Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Так, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.02.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 09 листопада 2012 року до досягнення дитиною донькою [PERSON], [INFO], трьох років, та аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2/802/146/2014 від 14.02.2013 року, який знаходиться на виконанні Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам на утримання доньки у сумі 10\~916 гривень 40 копійок, яку [PERSON] просить суд стягнути з відповідача. Крім цього, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] пеню за весь період прострочки по сплаті аліментів у сумі 3\~799 грн. та всі судові витрати, повязані з розглядом цієї справи. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник, який діє на підставі договору № 3 про надання правової допомоги [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, уточнюючі позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення, вважаючи, що позов є необґрунтований та повинен бути залишений без задоволення, виходячи з наступного. Дійсно, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.02.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 09 листопада 2012 року до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Вказане рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області. [PERSON] не заперечується той факт, що у силу тяжких обставин була допущена заборгованість по аліментам. Але, вирішуючи питання про можливість стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (пені) слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобовязання. У тому випадку, коли платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, іншої незалежної від нього обставини, право на неустойку у одержувача аліментів не виникає. З 2001 року [PERSON] є інвалідом 3 групи, у звязку з отриманою травмою руки. Встановлена інвалідність і стан здоровя відповідача перешкоджає йому влаштуватись на постійну роботу з регулярним заробітком. У звязку з тим, що [PERSON] не працевлаштований, то його існування та існування його родини відбувається за рахунок пенсії, розмір якої є незначним. Оскільки стягнення аліментів з пенсії повністю не покривало розмір, встановлений рішенням суду, то утворилась заборгованість. Більше того, позивачкою своєчасно не було заявлено державному виконавцю про те, що частину доходу [PERSON] отримує від земельних ділянок, які знаходяться в оренді. Вказаний дохід був врахований державним виконавцем лише при зверненні позивачки до суду з відповідним позовом і вказаний дохід був включений в уточнений розрахунок боргу, на який нарахована пеня. Крім цього, у період з 2012 року по 2014 рік мати [PERSON] [PERSON] тяжко хворіла та всі кошти, які він заробляв використовувались на її лікування. 30.10.2015 року у відповідача народився син [PERSON]. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25.02.2016 року також з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.01.2016 року, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку 30.10.2018 року, почавши стягнення з 14.01.2016 року. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серія І-ЖС № 193409 [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.02.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 09 листопада 2012 року до досягнення дитиною донькою [PERSON], [INFO], трьох років, та аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаного рішення Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2/802/146/2014, який знаходиться на виконанні Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області. Згідно розрахунку заборгованості від 21.06.2016 р., наданого ВРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області вбачається, що станом на 31.05.2016 року включно загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом за період з листопада 2012 р. по травень 2016 р. становить 10\~916,40 гривень (а.с. 89). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач у значно меншому розмірі, чим це встановлено законом, проводив сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доказів неможливості сплачувати аліменти із обєктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи, а тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Разом з тим, суд не погоджується із наданими позивачем розрахунками неустойки (пені), у звязку з несвоєчасною сплатою аліментів, так як вважає можливим уточнити їх. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-269цс15 вбачається, що оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобовязання окремо. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, розмір неустойки, що підлягає стягненню з [PERSON] з урахуванням визначеної державним виконавцем щомісячної заборгованості, становить: -за листопад 2012 р.: 387,23 грн. х 1% х 21 = 81,32 грн.; -за грудень 2012 р.: 629,75 грн. х 1% х 31 = 195,22 грн. Всього: 276,54 грн. -за січень 2013 р.: 632,25 грн. х 1% х 31 = 196,00 грн.; -за лютий 2013 р.: 309,02 грн. х 1% х 28 = 86,53 грн.; -за березень 2013 р.: 480,91 грн. х 1% х 31 = 149,08 грн.; -за квітень 2013 р.: 98,26 грн. х 1% х 30 = 29,48 грн.; -за травень 2013 р.: 30,16 грн. х 1% х 31 = 9,35 грн.; -за червень 2013 р.: 317,28 грн. х 1% х 30 = 95,18 грн.; -за липень 2013 р.: 339,03 грн. х 1% х 31 = 105,10 грн.; -за серпень 2013 р.: 319,93 грн. х 1% х 31 = 99,18 грн.; -за вересень 2013 р.: 30,16 грн. х 1% х 30 = 9,05 грн.; -за жовтень 2013 р.: 30,16 грн. х 1% х 31 = 9,35 грн.; -за листопад 2013 р.: 98,26 грн. х 1% х 30 = 29,48 грн.; -за грудень 2013 р.: 1455,37 грн. х 1% х 31 = 451,16 грн. Всього: 1268,94 грн. -за січень 2014 р.: 98,26 грн. х 1% х 31 = 30,46 грн.; -за лютий 2014 р.: 98,26 грн. х 1% х 28 = 27,51 грн.; -за березень 2014 р.: 98,26 грн. х 1% х 31 = 30,46 грн.; -за квітень 2014 р.: 98,27 грн. х 1% х 30 = 29,48 грн.; -за травень 2014 р.: 25,91 грн. х 1% х 31 = 8,03 грн.; -за червень 2014 р.: 25,91 грн. х 1% х 30 = 7,73 грн.; -за липень 2014 р.: 98,26 грн. х 1% х 31 = 30,46 грн.; -за серпень 2014 р.: 98,27 грн. х 1% х 31 = 29,48 грн.; -за вересень 2014 р.: 25,91 грн. х 1% х 30 = 7,77 грн.; -за жовтень 2014 р.: 1300,02 грн. х 1% х 31 = 390,00 грн.; -за листопад 2014 р.: 98,26 грн. х 1% х 30 = 29,48 грн.; -за грудень 2014 р.: 1455,37 грн. х 1% х 31 = 451,16 грн. Всього: 1072,02 грн. -за січень 2015 р.: 188,65 грн. х 1% х 31 = 58,48 грн.; -за лютий 2015 р.: 106,03 грн. х 1% х 28 = 29,69 грн.; -за березень 2015 р.: 106,03 грн. х 1% х 31 = 32,87 грн.; -за квітень 2015 р.: 40,92 грн. х 1% х 30 = 12,28 грн.; -за липень 2015 р.: 116,62 грн. х 1% х 31 = 36,15 грн.; -за вересень 2015 р.: 2075,79 грн. х 1% х 30 = 62,27 грн.; -за грудень 2015 р.: 1082,08 грн. х 1% х 31 = 335,44 грн. Всього: 567,18 грн. -за квітень 2016 р.: 12,93 грн. х 1% х 30 = 3,80 грн.; -за травень 2016 р.: 10,13 грн. х 1% х 31 = 3,14 грн. Всього: 6,94 грн. Таким чином, з додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) сума неустойки складає 3191,62 грн. (276,54 грн. + 1268,94 грн. + 1072,02 грн. + 567,18 грн. + 6,94 грн.). Разом з тим, суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2/802/146/2012 у сумі 10916 грн. відсутні, так як питання про стягнення аліментів на користь позивачки уже вирішено та на даний час проводиться стягнення у примусовому порядку у відділі державної виконавчої служби, а тому з метою уникнення подвійної сплати заборгованості, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Позов у частині стягнення неустойки (пені) слід задовольнити частково та стягнути з відповідача неустойку (пеню) згідно проведених судом розрахунків, що становить 3191,62 грн. Сплату судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial