Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку крім неї та її неповнолітніх дітей з 25.12.2002 року зареєстровані її колишній чоловік [PERSON], його друга дружина [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що відповідачі разом з неповнолітньою дитиною зареєстровані в вищевказаному житловому будинку, вони жодного дня в ньому не мешкали. До того ж в березні 2015 року вони переїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації і конкретна їх адреса їй невідома. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають. Також зазначила, що реєстрація відповідачів та їх неповнолітньої дитини в належному їй будинку обмежує її у здійсненні права власності нерухомим майном. На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України просить визнати [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність за участю її представника - адвоката Коваленко К.О. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Коваленко К.О. в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], у судове засідання неодноразово не з'явилися. Про дату місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області - Ченгалова І.С. у судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву в якій позов визнала та просила справу розглянути без участі представника Органу опіки та піклування Зорянської сільської ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмові заяви позивачки, її представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Володарського районного управління юстиції Донецької області № [NUMBER] від 09.12.2015 року. Згідно витягу з домової книги Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області № 511 від 02.12.2015 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані: з 25.12.2002 року [PERSON], [INFO], з 06.02.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно Акту від 02.12.2015 року, складеного депутатом Зорянської сільської ради з участю сусідів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають з березня 2015 року по теперішній час, мешкають в Російській Федерації. Відповідно до висновку Ради опіки та піклування при виконкомі Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області № 512 від 02.12.2015 року про зняття з реєстрації [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] Рада опіки та піклування вважає за можливе зняття з реєстраційного обліку [PERSON] разом з її малолітньою донькою [PERSON], [INFO], але остаточне рішення залишає на розсуд суду з максимальним урахуванням інтересів малолітньої дитини. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Згідно ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України особи можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умов, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі та їх неповнолітня дитина, які не є членами сім'ї позивачки, дійсно зареєстровані, але не проживають за її адресою понад 6 місяців, то суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачки. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути пропорційно на користь сторони позивача понесені нею при зверненні до суду судові витрати, у виді судового збору в розмірі 487,20 грн., а саме відповідно по 243,60 грн. з кожного.

Outcome: approved