Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить вселити її разом з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], до квартири [ADDRESS], а також стягнути солідарно з відповідачів на її користь судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1995 року по 2007 рік. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вона, її колишній чоловік [PERSON], їх спільні з ним діти, а також колишня свекруха [PERSON] спільно проживали у [INFO], де зареєстровані у встановленому законом порядку. Тяжке матеріальне становище, відсутність можливості працевлаштуватися в м. Одесі стало наслідком того, що вона разом з донькою у листопаді 2014 року та за згодою із відповідачами тимчасово виїхала на сезонні роботи до Прикарпаття. Однак, по поверненню додому, відповідачка [PERSON] замінила замки у вхідних дверях не пускає її та малолітню доньку до квартири, мотивуючи це відсутністю у них прав на проживання у цій квартирі. Вона позбавлена не тільки права користування єдиним житлом, а й права користування побутовими речами, які є обєктом права спільної власності з відповідачем [PERSON] Щодо протиправних дій відповідачів вона неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ з метою захисту, але рішення щодо примусового вселення є виключною компетенцією судових органів. Посилаючись за вказані обставини, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав з проханням вселити її у спірну квартиру. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, уточнивши який (а.с.64-66), просять позбавити [PERSON], [INFO], права користування квартирою № 7 в будинку № 8 по вулиці Зеленій в селі Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, яка належить їм на праві приватної власності; усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO]; встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши в ньому, що дане рішення є підставою для скасування реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO], у спірній квартирі. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. У даній квартирі вони та [PERSON] з дітьми зареєстровані у встановленому законом порядку та фактично спільно проживали до 2014 року. Однак через те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано ще у 2007 році, остання не була членом їх сімї, а проживала в квартирі тільки з тієї причини, що поряд з нею проживали спільні діти, у звязку з чим [PERSON] і [PERSON] дозволяли їй проживати з ними. Сімейні відносини [PERSON] зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] не підтримувала, жили в окремих кімнатах, а на даний момент їм взагалі відомо, що [PERSON] створила нову сімю та мешкає з іншим чоловіком в м. Одеса. Вказують, що [PERSON] втратила статус члена їх сімї з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] (з 16.07.2007 року), а тому має бути позбавлена права користування їхньою квартирою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнала та пояснила, що незважаючи на розірвання шлюбу, вона спільно проживала зі своїм колишнім чоловіком [PERSON], їх спільними з ним дітьми, а також колишньою свекрухою [PERSON] у спірній квартирі, вели спільне господарство, а отже вона була членом їх сімї, що не позбавляє її права проживання у даній квартирі. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, при цьому підтримав надані письмові заперечення. Уточнені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник третьої особи служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовну заяву в частині захисту інтересів малолітньої [PERSON] підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи Біляївського РВ ГУ ДМС в Одеській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином. Заслухавши пояснення сторін по справі, представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, тоді як в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачаться, що 27.05.1995 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження. 08.08.1997 року приватизаційним бюро при Біляївській міській раді було видано свідоцтво про право власності на житло № 1527, а саме на квартиру [ADDRESS], співвласниками по 1/3 частині якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 1 а.с.5). 05.09.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини зазначеної квартири, яку спадкоємиця за заповітом [PERSON], прийняла у встановленому законом порядку, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.03.2006 року (том 1 а.с.4). Відтак, співвласниками квартири [ADDRESS] стали дві особи: [PERSON] та [PERSON]. 16.07.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16.07.2007 року (том 1 а.с.6). В судовому засіданні встановлено та сторонами на оспорюється той факт, що після розірвання шлюбу [PERSON], [PERSON], їх спільні діти [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] до листопада 2014 року спільно проживали у [INFO], вели спільне господарство, тобто проживали, як одна сімя. Цей факт особисто підтвердили і [PERSON], і [PERSON] в судовому засіданні 01.10.2015 року. При цьому, [PERSON] пояснив, що перебував з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, остання була членом їх сімї. Пояснення ними надавались добровільно, безпосередньо, та з урахуванням тих обставин, які склались між сторонами до листопада 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доводи [PERSON] та [PERSON], викладені в письмових поясненнях, поданих до суду 18.11.2015 року (том 1 а.с.57), суд до уваги не приймає, оскільки вони зявились після вступу представника [PERSON] у розгляд даної справи, та спростовуються іншими, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Так, згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 2135, виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області 13.07.2015 року, в квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], особовий рахунок відкритий на [PERSON], проживають та прописані: [PERSON], [PERSON] син, [PERSON] внук, [PERSON] невістка, [PERSON] внучка (а.с.8). При цьому, зазначену довідку дублює інша довідка (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 1531, видана Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області 21.05.2015 року, проте вже з відміткою, що [PERSON] невістка, та [PERSON] внучка, не проживають у спірній квартирі з 12.11.2014 року (том 2 а.с.11). Крім цього, з актів про не проживання [PERSON] та її доньки [PERSON], складених 12.01.2015 року, 22.04.2015 року, 23.05.2015 року депутатом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] в присутності понятих, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] з листопада 2014 року, їх особистих речей у квартирі немає (том 2 а.с.12-13, 14-15, 16-17). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вимоги цієї норми закону, а також те, що [PERSON] спільно з малолітньою [PERSON] не проживають у спірній квартирі з листопада 2014 року, а позовна заява [PERSON] про вселення надійшла до суду 16.07.2015 року, тобто рік з часу відсутності останніх в квартирі не минув, а тому суд вважає, що вона разом з дитиною мають право проживати у квартирі, як члени сімї власника житла, а відтак, не можуть бути позбавлені права користування квартирою та зняті з реєстрації. Також, судом приймається до уваги заява представника [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про погодження з частиною позовних вимог щодо вселення малолітньої [PERSON] до квартири [ADDRESS] (том 1 а.с.76). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною четвертою вищезазначеної статті визначено, що до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 64 ЖК України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, а ч. 3 даної статті встановлено, що якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. Встановлені в ході судового розгляду обставини, дають підстави для висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] і відповідності їх чинному законодавству, а тому суд вважає, що права позивачки порушені і підлягають судовому захисту. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] просять суд, на підставі\~ст. 405 ЦК України,\~ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням квартирою № 7 в будинку № 8 по вулиці Зеленій в селі Нерубайське, Біляївського району, Одеської області. Однак як достовірно встановлено в ході судового розгляду, [PERSON], як член сімї власника спірної квартири, має повне право на користування цим житловим приміщенням відповідно до закону, не проживала в спірній квартирі з листопада 2014 року, а з позовною заявою про вселення до суду звернулась 16.07.2015 року, тобто термін один рік не сплив, у звязку з чим вимоги [PERSON] та [PERSON] є необґрунтованими, не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для їх задоволення.

Outcome: approved