Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 14.09.1996 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини та ведення сумісного господарства з відповідачем по справі припинені більше ніж пів року тому назад з причин діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сім`ю, через що в родині виникають постійні сварки, які призвели до відчуження один від одного, втрати почуття любові та поваги одне до одного, неможливості в подальшому збереження шлюбних відносин. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 14.09.1996 року Шандрівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 6. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з червня місяця 2019 року через несумісність характерів, кризу відносин, постійні сварки . Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має. Незважаючи на відсутність неповнолітніх дітей позивачка вказала, що не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Судовий збір позивачка просила залишити за нею, зазначивши, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (ас. 256). Відповідач по справі [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю визнав, виклавши в заяві обставини аналогічні, викладеним в заяві позивачки (ас. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності не з`явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 14.09.1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.1996 року (ас. 7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак полегшений спосіб розірвання шлюбу через органи РАЦС не можливий, оскільки останні не бажають розривати шлюб саме в такий спосіб, про що зазначили в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні (ас. 26,27). Шлюбно - сімейні відносини та ведення сумісного господарства припинені між сторонами з червня 2019 року з причин несумісності характерів, кризи відносин, постійних сварок. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім`ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 - 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На виконання вказаних вимог закону судом як позивачу так і відповідачу в даній справі роз`яснені наслідки відповідних процесуальних дій, про що останніми зазначено в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 26, 27), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В зв`язку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме - 384, 20 грв., а решту в розмірі 384, 20 грв. залишити за позивачкою, враховуючи волю останньої, згідно якої позивачка просила судові витрати по справі залишити за нею (ас. 26). Враховуючи волю позивачки, суд також знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved