Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з відповідачем 26.04.2012 року зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано та відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. Ухвалою від 20 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду не повідомив про причину неявки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 26 квітня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 160 (а.с.5). Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11.10.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 6). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо. Малолітній син проживає спільно із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 08.09.2021 року заявниці відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів із відповідача у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи копії паспорта та ідентифікаційного кода останнього. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батько дитини [PERSON] , зобов`язаний утримувати дитину відповідно до ст. 180 СК України. При цьому відповідач не надав до суду відомості про те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі чи іншу інформацію, яка має значення для розгляду справи, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 908,00 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved