Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Острів», Реєстраційної служби Алуштинського міського управління юстиції АР Крим про визнання права власності на 14/100 часток житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою суду від 29 листопада 2013 року залучено до участі у справі третіх осіб що не заявляють самостійних позовних вимог. Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором дарування від 13 серпня 1999 p., позивачка, [PERSON], набула у власність 14/100 часток житлового будинку [NUMBER] із відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] 31 жовтня 2007 р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Острів» прийняло на свій баланс від Комунального підприємства «Управління міського господарства» м. Алушта жилий комплекс за адресою: [ADDRESS] з вартістю 108 033 гривні. 26 лютого 2010 р. Виконавчий комітет Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим погодив позивачці, [PERSON], прийняття в експлуатацію частки домоволодіння, яка складається з прибудови літ. «А2», підвалу під літ. «А1», загальною площею - 161,6 кв.м., житловою площею - 82,5 кв.м. поверховістю - підвал + два поверхи, а також сараю літ. «Г» розміром - 2,25 х 3,0 м.. які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 13 березня 2010 р. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим видало позивачці Сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам і правилам, яким визнало відповідність закінченого будівництвом об'єкту, загальною площею 161,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. 13 березня 2013 р. в Технічний паспорт на 14/100 частки житлового будинку за адресою АР Крим, [ADDRESS], що був виданий на ім'я [PERSON] Кримське республіканське підприємство «Сімферопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» внесло помітку про означений вище Сертифікат. 20 березня 2013 р. Реєстраційна служба Алуштинського міського управління юстиції АР Крим видало позивачці Свідоцтво про право власності. Характеристика приміщень, якими фактично користується позивач на 14/100 часток житлового будинку за адресою АР Крим [ADDRESS], зазначені у технічному паспорті, які разом становлять загальну площу - 161,6 кв.м., житлову площу - 82,5 кв.м. та допоміжні споруди. Власників інших часток, крім балансоутримувача (в частині загальних приміщень), немає, а власниками інших квартир у даному будинку є інші особи, що не є співвласниками позивача. Позивачка вважає, що при виділенні їй в натурі тих приміщень, які відповідають її частці в будинку, і якими вона фактично володіє, не буде порушувати права зазначених вище осіб. Просить суд виділити [PERSON], у натурі 14/100 часток житлового будинку [ADDRESS] у вигляді: окремої квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] що складається з приміщень у літері А1: кухня, площею 11,6 кв. м. (литер А1-1); коридор, площею 6,3 кв. м. (литер А1-7); 8- санвузол, площею 1,7 кв. м. (литер А1-8); окремої квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] що складається з приміщень у літері А1: житлова, площею 15,4 кв. м. (литер А1-2); кухня, площею 10,2 кв. м. (литер А1-3); душ, площею 1,4 кв. м. (литер А1-4); туалет, площею 1,3 кв. м. (литер А1-5); житлова, площею 9,3 кв. м. (литер А1-6); хол, площею 18,3 кв. м. (литер А1-9); житлова, площею 8,2 кв. м. (литер А1-10); санвузол, площею 2,7 кв. м. (литер А1-11); санвузол, площею 2,7 кв. м. (литер А1-12); житлова, площею 17,8 кв. м. (литер А1-13); житлова, площею 20,1 кв. м. (литер А1-14); санвузол, площею 2,9 кв. м. (литер А1-15); санвузол, площею 3,0 кв. м. (литер А1-16); житлова, площею 11,7 кв. м. (литер А1-17); підвал - 17,0 (литер А1-підвал); - прибудова (литер А2); - сарай (литер Г). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 14/100 часток житлового будинку [ADDRESS] Зобов'язати реєстраційну службу Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєструвати за [PERSON], право власності на виділене майно. В суді позивачка та її представник [PERSON], позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник відповідача ОСББ «Острів» Слабинська І.А. в суді заперечила у задоволенні позовних вимог [PERSON], просила суд відмовити у позові, посилаючись на те, що позивачка [PERSON], перебуваючи на посаді голови ОСББ «Острів», при будівництві спірного майна припустилася богаточисельних та грубих порушень, чим порушила права власників інших квартир у даному будинку, самовільно захопила земельну ділянку. Проти задоволення позову заперечує, з підстав порушень будівельних норм та відсутності права на майно, яке просить виділити позивачка. Представник відповідача ОСББ «Острів» Цвященко І.І. в суді також підтримав позицію представника Слабинської І.А., , пояснив, що ОСББ «Острів» є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки не є співвласником позивача. Відповідач Реєстраційна служба Алуштинського міського управління юстиції АР Крим надала суду заяву в якій не заперечувала проти розгляду справи у відсутності їхнього представника. Просила суд прийняти рішення відповідно до закону (а.с.122). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проти задоволення позову не заперечили, вважали за можливе його задовольнити, про що ними подані письмові заяви (а.с. 159, 163, 166, 169). Решта третіх осіб та їх представники проти задоволення позову заперечили, з тих підстав, що зведені позивачкою споруди порушують будівельні, санітарні та інші норми, що само по собі порушує їх права, як власників квартир у цьому ж будинку. Також вважали, що позивачка не є власником майна, яке вона просить виділити їй, заперечували що воно має статус квартир, вважали, що виділяння даного майна у якості квартир порушить їх права. Стверджували, що всі документи позивач оформила протиправно. На запитання представника позивача представники відповідача та треті особи та їх представники, що заперечували проти задоволення позову, пояснили що майно яке просить виділити їй позивачка перебуває у її фактичному володінні та не входить до складу належних їм квартир. Вислухавши учасників процесу, дослідивши представлені матеріали, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування серії АВЕ № 361603 від 30 серпня 1999 року, [PERSON] подарувала, а [PERSON], прийняла у дар 14/100 часток житлового будинку [NUMBER] із відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Вказані 14/100 часток житлового будинку [ADDRESS] із відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд житловою площею 15.4 м2 , згідно технічного паспорту складаються із: в літер А1 №2 - житлова кімната = 15.4 м2, № 1 - кухні = 11,6 м2. Цілий житловий будинок складається з: А- основне; а - пристройка; а3 - пристройка; а1 - пристройка; а2 - веранда; а4 - веранда; А - пристройка; Б - сарай; И - сарай; Д - сарай. У користування обдарованого переходять в літері А1 - житлова кімната №2 = 15.4 м2, кухні №1 = 11,6 м2. (а.с.7). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, серії А00 № 655478, зареєстроване Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Острів» - 98500, [ADDRESS] (а.с.8). Згідно Технічного паспорту виданого на будинок [ADDRESS] [PERSON] належить - 14/100 житлового будинку, які складаються з наступних приміщень: Поверх 1: кухня, площею 11,6 кв. м.; житлова, площею 15,4 кв. м.; кухня, площею 10,2 кв. м.; душ, площею 1,4 кв. м.; туалет, площею 1,3 кв. м.; житлова, площею 9,3 кв. м.; коридор, площею 6,3 кв. м.; санвузол, площею 1,7 кв.; Поверх II: хол, площею 18,3 кв. м.; житлова, площею 8,2 кв. м.; санвузол, площею 2,7 кв. м.; санвузол, площею 2,7 кв. м.; житлова, площею 17,8 кв. м.; житлова, площею 20,1 кв. м.; санвузол, площею 2,9 кв. м.; санвузол, площею 3,0 кв. м.; житлова, площею 11,7 кв. м.; Підвал - 17,0. Загальна площа - 161,6; житлова - 82,5; допоміжна - 79,1 кв.м. Характеристика будинку господарських будівель та споруд: літер А1 - основне; літер А2 - прибудова; п А1 - підвал; літер Б - сарай; літер В - сарай; літер Г- сарай. (а.с.12-15). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна часткова, належить 14/100 частки житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовано за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Свідоцтво містить наступні відомості про об'єкт нерухомого майна: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; Адреса об'єкта - Автономна Республіка Крим, [ADDRESS]; Загальна площа - 161,6 кв. м.; Житлова площа - 82,5 кв. м.; Форма власності - приватна; Від спільної власності - спільна часткова; Розмір частки - 14/100. З витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 17-18), вбачається наступний опис об'єкту: 14/100 житлового будинку складається з: литер А1: підвал та два поверхи загальною площею 161,6 кв.м., житловою площею 82,5 кв. м., литер А2 - прибудова; литер Г - сарай 2,25x3,0 м. Згідно копій правовстановлюючих документів та витягів з реєстру (а.с. 81-88) третім особам по справі належать квартири [ADDRESS] Згідно довідки технічного паспорту на будинок (а.с. 31) належить позивачці у вигляді 14/100 часток та третім особам на квартири № 1,2,3,4,4,5,7. З наведеного вбачається, що незважаючи на те, що право власності позивачки визначено як 14/100 часток будинку, решта будинку належить третім особам у вигляді квартир, та власника решти 86/100 частки у праві спільної часткової власності із позивачкою не має. Дана обставина не заперечувалася учасниками процесу. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власності володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Аналогічне витікає зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Незважаючи на те, що позивач фактично не має інших співвласників, формально, згідно правовстановлюючих документів, вона є власником 14/100 частки, тобто є власником частки у праві, а не власником конкретно визначеного майна, що на думку суду ставить позивача у ситуацію юридичної невизначеності. Відповідно до ст. 364 ЦК кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу у натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Оскільки позивач формально є власником 14/100 частки будинку, суд вважає, що вона має право ставити питання про виділ належної їй частки на натурі. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). (п. 6). Згідно Висновку експерта № 007/10 судової будівельно - технічної експертизи, ( а.с. 94-113) на підставі проведеного дослідження 14/100 часток в житловому будинку [ADDRESS] що належать [PERSON] на праві приватної власності експертом встановлено, після проведення реконструкції та у склавшихся умовах користування, можливо розділити приміщення що використовуються на дві самостійні квартири маючі незалежні входи з [ADDRESS] а саме: в окрему квартиру, можливо віднести наступні приміщення: 1 поверх: Літера А1-2 - житлова кімната, площею 15,4 м2, Літер А1-3 - кухня площею 10,2 м2., Літер А1-4 - душ площею 1,4 м2, Літер А1-5 - туалет площею 1,3 м2., А1-6 житлова кімната площею 9,3 м2., Літер Г сарай - техприміщення, Підвал Літер А1 техприміщення площею 17,0 м2., 2 поверх: Літер А1-9 хол площею 18,3 м2, Літер А1-10 житлова кімната площею 8,2 м2., Літер А1-11 санвузол площею 2,7 м2; Літер А1-12 санвузол, площею 2,7 м2.; Літер А1-13 житлова, площею 17,8 м2.; Літер А1-14 житлова, площею 20,1 м2.; Літер А1-15 санвузол, площею 2,9 м2.; Літер А1-16 санвузол, площею 3,0 м2.; Літер А1-17 житлова, площею 11,7 м2., сарай літер В; в окрему квартиру, що має самостійний вхід з вулиці [ADDRESS] (умовно названу №8, що відсутня в довідці БТІ), можливо віднести наступні приміщення: у літері А1: житлова кімната 13,2 кв.м. (літер А1-1); коридор, площею 6,3 кв.м. (літер А1-7); санвузол, площею 1,7 кв.м. (літер А1-8), сарай літер Б. Змістовних заперечень проти правильності чи повноти даного висновку відповідачем та третіми особами не надано, отже суд приймає даний висновок як належний доказ можливості виділу вищевказаних приміщень. Заперечення третіх осіб, щодо самочинності будівництва спірного майна спростовуються дозволом на виконання будівельних робіт (а.с. 156), довідкою виконкому Алуштинської міської ради про погодження прийняття об'єкта будівництва до експлуатації (а.с. 11). Доводи щодо порушення позивачем будівельних норм спростовуються сертифікатом відповідності державним та будівельним нормам, стандартам та правилам (а.с. 11 оберт). Так само і доводи про те, що позивач не набула право власності на майно, щодо якого заявлені позовні вимоги спростовуються свідоцтвом про право власності (а.с. 16). Не можна також погодитися із тим, що виділене майно не може мати статус квартири, оскільки таке є необхідною умовою виділення частки з житлового будинку, як про таке зазначалося вище. Суд також звертає увагу, що приміщення які просить виділити їй у натурі позивач повністю відповідають технічному паспорту, в сумі складають 161,6 кв.м. загальної площі та 85,5 кв.м. житлової площі, що також повністю відповідає дозволу на прийняття в експлуатацію та сертифікату відповідності (а.с. 11) свідоцтву про право власності (а.с. 16) та опису нерухомого майна належного позивачці, згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 17,18). За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині виділу у натурі частки будинку, що приходиться на 14/100 часток підлягає задоволенню. Водночас, суд зазначає, що з технічного паспорту та висновку експерта вбачається, що на 14/100 часток позивачки приходяться сараї літер Б та В, проте оскільки позовні вимоги щодо них не заявлені, суд позбавлений можливості самостійно вийти за межі позовних вимог та вирішити питання щодо зазначених літер. Позовні вимоги в частина зобов'язання здійснити реєстрацію виділеного у натурі майна суд вважає передчасними та не знаходить підстав для задоволення позову у даній частині. Так, з 1 січня 2013 р. набули чинності зміни до ст. 364 ЦК, внесені Законом України від 11 лютого 2010 р. № 1878-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України». Ст. 364 доповнено новою частиною такого змісту: «У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації». Отже, позивач не позбавлений можливості після набрання рішенням законної сили здійснити реєстрацію виділеного у натурі майна в загальному порядку. Питання про судовий збір суд вирішує з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ТСББ «Острів» половини понесених позивачем судових витрат, тобто 1663 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial