Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем 26 травня 2015 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб виявився невдалим через взаємне непорозуміння, різний характер та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені близько двох років тому. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Крім того вказала, між спір щодо місця проживання дитини та майновий спір відсутні. Дитина буде проживати разом з батьком за спільною згодою. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його присутності. Проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 201. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 липня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 538. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Зокрема, у позовній заяві позивачка не просила стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved