Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона [PERSON] - позивачка та відповідач - [PERSON], перебували у шлюбі з 15.09.2007 року. На даний час позивачка з відповідачем проживають окремо, так як на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивачка змушена звернутися до суду , прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів ( заробітку) , але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та надавати матеріальну допомогу на її утримання , позивачка вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду свій позов підтримала повністю і прохала розглядати справу без її участі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та не запереучвав проти їх задоволення. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дитини - сина , оскільки він потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на його утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 27.11.2015 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 27.11.2015 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487, 20 грн.

Outcome: approved