Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2011 року вона [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що зроблений відповідний запис у свідоцтві про народження Серії [NUMBER] В 2015 році сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. На теперішній час їхня спільна дочка [PERSON] мешкає разом із позивачкою. Усі витрати, пов'язані з утриманням дитини несе позивачка одна. Відповідач працює не офіційно. Відповідач [PERSON] має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу та сплачує аліменти на її утримання згідно виконавчого листа, проте більш точні відомості щодо цієї дитини та стягнення які проводяться на її утримання, позивачці не відомі. Відповідач добровільної допомоги на утримання їхньої спільної дочки [PERSON] не дає, участі у вихованні дитини не приймає. Тому позивачка вимушена була звернутися до суду із заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду свій позов підтримала повністю і прохала розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду позов визнав повністю і прохав розглядати справу без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дитини - доньки , оскільки вона потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на її утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ( заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.04.2016 року і до досягнення донькою повноліття. Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ( заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.04.2016 року і до досягнення донькою повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Outcome: approved