Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом з тих підстав, що як стверджує вона є власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] . У вказаному будинку окрім неї зареєстровані: [PERSON] , який є відповідачем по справі та їх спільний син [PERSON] , [INFO] 15.11.2017 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав з вищевказаного будинку, про місце його перебування їй на даний час нічого невідомо, оскільки він в помешканні не з`являється, участі у витратах по догляду за будинком не бере і взагалі після розірвання шлюбу з відповідачем вони чужі люди. Просить усунути перешкоди в користуванні будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, шляхом визнання відповідача таким. що втратив право на користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку в даному житловому будинку. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Бершадської міської ради № 140 від 06.02.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає. Відповідач був зареєстрований в належному позивачці будинку, як чоловік позивачки, однак рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15.11.2017 року шлюб між ними було розірвано. Судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим за вище вказаною адресою, у вказаному будинку після розлучення не з`являється. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від 16 листопада 2016 року). Об`єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved