Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У 2012 року за рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який на даний момент навчається на третьому курсі в Економіко-юридичному училищі при Київському університеті туризму, економіки і права, на денній формі навчання, де навчається на контрактній основі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що зобов'язаний це робити. Син навчається на денній формі, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Вартість навчання складає 2450 грн. за семестр. Один навчальний рік складається з двох семестрів, тобто позивачка сплачує 4900 грн. на рік. Згідно з додатковою угодою до договору про навчання від 30.08.2013 року розмір сплати за навчання може змінюватися протягом усього строку навчання. Інших доходів позивачка не має. Дохід на родину складає в середньому 3500 грн. Із цих грошей позивачка намагається сплатити за навчання старшого сина та молодшого сина, який навчається в цьому ж технікумі, одягти та вбути дітей та себе, сплатити платежі та щось залишити на харчування. З урахуванням цін та тенденції їх зростання цих коштів не вистачає взагалі. Стипендію син не отримує. Позивачка не одноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти сину з навчанням, пояснювала йому, що їй не вистачає грошей на життя та оплату навчання, що якщо вона не сплатить за навчання, сина його можуть відрахувати з навчального закладу. Однак такі розмови ні до чого не привели. Позивачка вважає, що відповідач має матеріальну змогу допомагати сину матеріально та зобов'язаний це робити у зв'язку з чим просить вказаний позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини, просила суд стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 900,00 грн. щомісяця до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], однак заперечував щодо розміру аліментів. Суду пояснив, що він офіційно працевлаштований і його дохід на місяць складає 3000,00 грн. Згодний сплачувати аліменти в розмірі 300,00 грн., оскільки саме такий розмір аліментів є достатнім для матеріального забезпечення дитини. Також вказував на той факт, що його колишня дружина працює та відповідно сама має змогу матеріально забезпечити дітей. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно частини 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва розірвано 06.12.2012 року (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.74). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до договору № 229ТХ/9 від 30.08.2013 року про підготовку кваліфікованого робітника укладеного між Київським університетом туризму, економіки і права та [PERSON] Університет здійснює підготовку [PERSON] із спеціальності кухар в Економіко-юридичному училищі на денній формі навчання за освітньою-кваліфікаційним рівнем кваліфікований робітник на умовах компенсації замовником витрат на підготовку фахівця (оплати за навчання) (а.с.8). Згідно Додатку до Договору № 229ТХ/9 від 30.08.2013 року про підготовку кваліфікованого робітника розмір оплати за весь період навчання 3 роки (6 семестрів) становить 14700,00 грн. Оплат за навчання у 1 семестрі 2013/2014 навчального року становить 2450,00 грн. (а.с.6,7). У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітнього сина можливості працювати та утримувати себе самостійно, на період свого навчання у Економіко-юридичному училищі при Київському університеті туризму, економіки і права потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] на період його навчання у вищезазначеному навчальному закладі. При цьому, з урахуванням обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 22.01.2016 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох річного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено 22.01.2016 року, починаючи саме з цієї дати мають стягуватись аліменти з відповідача. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивачки, то, згідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial