Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1998 року по 2011 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згоди щодо розміру та порядку сплати відповідачем аліментів та його участі у вихованні та утриманні дітей між сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим просить стягнути з [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з [PERSON] 1/3 частину усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей. Додала, що станом на час розгляду справи відповідач в серпні місяці 2014 року вже їй сплатив кошти на утримання дітей в розмірі 1 000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, лише додав, що працює трактористом на ТОВ «Батьківщина» в с. Чубарівка Пологівського району, а тому його заробіток носить суто сезонний характер, але він буде намагатись як найбільше сплачувати коштів на утримання дітей. Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 1998 року виконкомом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №14 було зареєстровано шлюб між сторонами. Від вказаного шлюбу [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 4), а [INFO] народився [PERSON] (а.с. 3), які проживають разом з позивачкою і що в судовому засіданні не заперечувалось відповідачем. Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалося і рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2011 року шлюб було розірвано. Згоди щодо розміру та порядку сплати відповідачем аліментів та його участі у вихованні та утриманні дітей між сторонами не досягнуто, хоча відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає, але періодично та не в повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 61 ЦПК України встановлюється, що обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Таким чином, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01.08.2014 року і до повноліття дітей. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved