Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], і просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця. Свої вимоги мотивує тим, що вона мешкає разом зі своїм чоловіком [PERSON] та онукою [PERSON], [INFO], по [ADDRESS]. Мати дитини - відповідачка по справі з дитиною не спілкується, її утриманням та вихованням не займається, матеріальну допомогу не надає, за місцем реєстрації не проживає та місце її знаходження невідомо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки та її чоловіка. Позивачка звернулась до виконавчого комітету Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. 22.03.2018 року виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Крім того, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, просить стягувати аліменти з відповідачки на утримання малолітньої доньки. З урахуванням викладеного, позивачка звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої онуки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи двічі була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, а тому враховуючи заяву позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглянути за його відсутності. Прокурор не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.18). Відповідно до вказаного свідоцтва батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вбачається, що батька [PERSON], [INFO], записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 31). З акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 12.01.2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та онукою [PERSON], [INFO]. У дитини є своя кімната та все необхідне для проживання та навчання, вихованням займаються бабуся та дідусь. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 11). [PERSON] навчається в Маяківській ЗОШ І-ІІІ ступеню, здібна до навчання. [PERSON] проживає разом з бабусею та дідусем, які турбуються про онуку і всім її забезпечують. Мати дитини мало цікавиться навчанням своєї дитини (а.с. 12, 13). З довідки - характеристики на ім'я відповідачки вбачається, що вона позитивно характеризується, але виховання дочки не займається та на території Маяківської сільської ради не проживає і місце її проживання невідоме (а.с. 15, 16) Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Маяківської сільської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків та прийняв відповідне рішення (а.с. 5-8). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини - не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, залишивши проживати її з бабусею та дідусем, а тому має бути позбавлена батьківських прав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 вказаного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Приймаючи до уваги вищезазначені норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачку від обов'язку по сплаті аліментів.

Outcome: approved