Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при цьому зазначає, що вона розірвала шлюб з відповідачем на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2013 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання їх неповнолітнього сина. Позивачка в судове засідання не з»явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що на даний час не працює і не має можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини, тому погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини своїх доходів щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків виходячи з наступного. [INFO] року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області зроблений відповідний актовий запис №543(а.с.4), Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу її прізвище залишилось [PERSON](а.с.5) 18 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на «[PERSON]»(а.с.12) З довідки №024/5-09-3884 від 13.01.2016 року виданої комітетом самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за однією адресою із своїм сином [PERSON], [INFO](а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню частково, а саме враховуючи матеріальне становище відповідача стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, оскільки за змістом Сімейного кодексу України, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком обох батьків. За змістом частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial