Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі окрім неї зареєстрований її син - відповідач [PERSON] . Вказує, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає з 2013 року, добровільно з реєстрації не знімається, особистих речей у квартирі не має. Реєстрація відповідача у вказаному житловому приміщенні перешкоджає позивачці вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи викладене, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд позбавити відповідача права на користування зазначеним вище житловим приміщенням. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивачки - адвокат Кушнір А.С. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не скерував, з заявами до суду не звертався. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши представника позивачки, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею 19/50 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 08.11.2007. В ході розгляду справи судом з`ясовано, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає з 2013 року, добровільно з реєстрації не знімається, особистих речей у квартирі не має. Дані обставини підтверджено сусідами, які проживають поруч, зокрема: [PERSON] , проживає в кв. [ADDRESS] , [PERSON] , проживає в кв. [ADDRESS] , [PERSON] , проживає в кв. [ADDRESS] , які підписались у відповідному акті опитування сусідів від 03.06.2019, посвідченому головою комітету правління ОСББ «Сумгаїтська 21». Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомила, що позивачка є її подругою близько 25 років, разом працювали на ПАТ «Азот». Її син після закінчення школи жив в Росії, а потім повернувся в Черкаси, проте з матір`ю він не проживав. Згодом, виїхав на заробітки з 2013 року, але де він їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її близька подруга вже більше 30 років. Позивачка втратила зір і вона їй допомогає протягом 16 років. Син ніколи не допомагав позивачці, а з 2013 року виїхав, проте куди невідомо. Речей його у квартирі не має. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач тривалий час не проживає у домоволодінні, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті вже більше року, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. на користь держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати, будучи особою, що має 1 групу інвалідності по зору.

Outcome: approved