Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції в Закарпатській області. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Крім цього, на даний час відповідач з ними не проживає, спільне господарство не ведуть, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовльнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] Маряною Іванівною, [INFO] та [PERSON], [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів від 24 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис №73. Також встановлено, що від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №100034, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської, актовий запис №16 від 20 травня 2008 року. Крім цього встановлено, що сторони по справі важко розуміють один одного, мають різні характери та погляди на сімейне життя, на даний час взагалі не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, а отже збереження шлюбу буде суперечити їх же інтересам. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме позивачкою [PERSON], яка продовжувати подальше спільне подружнє життя з відповідачем [PERSON] не бажає, та того, що подальше збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім же інтересам, суд вважає, що позов [PERSON]І є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. У звязку з тим, що позивачка за заявлену нею позовну вимогу про розірвання шлюбу сплатила судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят один) грн. 20 коп., як сплачений судовий збір, тому суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь. Тому,

Outcome: approved