Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка за первісним позовом звернулась до суду про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування позовних вимог послалась на те, що в лютому 2014 р. відповідач викрав їх спільну дитину дочку [PERSON] [INFO] без її відома, а тому, просить позов задовольнити визначивши місце проживання дочки з нею та відібрати її від [PERSON] Відповідач зустрічний позов мотивує тим, що перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 10.04.2014 р. було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка, [PERSON] [INFO]. Через негативну поведінку позивачки та її спосіб життя, з грудня 2013 р. дитина проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Згадки про маму викликають в дочки лише страх та сльози, а тому, він весь час займається відновленням її емоційного та психічного стану. Вважає, що проживання дитини з ним буде повністю відповідати її інтересам, а тому, просить задовольнити зустрічний позов. В судовому засіданні позивачка первісний позов підтримала, зустрічний заперечила. Вказала, що з 2009 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Коли їхній дитині було дев'ять місяців, вони проживали у її бабусі де [PERSON] застосував до неї та бабусі фізичну силу. Згодом, він поїхав на заробітки після чого проживав у своєї мами. В подальшому вони неодноразово проживали то окремо, то разом. В лютому 2014 р. відповідач приїхав з м. Києва та забрав дитину. Вважає, такі дії неправомірними, дочка повинна проживати з нею, а тому просить задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо первісного позову. Пояснив, що позивачка зловживає спиртним, не доглядає за дитиною. Крім того, була засуджена Червоноградським міським судом, за нанесення йому ножового поранення в ході словесного конфлікту. За останній період дочку вона бачила лише раз, після чого дитина злякалась і сильно плакала. На даний час дочка, проживає з ним, він забезпечує її всім необхідним, дбає про фізичний та духовний розвиток, а тому, просить задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання [PERSON] з ним. В задоволенні первісно позову просить відмовити за безпідставністю. Пояснення відповідача підтримав і його представник [PERSON] Представник третьої особи органу опіки та піклування Червоноградської міської ради, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 27.11.2014 р. про доцільність проживання дитини з батьком [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного. Згідно показів свідка [PERSON] даних нею в судовому засіданні, відповідач являється її двоюрідним братом. Коли вони з позивачкою перебували в шлюбі, вона неодноразово приходила до них в гості, бачила [PERSON] в нетверезому стані, вихованням дитини остання зовсім не займалась. На даний час, дитина проживає з батьком, про маму не запитує та не згадує. На підставі показів свідка [PERSON] даних ним в судовому засіданні, встановлено, що відповідач є його товаришем. Дитину ніхто не викрадав, вона була з батьком, який про неї дбає та займається її вихованням. Коли позивачка поранила [PERSON] ножем, дитина знаходилась в нього вдома, за нею прийшла мати відповідача, позивачка не приходила, не цікавилась дитиною. Як вбачається з показів свідка [PERSON], даних ним в судовому засіданні, він працював разом із відповідачем в м. Києві. Позивачка приїжджала до чоловіка на роботу, дозволяла дитині гуляти по будові. Крім того, вона зловживала спиртним, дитина її баялась. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є сторони по справі. З рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10.04.2014 р., вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. На підставі довідки № 1104 від 19.06.2014 р., управління ПФУ в Сокальському районі, встановлено, що [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої за період з березня 2014 р. по червень 2014 р. склав 7850,47 грн. Судом встановлено, що відповідач не знаходиться на обліку у психіатричному закладі та у лікаря-нарколога, що стверджується довідками Сокальського ЦРП від 3.07.2014 р. та наркологічного кабінету Червоноградської ЦМЛ від 18.06.2014 р. Крім того, у відповідності до довідки № 225-28042014/46034, [PERSON] станом на 16.05.2014 р. до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 195 від 27.11.2014 р., проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] є доцільним. Вироком Червоноградського міського суду від 23.05.2014 р. стверджується, що [PERSON] була засуджена за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки. Так, остання, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння 11.02.2014 р. в ході словесного конфлікту з [PERSON] умисно нанесла останньому проникаючий удар ножем у живіт, заподіявши тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких,як небезпечні для життя в момент спричинення. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.10.2014 р., яке набрало законної сили 19.10.2014 р. з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] [INFO], починаючи з 17.07.2014 р. до її повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 15.01.2015 р. заборгованість по аліментах складає 4827,53 грн. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім цього принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Як вбачається з психологічної характеристики, [PERSON] з 2013 р. є вихованкою дошкільного навчального закладу. Батьки дитини розлучені, живуть окремо. За результатами діагностичного обстеження у неї наявна тривожність. Дитина намагається подолати труднощі і часто прагне сховатися від неприємностей. Показниками сприятливої сімейної ситуації є зображення всіх членів сім'ї. Відсутність когось із родини говорить про те, що він є малозначущий для дитини, або про конфліктні взаємини дитини з ним, про негативні емоції щодо нього. [PERSON] не намалювала маму. Результати бесіди, спостереження, психологічного обстеження показали, що батько приділяє достатню увагу вихованню доньки. Враховуючи те, що між дитиною та батьком існує тісний зв'язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, з врахуванням тих обставин, що мати дитини [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності, відбуває покарання умовно, враховуючи висновок органу опіки, який вважає доцільним проживання дитини разом із батьком, суд приходить до переконання про те, що місце проживання дитини необхідно визначити з її батьком за місцем його проживання. У зв'язку із чим первісний позов слід відхилити, зустрічний позов задовольнити. Крім цього, виходячи із інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Outcome: approved