Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, посилаючись на наступні обставини. З 01.09.2010 року вона працювала у Відокремленому підрозділі «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Вугілля України» на посаді провідного економіста виробничо-економічного відділу по Донецькій області. 31.05.2015 року її було звільнено у звязку з ліквідацією Відокремленого підрозділу «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України». У день звільнення 31 травня 2015 року вона не отримала заборгованість по заробітній платі, за період починаючи з 01 листопада 2014 року, з нею не було проведено остаточного розрахунку у звязку з відсутністю грошових коштів на поточних рахунках Підрозділу. 05.05.2016 року на виконання рішення Шевченківського районного суду від 20.11.2015 року, ДП «Вугілля України» перерахувало належну їй суму заборгованості, а саме: заробітну плату за період з 01.11.2014 року по день звільнення 31.05.2015 року в розмірі 14\~935,22 грн., середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 01.07.2015 року по 10.10.2015 року в розмірі 8648,64 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Оскільки вона отримала заробітну плату та середній заробіток за час затримки при звільненні фактично тільки 05.05.2016 року і лише за період з 01.07.2015 року по 10.10.2015 року у розмірі 8648,64 грн., то вважає, що на її користь підлягає стягненню з ДП «Вугілля України» середній заробіток за період прострочки з 11.10.2015 року по 04.05.2016 року в сумі 31\~658,90 грн. Вважає дії ДП «Вугілля України» незаконними, та такими, що грубо порушують гарантовані Конституцією України та законодавством про працю її права на оплату праці. Просила суд стягнути з ДП «Вугілля України» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період прострочки з 11.10.2015 року по 04.05.2016 рік в сумі 31\~658,90 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача ДП «Вугілля України» [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, просив суд закрити провадження по справі та повернути позовну заяву позивачу. Згідно статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 01.09.2010 року [PERSON] була переведена роботу до Відокремленого підрозділу «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Вугілля України» на посаду провідного економіста виробничо-економічного відділу по Донецькій області, згідно копії трудової книжки БТ-ІІ №3205506. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за період з 01.03.2015 року по 30.04.2015 року складала 222,95 грн., згідно довідки ВП «Галузевий інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Вугілля України» № 165-1/15 від 10.06.2015 року. 31.05.2015 року [PERSON] була звільнена відповідно до статті 40 п.1 КЗпП України в звязку з ліквідацією підприємства, згідно копії трудової книжки БТ-ІІ №3205506. Згідно вимог статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Але відповідач при звільненні [PERSON] у день звільнення, 31.05.2015 року, не провів виплату всіх сум, що належали їй від підприємства. Згідно статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В звязку з цим 20.11.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м.Києва з ДП «Вугілля України» на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні, в тому числі було стягнуто середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 01.07.2015 року по 10.10.2015 року у розмірі 8648,64 грн., про що мається копія відповідного рішення суду. Оскільки позивачка фактично отримала виплату середнього заробітку за час затримки при звільненні тільки 05.05.2016 року і лише за період з 01.07.2015 року по 10.10.2015 року, суд вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.10.2015 року по 04.05.2016 року, який складає 31658,90 грн. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а на користь [PERSON] з Державного підприємства «Вугілля України» підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період прострочки з 11.10.2015 року по 04.05.2016 рік в розмірі 31658,90 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі статтей 47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved