Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про зняття арешту з майна, обґрунтувавши його тим, що вона є власником нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказала, що у грудні 2016 року їй стало відомо про накладення державною виконавчою службою Ленінського району м. Кіровограда арешту на її нерухоме майно на підставі постанови № 062432 від 17.11.2009 року. При цьому про відкриття виконавчого провадження повідомлена вона не була, а на звернення до Подільського ВДВС з приводу накладення арешту на її нерухоме майно отримала відповідь № 383/13.20_29/16 від 19.01.2017 року, з якої дізналась, що 08.02.2010 року державним виконавцем на підставі постанови № 062432 від 17.11.2009 року виданої ВДАІ УМВС України було відкрито виконавче провадження, в рамках якого, 28.12.2010 року, на її нерухоме майно було накладено арешт, а того ж дня 28.12.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, виконавче провадження завершене, а матеріали виконавчого провадження передано в архів для подальшого зберігання. Крім того, зазначила, що в листопаді 2009 року оскаржила постанову № 062432 від 17.11.2009 року, видану ВДАІ УМВС України до Ленінського районного суду м. Кіровограда, а за результатами розгляду її адміністративного позову 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровограда в справі № 2а-2854/1111 було винесено постанову про скасування постанови № 062432 від 17.11.2009 року виданої ВДАІ УМВС України. У звязку з вищевказаними обставинами просить суд зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ленінського району міста Кіровограда від 28.11.2010 року на її нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить [PERSON], [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, причин неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], форма власності приватна спільна часткова, на підставі договору купівлі-продажу № 4587 від 27.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується витягом № 4539433 від 25.08.2004 року ОКП «КООБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Встановлено, що на вищевказане нерухоме майно накладено арешт, що підтверджується листом Подільського ВДВС міста Кропивницький № 383/13.20_29/16 від 19.01.2017 року, згідно якого вказано що 08.02.2010 року державним виконавцем на підставі постанови № 062432 від 17.11.2009 року виданої ВДАІ УМВС України було відкрито виконавче провадження, в рамках якого, 28.12.2010 року, на нерухоме майно належне [PERSON] було накладено арешт, а того ж дня 28.12.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження завершене, а матеріали виконавчого провадження передано в архів для подальшого зберігання, іншої інформації встановити не можливо, так як згідно розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2012 року № 928/5 пункт 9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки. Крім того, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка оскаржила постанову № 062432 від 17.11.2009 року, видану ВДАІ УМВС України до Ленінського районного суду м. Кіровограда, а за результатами розгляду її адміністративного позову 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровограда в справі № 2а-2854/1111 було винесено постанову про скасування постанови № 062432 від 17.11.2009 року виданої ВДАІ УМВС України, тому підстави для накладення арешту на її майна на підставі вищевказаної постанови ВДАІ УМВС України відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на майно, порушуються права позивачки як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача, а тому суд відносить ці витрати за її рахунок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved