Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] з урахування уточнення позовних вимог(а.с.26-27) просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,6996 га в умовних кадастрових гектарах та право на земельну частку (пай) розміром 2,8812 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості), що перебували у колективній власності САТ «Вовчинець» с. Вовчинець Козятинського району Вінницької області, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачка посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Спадщину після смерті матері прийняв батько позивачки - [PERSON]. [INFO] року помер батько позивачки. ЇЇ мати [PERSON] за життя набула права на земельну частку (пай), що підтверджується копією розпорядження Козятинської райдержадміністрації № 93 від 15 лютого 2007 року, відповідно до якого її внесено в список громадян - власників сертифікатів, що посвідчують право на земельну частку (пай) на території Вовчинецької сільської ради, яким видаються державні акти на право власності на земельну ділянку ( за № 57 в списку). Розмір земельної частки (паю) становить 2,6996 га. ЇЇ батько [PERSON] за життя набув права на земельну частку (пай), що підтверджується копією розпорядження Козятинської райдержадміністрації № 93 від 15 лютого 2007 року, відповідно до якого його внесено в список громадян - власників сертифікатів, що посвідчують правот на земельну частку (пай) на території Вовчинецької сільської ради, яким видаються державні акти на право власності на земельну ділянку ( за № 58 в списку). Розмір земельної частки (паю) становить 2,8812 га. Після смерті батька вона має право на спадкування за законом в першу чергу. Крім неї, спадкоємцями першої черги є її брати - [PERSON] та [PERSON], однак вони не претендують на спадкове майно, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись із відповідною заявою до Козятинської державної нотаріальної контори. В даний час вона має намір оформити належним чином свої спадкові права, однак не може це зробити, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи. Спадкові права позивачки на земельну частку (пай) ніхто не оспорює, але і не визнає, а тому вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, проте надала на ім'я суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутність та у відсутність позивачки (а.с.42). Представник Вовчинецької сільської ради Козятинського р-ну, Вінницької обл.., в судове засідання не з`явився, проте передав телефонограму до канцелярії суду, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте передав телефонограмму до канцелярії суду, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте передав телефонограмму до канцелярії суду, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 39). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачами, так як воно є безумовним, відповідає вимогам закону і не порушує нічиїх прав, свобод і законних інтересів, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); прао на спадкування мають особи, визначені у заповіті, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved