Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 20 жовтня 2013 року о 18 год. 35 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Чорновола гр. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], що знаходились на сходах біля магазину «Микитинецькі ковбаси» та які внаслідок цього отримали тілесні ушкодження легкого ступеня. За фактом скоєння відповідачем адмінправопорушення позивачка понесла матеріальну шкоду у вигляді витрат на придбання лікарських засобів, матеріалів медичного призначення, продуктів харчування та пошкодження верхнього одягу - кашемірового пальто, в розмірі 2 487 грн. 57 коп. В порядку законодавства у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Універсальна» виплатила позивачці 1 204 грн. 35 коп. страхового відшкодування. З урахуванням даної виплати, позивачка просить про стягнення з відповідача 1 283 грн. 22 коп. матеріальної шкоди. [PERSON] вважає, що [PERSON] також спричинив їй моральну шкоду, яку вона з урахуванням моральних страждань оцінює в розмірі 15 000 грн. За вказаних обставин просить стягнути з відповідача 1 283 грн. 22 коп. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди та 243 грн. 60 коп. судового збору. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали з мотивів наведених в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Погодився відшкодувати позивачці матеріальну шкоду в повному обсязі. Однак, проти відшкодування моральної заперечив, так як намагався самостійно відшкодувати збитки позивачці за час її лікування. Остання не бажала добровільно врегулювати спір та наголосила, що шкода буде відшкодовуватись у судовому порядку. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, доводи відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Постановою Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2014 року встановлено, що 20 жовтня 2013 року о 18 год. 35 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Чорновола гр. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], що знаходились на сходах біля магазину «Микитинецькі ковбаси» та які внаслідок цього отримали тілесні ушкодження легкого ступеня (а.с. 12). Вказана постанова набрала законної сили 17 березня 2014 року. Відповідно до Висновку судово-медичного експерта № 848 у громадянки [PERSON] малися тілесні ушкодження: забійна рана з підапоневротичною гематомою в потиличній ділянці; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; синець в ділянці правої гомілки; синець в ділянці лівої сідниці. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові та відносяться до легких та легких, які викликали короткочасний розлад здоров'я. (а.с. 7,8). Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Матеріальна шкода у вигляді витрат на придбання лікарських засобів, матеріалів медичного призначення, продуктів харчування на суму 987 грн. 57 коп. підтверджується квитанціями, фіксальними та товарними чеками. (а.с. 13-14). Також позивачка вказує, що їй також спричинена шкода у вигляді пошкодження верхнього одягу - кашемірового пальто, вартість якого становить 1 500 грн. Загальна сума матеріальних збитків склала 2 487 грн. 57 коп. (987 грн. 57 коп. + 1 500 грн.) Як вбачається з листа від 13.01.2014 року, за фактом ДТП, що мало місце 20 жовтня 2013 року [PERSON] страховою компанією «Унівесальна» нараховано до виплати страхове відшкодування в розмірі 1 204 грн. 35 коп. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням страхової виплати, позивачкою визначено розмір матеріальної шкоди в сумі 1 283 грн. 22 коп. (2 487 грн. 57 коп. - 1 204 грн. 35 коп.), який визнаний відповідачем в судовому засіданні. За приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. А тому, суд приходить до переконання про підставність вимог позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1 283 грн. 22 коп., так як визнання відповідачем позовних вимог у цій частині, згідно положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, є підставою для звільнення сторони позивача від доказування спричинення шкоди саме у такому розмірі. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Суд, при визначенні розміру завданої моральної шкоди, враховує обставини по справі та поведінку відповідача, який будь-яких заходів на відшкодування хоча б частково майнової та моральної шкоди не вжив, позивачці нічого на день винесення рішення суду не відшкодував. Однак, виходячи з принципу справедливості та розумності, факту завдання позивачці саме легких тілесних ушкоджень, суд вважає, що визначений нею розмір моральної шкоди є завищений, а тому дана шкода підлягає до відшкодування, в розмірі, який суд за своїм внутрішнім переконання вважає достатнім, а саме - 3 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1166, 1194, 1195, 1187 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61 ЦПК України,

Outcome: partial