Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому, згідно уточненої позовної заяви від 15.02.2018 року, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н., в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн., починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що 24 квітня 2017 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] 22 вересня 2017 року дітей влаштовано на спільне проживання та виховання до прийомної сім`ї позивачки та її чоловіка, [PERSON]. Прийомна сім`я була створена 22 липня 2016 року розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 22 липня 2016 року за № Р-227/0/305-16. Факт позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє її від обов'язку щодо утримання дітей, але всупереч цьому, протягом вересня 2017 року - лютого 2018 року відповідач жодного разу не надала грошових коштів на утримання дітей, її взагалі не цікавить їх фізичний та духовний розвиток, не бентежить відсутність можливості отримання дітьми збалансованого повноцінного харчування, якісного та вчасного лікування, хоча відповідачці достовірно відоме їх місце проживання. Відповідачка офіційно ніде не працює. Тому за захистом прав неповнолітніх дітей звернулася до суду і просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала повністю. Суд, заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] (а. с. 3), та [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5-8). Розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-307/0/305-17 від 22 вересня 2017 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано на спільне проживання та виховання до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 11-12). 25 вересня 2017 року за № 3 між Магдалинівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] укладено договір про влаштування дітей - [PERSON] та [PERSON] - на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю. (а. с. 45-46). Згідно звіту про стан виховання , утримання і розвитку дітей у прийомній сім`ї [PERSON] № 515 від 13.12.2017 року, Службою у справах дітей Магдалинівської РДА Дніпропетровської області відмічений головний показник ефективності функціонування прийомної сім`ї [PERSON] - наявність позитивних тенденцій в розвитку та вихованні прийомної дитини (а. с. 47-48). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що діти проживають разом з позивачкою у прийомній сім'ї, відповідачка є особою, яка позбавлена батьківських прав, інших утриманців не має, є працездатною особою, але ніде не працює, інших аліментних зобов'язань не має, стан здоров'я має задовільний. Отже, суд приходить до висновку про обов'язок відповідачки надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, та вважає за необхідне стягувати з неї аліменти у розмірі 930,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 24 січня 2018 року. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі положень ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial