Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.10.2019 вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. В шлюбі народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. На сьогоднішній день позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, грошових коштів, які вона оримує, недосттньо для повноцінного забезпечення дитини усім необхідним. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, тому вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Також, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на матір дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник - адвокат Білий М.М. в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не скерував. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення в заочному порядку. У зв`язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.10.2019 сторони зареєстрували шлюб у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис 12.10.2019, актовий запис № 217. В шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис №2449. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Як вказує позивачка у своєму позові, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов`язок, встановлений ст. 180 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, той факт, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, суд вважає про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну соціальну матеріальну допомогу. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, хоча зобов`язаний це робити. Відповідно ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, проте має на утриманні інших дітей, з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно з і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з 16.03.2020 і до [INFO] . Оскільки суд задовольняє позов, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: approved