overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири, набуту подружжям за час шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З 15 червня 2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу, в 2013 році ними було придбано майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме житлову квартиру № 49, загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 31,1 кв. м. яка розташована у будинку № 9а за адресою: кв. Ворошилова, смт. Ювілейне, м. Луганськ. За домовленістю сторін право власності на дану квартиру було оформлено на відповідача. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спільної квартири. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено судом, 15 червня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Лозно-Олександрівській селищній раді Білокуракинського району Луганської області, актовий запис № 03 (а.с.7) У період шлюбу сторонами було придбано майно, яке на праві приватної власності зареєстроване за [PERSON] (а.с.10), а саме: житлова квартира № 49, загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 31,1 кв. м. яка розташована у будинку № 9а за адресою: кв. Ворошилова, смт. Ювілейне, м. Луганськ. Оскільки спільна сумісна власність подружжя передбачає рівні частки, суд вважає за можливе визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру та поділити спільне сумісне майно подружжя визнавши за кожним по 1/2 частині нерухомого майна. На підставі ст. ст.60, 61, 70 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 02 грудня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №65. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають близько року, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 грудня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Кривоозерького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №65, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 02 грудня 2009 року(а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерького районного управління юстиції Миколаївської області 23 березня 2010 року(а.с.9). Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі тривалого часу. Зберігати сім'ю сторони не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 03 березня 1991 року в Мазурівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через з січня 2006 року, відповідач залишив позивачку з дітьми та переїхав на інше місце проживання, зараз позивачка співмешкає з іншим чоловіком, у них має народитись спільна дитина, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу з позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 березня 1991 року в Мазурівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №02, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 03 березня 1991 року(а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 13 травня 1999 року(а.с.10). Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі тривалого часу. Зберігати сім'ю сторони не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх письмовими заявами. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 03 березня 1994 року в Курячелозівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №03. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумність характерів. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи, що бажає зберегти шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 березня 1994 року в Курячелозівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №03, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 03 березня 1994 року(а.с.7). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Зберігати сім'ю позивачка не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її заявою в суді, крім того строк, який надавав суд для примирення, позитивних наслідків не дав. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 03 жовтня 1987 року в Курячелозівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №16. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, близько трьох років вони не проживають разом. В судове засідання позивачка не з'явилась, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з положеннями ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 1987 року в Курячелозівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №158, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №16, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 03 жовтня 1987 року(а.с.10). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі тривалого часу. Зберігати сім'ю позивачка не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її письмовою заявою. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 03 квітня 2012 року в виконавчому комітеті Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №03. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають близько трьох років, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 квітня 2012 року в виконавчому комітеті Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №03, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 03 квітня 2012 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 07 листопада 2012 року(а.с.7). Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають з серпня місяця 2012 року. Зберігати сім'ю сторони не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 03 серпня 2001 року в Кривоозерській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №03. Спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], просила залишити проживати з нею. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 2010 року, разом не проживають тривалий час, відповідач співмешкає з іншою жінкою, у них має народитись спільна дитина, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу з позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2001 року в Кривоозерській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №03, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 03 серпня 2001 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Кривоозерською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 07 серпня 2002 року(а.с.5). Однією сім'єю як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі тривалого часу. Зберігати сім'ю сторони не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх письмовими заявами. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 12 вересня 1992 року в Красненьківській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №05. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають близько трьох років, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, при цьому просила не стягувати судові витрати з відповідача. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 1992 року в Красненьківській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №05, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 12 вересня 1992 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Красненьківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 11 квітня 1997 року(а.с.8). Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі останніх двох років. Зберігати сім'ю сторони не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 12 лютого 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №07. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач постійно навмисно наносить їй тілесні ушкодження, шлюбні стосунки з відповідачем припинені більше одного місяця тому, разом не проживають. В судове засідання позивачка не з'явилась, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з положеннями ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №07, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 14 лютого 2014 року(а.с.6). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають близько місяця. Зберігати сім'ю позивачка не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її письмовою заявою. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved