Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання по тих підставах, що відповідач матеріальної допомоги її добровільному порядку не надає. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 8 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом. За рішенням суду від 26 вересня 2012 року шлюб розірваний. Від шлюбу з чоловіком мають сина [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем позивачка не проживає. Після припинення проживання однією сім'єю відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Крім того, позивачка пояснила, що вона не працює, займається вихованням дитини. У судове засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти винесення рішення. Суд, заслуховуючи позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і докази, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона і незалежно від її матеріального положення, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Разом з відповідачем позивачка проживала однією сім'єю, але на даний час фактично припинили проживання. Відповідач [PERSON]., який є батьком їх дитини, не бажає добровільно надавати матеріальні допомоги на її утримання. У зв'язку з тим що, позивачка займається вихованням дитини до досягнення нею трьох років, вона вимушена піти у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. В даний час вона залишилася без матеріального забезпечення і без можливості мати який-небудь заробіток, тому сама потребує матеріальної допомоги відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне положення неповнолітньої їх дитини, що знаходиться на утриманні матері, а так само той факт, що матеріальне положення відповідача дозволяє утримувати дитину. Інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів судом не встановлено. Виходячи з представлених доказів, суд приходить до висновку, позовні вимоги задовольнити. Також, чоловік зобов'язаний і має нагоду надавати матеріальну допомогу дружині [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Як передбачено ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти за рішенням суду присуджуються з дня подачі позовної заяви в суд. Згідно вимог ст. ст. 79, 81 та 88 ЦПК України, ст.. 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.11.2011 року згідно з відповідача у дохід держави потрібно стягнути витрати по судовому збору у сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved