартирі стала проживати зі своїм чоловіком їхня дочка [PERSON], яка була зареєстрована за адресою спірної квартири 18.09.2012 року. Також за адресою спірної квартири зареєстрований їх внук [PERSON], [INFO]. Ні вона, ні відповідач в спірній квартирі не були зареєстровані. З квітня 2015 року в спірній квартирі став проживати відповідач, однак він як і раніше значиться зареєстрованим в квартирі її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Всі витрати по оплаті комунальних платежів і квартплату за спірну квартиру проводилися ними за загальні спільні кошти з відповідачем. Вважає, що оскільки квартира №84 по вул. Троїцькій (раніше вул. 50 років СРСР) в будинку №44 в м Маріуполі, придбана в період її спільного проживання з відповідачем однією сім'єю, і тим самим є об'єктом спільної сумісної власності, то у неї виникло право власності на 1/2 частину спірної квартири з моменту придбання (купівлі). У зв'язку з тим, що добровільно вирішити питання про визначення порядку володіння, користування і розпорядження нею належної їй частиною спірної квартири відповідач не бажає, вона змушена звертатися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивачка у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, але за участю її представника. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.08.2012 року, [PERSON] купив квартиру за № 84, що знаходиться у жилому будинку за №44, по вул. 50 років СРСР у м. Маріуполі Донецької області. Відчужувана квартира складається з двох жилих кімнат. Загальна площа цієї квартири становить 44,5кв.м., у тому числі жила 30,1кв.м. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 05.09.2012 року за [PERSON] була зареєстрована квартира № 84, що знаходиться у жилому будинку за №44, по вул. 50 років СРСР у м. Маріуполі Донецької області, реєстраційний № 28099470. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладене, а також з метою захисту прав та законних інтересів позивачки, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частку квартиру № 84, що знаходиться у жилому будинку за №44, по вул. Троїцька (вул. 50 років СРСР) у м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 44,5кв.м., житловою площею 30,1кв.м. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн.

Outcome: approved