overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року в відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №164. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують більше сім місяців, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №164. Від даного шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають більше сім місяців, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 червня 1994 року в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. У 2008 році за спільною згодою відповідач виїхав за кордон на роботу. Згодом він припинив підтримувати відносини з сімєю. За таких обставин позивачка вирішила розірвати шлюб. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 1994 року в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають одного повнолітнього сина. У 2008 році за спільною згодою відповідач виїхав за кордон на роботу. Згодом він припинив підтримувати відносини з сімєю. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 липня 1994 року в Федорівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №7. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку Уляну та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, відсутність взаєморозуміння. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась подала письмову заяву в якій просить справу розглядати без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву, просить справу розглядати без нього, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище Волянська) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 липня 1994 року в Федорівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №7. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку Уляну,[INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 грудня 2014 року в відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №317. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. Відповідач принижує та погрожує їй та синові від попереднього шлюбу. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище Перова) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 грудня 2014 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №317. Від даного шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, сварки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 квітня 1983 року в відділі РАЦС Чортківського РУЮ Тернопільської області, актовий запис №47. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Причиною звернення до суду стало фактичне припинення шлюбних відносин, оскільки більше десяти років не ведуть спільне сімейне життя, відповідач не цікавився дітьми, коли вони були ще неповнолітніми. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без неї, просить позов задовольнити, миритися не бажає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 квітня 1983 року в відділі РАЦС Чортківського РУЮ Тернопільської області, актовий запис №47. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали сварки, непорозуміння, відповідач не цікавився дітьми, подружніх відносин не підтримують більше десяти років, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та дітей, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 9 жовтня 2003 року в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони дітей не мають, спір про майно відсутній, однак розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не згідний. Більше трьох років разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 9 жовтня 2003 року в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Від шлюбу у них дітей немає. Більше трьох років вони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, через органи РАЦС розірвати шлюб відповідач не бажає. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 23 жовтня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №212. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Протягом 3 років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, через постійні сварки та суперечки, що виникають між сторонами фактично сімя розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], також просила змінити їй прізвище після розірвання шлюбу з [PERSON] на Левицьку та дитину [PERSON] залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в своїй заяві, яка надійшла до суду, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, справу просить слухати у його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 23 жовтня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №212. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матірю. Судом встановлено, що за час спільного проживання подружні відносини між сторонами стали неприязними, втрата взаєморозуміння і поваги призвели до того, що протягом трьох років сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 25 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чортківського райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис № 202. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. За час спільного проживання сторін, належної сімї не склалося, з вини відповідача, сторони разом не проживають, миритися не бажають. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив суд в позові відмовити, оскільки заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] (дошлюбне прізвище Погрібна) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 25 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чортківського райдержадміністрації Тернопільської області, актовий запис № 202. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою. Судом встановлено, що за час спільного проживання подружні відносини між сторонами стали неприязними, постійно виникали суперечки та непорозуміння. Це призвело до того, що спільне проживання стало неможливим, і на сьогоднішній день сторони разом не проживають. Миритись не бажають. Сімя розпалася. Сторонам надавався час для примирення, якого не наступило. А, тому, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їхнім інтересам, і позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved