Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Любашівської селищної ради та до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю. В обґрунтування вимог вказувала, що з самого свого народження з 07.07. 1979 року вона проживає в житловому будинку з прилеглими господарськими будівлями, який розташований в смт. Любашівка Одеської області по вулиці Кірова, 25. В даному будинку проживали та були зареєстровані до самої своєї смерті і її дід з бабкою, мати та брат. За період проживання в зазначеному будинку, вона постійно користувалась і присадибною ділянкою. Оскільки в даний час на її ім'я виготовлено технічну документацію на вказаний будинок і всі забудови відповідають встановленим нормам та не порушують права та інтереси інших осіб і вона з 1979 року проживає в зазначеному будинку, та вважає, що в силу ст. 344 ЦК України вона вже є власником цього майна, в звязку із чим просила визнати за нею право власності. Представник відповідача Любашівської селищної ради надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та, що проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що указаний будинок був побудований її батьком [PERSON], приблизно в 1952 році, правовстановлюючих документів на будинок немає, архів за 1952 рік не зберігся, хоча позивачка постійно проживає в цьому будинку. Заслухавши позивачку, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Згідно зведеного акту вартості будинку з господарськими будівлями вартість будинку із господарськими будівлями, що розташований по вул. Кірова,25 в смт. Любашівка складає 50736 гривень /а.с.8/. Із акту, виданого депутатом Любашівської селищної ради (а.с. 6), наданого позивачкою видно, що вона дійсно постійно проживає в указаному будинку починаючи з дня народження - з 07.07. 1979 року і по цей час. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив, що дійсно [PERSON] проживає на протязі більше 10 років в будинку свого діда по вул. Кірова, 25, ніхто до неї ніяких претензій за цей час не предявляв. Будинок було збудовано дідом позивачки [PERSON], який помер в 1994 році, що підтверджується копією домової книги, копіями технічних документів на указану будівлю та копією свідоцтва про смерть ( а.с. 30 -37). Крім того позовні вимоги підтверджуються довідкою з архіву про те, що рішення про дозвіл на будівництво в архіві відсутній, довідкою селищної ради про сплату податку на землю, довідкою БТІ про те, що нерухоме майно за вказаною адресою не зареєстроване, користувачем є позивачка по справі, копією технічного паспорту та повідомленням нотаріуса. Згідно ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка проживає в зазначеному будинку з липня 1979 року, тому в силу ст. 344 ЦК України, вважається такою, що набула право власності на вказаний будинок, за набувальною давністю. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Кірова, 25, в смт. Любашівка Одеської області.

Outcome: approved