Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказує про те, що з 10 серпня 2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним, інших утриманців він не має. В звязку з тим, що відповідач працює неофіційно, просить стягнути аліменти на сина у твердій грошовій сумі. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні змінила позовні вимоги, зменшивши заявлений розмір аліментів на дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі по 500 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, суд встановив, що порушені позивачкою правовідносини підлягають вирішенню в порядку, передбаченому Конвенцією про захист прав дитини та главою 15 СК України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~\~статті 27 Конвенції\~\~батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~\~ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184\~\~ Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2010 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено даними копії свідоцтва про його народження. Визначаючи\~\~розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд виходить з того,\~\~що відповідач є фізично здоровим, працює неофіційно, тобто має можливість сплачувати аліменти. Даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб судом не встановлено. Обовязок батьків \~утримувати\~\~своїх дітей. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним і спроможний виконувати свої обовязки по утриманню неповнолітньої дитини. Разом з тим, суд враховує, що відповідач має мінливі нерегулярні доходи. Враховуючи майнове становище обох батьків, спроможність відповідача сплачувати аліменти, суд визнав позов підлягаючим задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно на дитину по 500 гривень, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved