Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначаючи, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Вказує, що також співвласником даної квартири був її онук [PERSON] , який [INFO] помер. Відповідно до довідки про виписку з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 22д/10106 від 08.11.2019 року\~ у квартирі [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , однак останній в даній квартирі ніколи не проживав, а його реєстрація була потрібна для продовження дозволу перебування на території України, оскільки він є іноземним громадянином. Відповідач ніколи не проживав в даній квартирі, не допомагав сплачувати комунальні послуги та оплату із утримання житла, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавився, перешкод на користування житловим приміщення, вона чи інші члени сім`ї відповідачу не чинили. На підставі вищевикладеного просить, суд, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позивака в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Садгірського районного суду м. Чернівці, причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив на позов. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.\~\~ Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 153912338 від 25.01.2019 року, № 153911973 від 25.01.2019 року, позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2019 року, вбачається, що [PERSON] [INFO] . Згідно довідки про виписку з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 22д/10106 від 08.11.2019 р., вбачається, що [PERSON] постійно проживає і зареєстрована в [ADDRESS] та за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (інші). Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї і не ведуть з ним спільне господарство, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї власника квартири, в якій зареєстрований, не веде з нею спільне господарство і не проживає в квартирі, отже вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.321,391 ЦК України,

Outcome: approved