overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2013 року. В шлюбі [INFO] року в них народилася донька [PERSON]. В січні 2018 року через відсутність взаєморозуміння вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і стали проживати окремо. Зазначаючи на тому, що сімейні стосунки відновленню не підлягають та що нерозірваний шлюб порушує її особисті інтереси, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не прибули, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Як слідує зі змісту заяв, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 198 (арк.спр. 11). В шлюбі [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.10). Як свідчить довідка з місця проживання, дитина проживає разом з матір'ю (а.с.14). Спору про її виховання чи місце проживання матеріали справи не містять. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків, що випливає із їх заяв та викладених в них позицій, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження між ними шлюбу, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. З огляду на це шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2011 року. В шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON]. На початку січня 2018 року через відсутність взаєморозуміння та виникнення конфліктних ситуацій на ґрунті ревнощів вони з чоловіком припинили сімейні стосунки. Зазначаючи на тому, що їх сім'я розпалась остаточно, сімейні стосунки відновленню не підлягають та що нерозірваний шлюб порушує її особисті інтереси, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не прибули, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та клопотанням про прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Як слідує зі змісту заяв, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. З огляду на це суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні з ухваленням судового рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2011 року Часовоярською міською радою м.Артемівська Донецької області за актовим записом № 7 (арк.спр. 7). В шлюбі [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8). Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків, що випливає із їх заяв та викладених в них позицій, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. З огляду на це шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2012 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючі суперечки та сварки їх сімейні стосунки з чоловіком в листопаді 2018 року були припинені. Зазначаючи на тому, що їх сім`я розпалась остаточно та що сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Як слідує зі змісту заяв, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 13 (а.с.2). \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). \~ \~ \~ \~Як свідчать викладені в позовній заяві обставини, не заперечні відповідачем, подружжя разом не проживає і не веде спільного домашнього господарства з листопада 2018року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків, що випливає із їх заяв та викладених в них позицій, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. Вирішуючи питання судових витрат у справі, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2015 року. В шлюбі [INFO] в них народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні. В червні 2017 року через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, їх стосунки були припинені. З зазначеного часу сторони разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що їх сім'я розпалася остаточно та що сімейні стосунки відновленню не підлягають позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду у визначений законом спосіб, до судового засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для обов'язкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 122 (арк.спр.6). В шлюбі [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград, дитина фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю (а.с.8). Згідно довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області виконавчих листів про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], на виконанні у відділі не перебуває (а.с.15). Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Досліджені у справі докази, не проживання сторін разом та їх взаємне небажання поновлювати сімейні стосунки, що випливає із заяв обох сторін, адресованих суду, дають суду підстави для висновку про їх байдужість до сімейного союзу та визнання обґрунтованими доводів позивача щодо неможливості відновлення сімейних стосунків та збереження сім'ї, з урахуванням чого суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. В серпні 2017року з причини взаємних непорозумінь та небажання відповідача матеріально утримувати сімю їх стосунки були припинені. З зазначеного часу вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Зазначаючи на тому, що сімя розпалася остаточно і сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідача, проти позовних вимог він не заперечує. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для обовязкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2006 року відділом актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 471 (арк.спр. 6). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Як зазначено в позовній заяві, і підтверджується довідкою з місця проживання, діти проживають разом з матірю, спору щодо їх виховання між сторонами не існує (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Згідно обґрунтувань позовної заяви, не заперечених відповідачем, причиною припинення сімейних стосунків є відсутність взаєморозуміння між сторонами та небажання сторін зберігати шлюб. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як свідчать позиції сторін, викладені в письмових заявах, адресованих суду, жодна з них зберігати шлюб та відновлювати сімейні стосунки після їх припинення не бажає, що надає суду підстави вважати, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. З огляду на це позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 27.09.1986 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано у Вербовецькій сільській раді Шепетівського району Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають четверо дітей, в т.ч. неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років між ними постійно виникають сварки та суперечки. Відповідач зловживає спиртними напоями, вдається до її побиття, не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї. Вказуючи на неможливість примирення, припинення ведення спільного господарства, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась направила на адресу суду заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився направив на адресу суду заяву у якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 27.09.1986 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Вербовецькій сільській раді Шепетівського району Хмельницької області та зроблено актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають четверо дітей, в т.ч. неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 9). Сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, що ніким не оспорюється. Поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що перебуває на утриманні позивачки. Спільне подружнє життя не склалось, в зв'язку з тим, що відповідач тривалий час проживає з іншою жінкою. Сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25.11.2013 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини. Вказуючи на неможливість примирення, формальний характер шлюбу, просила шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження суперечитиме інтересам сторін та їхнього сина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, не заперечив проти розірвання шлюбу, що підтверджується даними телефонограм від 24 липня 2014 року та 05 серпня 2014 року Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01 серпня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 192, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження. Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2013 року відповідач сплачує аліменти на утримання малолітнього сина. Судом встановлено, що сім'я розпалась і збереження її неможливе, що підтверджується письмовими доводами сторін, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1257. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого між ними виникають постійні сварки та непорозуміння. У нетверезому стані відповідач вдається до побоїв, намагався покінчити життя самогубством. У зв'язку з відсутністю коштів на винаймання квартири в м.Рівне, переїхали до її матері в м.Шепетівку та понад 9 місяців проживають окремо. Вказуючи на неможливість примирення, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій спросила справу слухати у її відсутність, позов підтримала повністю, заперечила можливість примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності суду не надав, своїм процесуальним правом не скористався відзив на позов не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 вересня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1257, що підтверджується свідоцтвом про шлюб сторін.. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Судом встановлено, що сторони не проживають разом понад 9 місяців. Сім'я фактично розпалась, відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не вживає заходів до відновлення подружніх відносин, що підтверджується доводами позивачки, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved