Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 03 квітня 2015 року між, [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу [PERSON] з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку 06.03.2013 року. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через що сторони вирішили розлучитись. Рішенням Мар'їнського районного суду міста Курахово Донецької області від 29.03.2017 року по справі № 237/4172/16-ц розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 03.04.2015 року за актовим записом № 48 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції Донецької області. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем, батько з дитиною не спілкується, не турбується про його справи, не переймається здоров'ям, моральним та духовним розвитком. Перешкод в спілкуванні з дитиною [PERSON] не чинить. Спілкування з відповідачем позивачка припинила з часу розірвання спільних сімейних відносин. [PERSON] намагалася зустрітися з відповідачем та домовитися про надання нотаріально засвідченого документу на виїзд дитини за кордон, однак відповідач на контакт не йде. Необхідність оформлення документу на виїзд дитини за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області та в АР Крим та син позбавлений можливості виїхати з позивачем для підтримання сімейних відносин з родиною. Також [PERSON] має можливість оздоровити дитину на курортах, які знаходяться за кордоном, однак не може реалізувати це право. Батько дитини не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам спільної дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: approved