Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. В період з 2000 р. по 31.12.2003 р. позивачка проживала з відповідачем по справі в незареєстрованому шлюбі. 31.12.2003 року сторони одружилися. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час між сторонами виникли непорозуміння, з причин, що відповідач не може належно утримавати неповнолітніх дітей, забезпечити їх матеріально, мотивуючи тим що він отримує мінімальну заробітну плату і платить аліменти на утримання старшої дочки від першого шлюбу в сумі 750 грн.. З цих причин сторони припинили спільно проживати, діти перебувають на утриманні позивачки. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі по 250 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліментів на утримання синів в розмірі по 250 гривень щомісячно на кожну дитину, справу просить розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 13.02.2007 р.; серії [NUMBER] від 03.08.2004 р.. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. На даний час неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою з Міжгірської селищної ради № 2117 від 26.03.2014 р., а тому згідно вище вказаної норми закону відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, проживає разом з матір'ю та братом, сплачує за рішенням суду аліменти в користь старшої дочки [PERSON], [INFO], в сумі 750 грн. щомісячно. Тому суд вважає, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям у розмірі в якому просить позивачка. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, за таких обставин визнання позову відповідачем не порушує вимог закону та права і інтереси інших осіб, зокрема неповнолітніх дітей, а тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити.

Outcome: approved