overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, де зазначає, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка свої вимоги змінила. Просить стягувати аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в період спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному забезпеченні. Згідно копії свідоцтва про народження дитини відповідач записаний її батьком. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, де зазначає, що за час спільного проживання з відповідачем у них народились доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення меншою дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в період спільного проживання у сторін народились дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її повному забезпеченні. Згідно копії свідоцтв про народження дітей відповідач записаний їхнім батьком. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, де зазначає, що за час спільного проживання з відповідачем у них народились син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які знаходиться на її забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти по 1/4 частині від заробітку ( доходу ), щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в період спільного проживання у сторін народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],10 довтня [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її повному забезпеченні. Згідно копії свідоцтв про народження дітей відповідач записаний їх батьком. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з нього не проводяться. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, де зазначає, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області № 665/1323/13-ц від 08 липня 2013 року відповідачку позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області № 315 від 11.07.2012 року малолітнього влаштовано до обласного будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС де він перебуває з 01.10.2012 року і знаходиться на повному державному забезпечені. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] відповідно до рішення Чаплинського районного суду Херсонської області № 665/1323/13-ц від 08 липня 2013 року позбавлена батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Останнього на підставі розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області № 315 від 11.07.2012 року влаштовано до обласного будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС де він перебуває з 01.10.2012 року і перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно копії свідоцтва про народження дитини відповідачка записана його матір'ю. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інші стягнення по виконавчому листу з неї не проводяться. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом де зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 01.09.2007р. 20 листопада 2010 року у них народився син - [PERSON]. З жовтня 2015 року відповідач систематично не приймає участі в утриманні сімї та дитини, між ними не досягнуто згоди щодо способів виконання батьками обовязків по утриманню дитини, що змушує її звернутися із позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що між ними є спір щодо його спілкування з дитиною, у звязку з чим він не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. Проти стягнення аліментів не заперечував. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 391. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 20 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аналізуючи у сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом де просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата [PERSON], котрий помер 23 березня 2012 року. В обґрунтування позову зазначала, що вона є єдиною спадкоємницею за законом другої черги після смерті [PERSON], однак через сильні душевні хвилювання, які нею пережиті після непоправної втрати брата, а також у звязку з певними родинними проблемами, зокрема фінансовими труднощами, пропустила строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і просила такий задовольнити. Представник відповідача в суд не зявився, подав заяву в якій не заперечив щодо задоволення позову, та просив справу слухати у його відсутність. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає позов задоволенню не підлягає. Встановлено, що 23 березня 2012 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований у вказаному селі по вул. Щорса, 34, а також на земельну частку (пай) у розмірі 3,4 умовних гектари, право на яку належало для його матері [PERSON], котра померла 24 лютого 2009 року. [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON], та на день його смерті разом із спадкодавцем постійно не проживала, а відтак відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України в разі виявлення бажання прийняти спадщину, мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Цю дію позивачка не вчинила, у звязку з чим згідно до вимог ч.1 ст. 12782 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з розясненнями, що містяться в пункті 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] не надала суду будь-яких переконливих доказів про поважність причин через які вона у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, а обставини на які позивачка посилається у позові суд не може визнати поважними причинами пропуску зазначеного строку, оскільки вони не створювали істотні труднощі та перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в тому числі і за місцем свого проживання, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом де просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], котра померла 04 березня 2012 року. В обґрунтування позову зазначала, що вона є спадкоємницею за законом після смерті [PERSON] Через сильні емоційні потрясіння і скорботу, які виникли у неї у звязку з смертю брата [PERSON], який помер 27 липня 2011 року, а потім через смерть матері пропустила строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і просила такий задовольнити. Представник відповідача в суд не зявився, подав заяву в якій не заперечив щодо задоволення позову, та просив справу слухати у його відсутність. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає позов задоволенню не підлягає. Встановлено, що 04 березня 2012 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований у вказаному селі по вул. Валі Котика, 15. [PERSON] являється дочкою [PERSON], та на день його смерті разом із спадкодавцем постійно не проживала, а відтак відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України в разі виявлення бажання прийняти спадщину, мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Цю дію позивачка не вчинила, у звязку з чим згідно до вимог ч.1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з розясненнями, що містяться в пункті 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] не надала суду будь-яких переконливих доказів про поважність причин через які вона у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, а обставини на які позивачка посилається у позові суд не може визнати поважними причинами пропуску зазначеного строку, оскільки вони не створювали істотні труднощі та перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа [PERSON], в якому просила: вселити її в квартиру [ADDRESS], надати в володіння та користування [PERSON] на сім»ю з 4 осіб кімнату 18 метрів; встановити порядок користування даною квартирою, виділивши їй в користування кімнату площею 18 кв.м. та зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні виділеною кімнатою та підсобними приміщеннями квартири; зобов'язати [PERSON] демонтувати додатково встановлені двері на коридорі без дозволу ЖЕК, яке перешкоджає квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником ? частини квартири [ADDRESS], однак, відповідачка, перешкоджає їй в користуванні житлом, в квартиру не пускає, замки змінила, встановила металеві двері. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. 3-тя особа: [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, додатково пояснив, що саме дії позивача призвели до неможливості мирного врегулювання спору та неможливості майбутнього спільного проживання. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа - [PERSON] про виселення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона та її син - [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. В травні 2016 року її син одружився на відповідачці [PERSON] Дозволу на вселення відповідачки у квартиру вона не давала. Разом з відповідачкою в квартирі проживає її малолітній син. Позивачка зазначає, що її син [PERSON] є наркозалежним, неодноразово вчиняв правопорушення та притягувався до відповідальності. [PERSON] та [PERSON] періодично влаштовують притон у квартирі, чим своїми діями створюють несприятливу атмосферу у будинку. Виселитися з квартири відповідачка категорично відмовляється, а отже такими своїми діями заважає позивачці користуватися своєю власністю. Крім того, позивачка в позові зазначає, що відповідачка має зареєстроване місце проживання у [ADDRESS]. На підставі наведеного позивачка просить виселити [PERSON] з квартири, а також стягнути з неї витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 07.12.2017 року в судовому засіданні було ухвалено залучити до участі в справі у якості третьої особи сина позивачка та чоловіка відповідачки - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вже точно не пам'ятає, чи надавала вона згоду на вселення відповідачки у квартирі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що не порушує правил співжиття, просила відмовити в задоволенні позову. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Після одруження з відповідачкою, остання переїхала в квартиру як член його сім`ї. Правил співжиття вони з відповідачкою не порушують, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа - [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем розірвала шлюб 01 листопада 2017 року. Від спільного подружнього життя є син - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Їхній син навчається у Вищому навчальному закладі «Перший Київський Медичний Коледж» на денному відділенні. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, щомісячно, аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2017 року й до досягнення сином - [PERSON], [INFO] двадцятитрьохрічного віку. Допустити негайне стягнення суми платежу у межах суми за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті правничої допомогу у розмірі 400 грн. Ухвалою суду від 19.12.2017 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні представник позивачки просив слухати справу без фіксації судового процесу. В судове засідання відповідачі не зявились,але надали заяву про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.12.1997 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» за № 3944 був укладений договір купівлі-продажу квартири № 5, по вул. Новосельського, 96, в м. Одесі, між [PERSON], що діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON], [PERSON]. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, відповідачі продали, а позивачка купила квартиру № 5, по вул. Новосельського, 96, в м. Одесі. При укладенні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору і дотримано усіх вимог щодо укладення даного виду угод. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Крім того, суд вважає, що причини пропуску позивачкою трьохрічного строку на звернення з позовом до суду є поважними, тому пропущений строк підлягає поновленню. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved