Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Посилалася на те, що 15.07.2010 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] позичили у неї 57 000 євро, що на той час, відповідно до офіційного курсу євро до української гривні, складало 555 149,85 грн. на будівництво овочесховища, придбання холодильних установок, автомобіля МАН та рефрижератора. Вказує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися повернути їй вищевказані грошові кошти в термін до 15.07.2012 року. У зазначений термін відповідачі борг в сумі 57 000 євро, що еквівалентно 555 149,85 грн. не повернули. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь борг в сумі 555 149,85 грн., та судовий збір. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, посилався на доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, та відповідач вказав, що гроші у позивачки в борг він не брав та ніяку боргову розписку не писав. Просив суд у задоволення позову відмовити з причин безпідставності та необгрунтованості. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та вказав, що він та [PERSON] отримали в борг у позивачки [PERSON] 57000 євро, та відповідно про це склали розписку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що 15.07.2010 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали в борг у позивачки [PERSON] 57 000 євро на два роки, тобто до 15.07.2012 року, що підтверджується розпискою. (а.с. 97). Як встановлено в судовому засіданні, борг в сумі 57 000 євро відповідачами [PERSON] та [PERSON] позивачці [PERSON] не повернуто. Таким чином, у відповідачів [PERSON] та [PERSON] станом на 16.07.2012 року борг перед позивачкою [PERSON] сладав 57000 євро. Згідно довідки управління Національного банку України в Чернівецькій області про офіційний курс гривні до євро станом на 16.07.2012 року, 100 євро - 973,9471 грн., а отже 57000 євро еквівалентно 555 149,85 грн. (а.с.6). Відповідно до висновку експерта №1989-К від 04 квітня 2014 року другий підпис після слів «написано собственноручно» в розписці від імені [PERSON] та [PERSON] від 15.07.2010 року - виконаний [PERSON]. Рукописні записи «Я [PERSON] расписываюсь собственноручно 19.07.2010 г.» в розписці від імені [PERSON] та [PERSON] від 15.07.2010 року - виконані [PERSON]. Рукописні записи «Или гривнями 57000 пятьдесят тисяч гривней» в розписці від імені [PERSON] та [PERSON] від 15.07.2010 року - виконані [PERSON]. (а.с.212-221). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, тощо. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що позов є обгрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved