Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 23.04.2012 року померла її тітка, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, у склад якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області загальною площею 5,7395 га, власником якої є померла на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №162708, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1/010702500228, виданий 06.02.2007 року Покровською райдержадміністрацією. На випадок смерті [PERSON] заповіту не складала. У відповідності до статей 1258,1261 ЦК України спадкоємцем померлої повинен був бути її чоловік, тобто рідний дядько позивачки, [PERSON], який помер 21.01.2005 року, а після смерті дядька, мати позивачки, [PERSON], оскільки її чоловік батько позивачки, та рідний брат померлого [PERSON] [PERSON] помер 11.01.1982 року. Мати позивачки відмовилася від належної їй спадщини, а тому позивачка є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], як племінниця померлої. Оформити спадкові права у нотаріуса не видалося можливим, так як необхідно підтвердити той факт, що [PERSON] є тіткою [PERSON], а також в звязку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, яка і є спадковим майном. В звязку з чим, [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 23.04.2012 року, є її тіткою; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,7395 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №162708. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що батько позивачки, [PERSON], та [PERSON] є рідними братами, тобто [PERSON] приходиться [PERSON] рідним дядьком, а його дружина, [PERSON] тіткою. Батько, дядько та тітка позивачки вже померли. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, а [PERSON], яка була дружиною [PERSON], приходиться тіткою [PERSON] Позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Справу просить розглядати в її відсутності. Розглянувши подані документи і матеріали, відзив на позовну заяву, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення позивачки та свідків, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №В-100-2017 року від 13.12.2017 року, виданою державним архівом Дніпропетровської області та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян №00019316388 від 29.12.2017 року (а.с.11,12). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019316503 від 29.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.05.1970 року, який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №540. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Шейко» (а.с.8). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019355099 від 10.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.07.1959 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №29. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Шейка» (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АГ №829335, виданого Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №489821, виданого Покровським відділом РАГС Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.01.1989 року, актовий запис №04. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Ворончихіна» (а.с.14). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], рідним братом якого є [PERSON], який був одружений на [PERSON], яка і приходиться позивачці тіткою. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №162708 [PERSON] на підставі розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації №306-р-06 від 23.11.2006 року є власником земельної ділянки площею 5,7395 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.16). Згідно копії довідки, виданої Покровським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] померла 23.04.2012 року, актовий запис №676 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №783773, виданого Покровським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] помер 20.01.2005 року, актовий запис №7 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІ-КИ №419408, виданого Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер 10.01.1982 року, актовий запис №1 (а.с.10). Так, судом встановлено, що [PERSON] являється племінницею [PERSON], яка померла 23.04.2012 року, після смерті якої залишилася спадщина, єдиним спадкоємцем якої є позивачка. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до ст.ст. 316,328 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 з наступними змінами та доповненнями «суд може встановлювати інші факти, що мають юридичне значення\~факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини». Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає дану заяву обґрунтованою, з урахуванням у сукупності доказів, які були дослідженні у судовому засіданні,\~суд\~приходить до висновку, що вимоги позивачки\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved