Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивачка \~ [PERSON] ,\~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що \~02.06.2015\~року вона\~ [PERSON] \~зареєструвала шлюб\~із відповідачем\~ [PERSON] . Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27.09.2018 року шлюб укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, дітей у цьому шлюбі немає. Під час шлюбу в 2015 році ними було придбано житловий будинок з господарчими будівлями та три земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , право власності на дане майно зареєстровано за відповідачем [PERSON] , який діяв з її згодою та в інтересах їхньої сім`ї. Відповідно до інформаційної довідки № 227111158 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 24.12.2015 року за [PERSON] зареєстровано : право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1250 га., кадастровий номер 0523082501:03:001:0043 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1841, виданого 24.12.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М.; право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1450 га., кадастровий номер 0523082501:03:001:0041 для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1843, виданого 24.12.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М.; право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1450 га., кадастровий номер 0523082501:03:001:0044 для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1843, виданого 24.12.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М.; право приватної власності на житловий будинок загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, а саме: веранда «а», сарай «Б», сарай «В», погріб «В/під», шия погріба «ШП», огорожа «1-3», що розташований по [ADDRESS] . За час спільного проживання у шлюбі у вищезазначеному будинку ними було замінено 8 вікон загальною вартістю 30 000.00 гри., придбано кухонне приладдя та меблі , замінено дерев`яну підлогу на ламінат, стіни обшито гіпсокартоном та обклеєно шпалерами, двері до кухні замінено, проведено водогін, вартість виконаних робіт по ремонту кухні 30 000.00 гривень. У них із відповідачем існує спір щодо розміру належних ним часток у майні спільної сумісної власності, порядку та способу поділу спільного майна, а отже добровільно вирішити порядок поділу майна вони не можуть. У зв`язку з такими обставинами звертаються до суду із даним позовом. Сімейне законодавство передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст.\~368\~ЦК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~є їхньою\~спільною сумісною\~власністю,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Письмовий договір між ними не укладався, домовленості досягнуто не було, тому виходимо з рівності часток в майні. Враховуючи її право на частку власності, згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, її може бути виділено у власність: 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності [PERSON] , 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1250 га. кадастровий номер 0523082501:03:001:0043 призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1450 га. кадастровий номер 05230825501:03:001:0041 призначена для ведення особистого селянського господарства та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1450 га. кадастровий номер 05230825501:03:001:0044 призначена для ведення особистого селянського господарства. Такий порядок поділу, на її думку, є найбільш зручним та не порушує їхніх прав як власників. Досудове врегулювання спору не проводилось так як відповідач відмовляється від добровільного розподілу спільного майна. Ухвалою судді від 02 листопада 2020 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 10 грудня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 02.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27.09.2018 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу в 2015 році ними було придбано житловий будинок з господарчими будівлями та три земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , право власності на дане майно зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано вище вказаний житловий будинок з господарчими будівлями та три земельні ділянки. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1\~статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини 3, 4\~статті 368 ЦК України). Відповідно до статтей\~60,\~61 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до\~статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК України, частина 3\~статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3\~статті 325\~ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема є: житловий будинок з господарчими будівлями та три земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Станом на цю дату сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом. Як вбачається із тексту позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами припинено в вересні 2018 року. Згідно з\~СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя і якщо одним із них укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за ним виникають в обох. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Тобто, до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1751,45 грн.

Outcome: approved