Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції Харківської області від 9 листопада 2002 року, про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 5. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні відносини і обов'язки, відсутність взаєморозуміння між ними, в результаті чого між сторонами було втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З січня 2012 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір щодо місця проживання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відсутній. Позивачка стверджує, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може, примирення та збереження шлюбу вважає неможливими. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте через канцелярію надала заяву про розгляд справи за її відсутності та повністю підтримала позовні вимоги (а.с. 14 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 листопада 2002 року згідно Свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 8 (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2003 року, виданим Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області та доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 3 липня 2006 року, виданим Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області (а. с. 5-6). Судом встановлено і сторони цього не заперечують, що з січня 2012 року вони проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаєморозуміння, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є об'єктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивачки, так і відповідача. За таких обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved