Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що на підставі договору дарування від 21 травня 2014 року вона набула права власності на нерухоме майно: будівлю кафе після реконструкції з розширенням по Словянській набережній, 4 у місті Ужгороді. На дату придбання у власність ця нерухомість складалася із будівель від літерами АА, Б, В, споруд 1-4, загальною площею 323,4 м. кв.. Розташовувалася на кількох суміжних земельних ділянках під кадастровими номерами 2110100000:70:001:0509, 2110100000:70:001:0024, 2110100000:70:001:0025, 2110100000:70:001:0026, на які вона переоформила договори оренди землі на своє імя. Після набуття права на вищевказаний обєкт та землю, на якій він розташований, позивачка без реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та погодження проекту здійснила реконструкцію належного їй майна, а саме: демонтувала тимчасові кіоск літ. Б, навіс літ. В, альтанки 1-4, розширила основну будівлю під літ. АА за рахунок прибудови під літ. Б площею 41,3м.кв., провела капітальний ремонт, оздоблення та внутрішнє перепланування приміщень у будівлі літ. АА та збільшення приміщень мансардного поверху. В результаті цього загальна площа нерухомості в цілому збільшилася. Зазначає, що з метою приведення будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства вона зверталася до з відповідною заявою до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, яке листом № В-30/20-16 від 27.02.17 повідомило їй, що реконструкція з розширенням без отримання дозвільних документів уже виконана. Тому згідно зі ст. 376 ЦК України узаконення має відбутися виключно за рішенням суду. При цьому заперечень щодо правової реєстрації самовільної реконструкції управління не має. Та надіслало подані нею документи до відділу ДАБК виконкому Ужгородської міської ради для проведення перевірки та належного реагування. Проведеною відділом ДАБК перевіркою встановлено, що проведені позивачкою ремонтно-будівельні роботи підпадають під поняття реконструкція та вимагали отримання відповідного дозволу Декларації про початок виконання будівельних робіт. Здійснення їх без такої Декларації є порушенням ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки [PERSON] видано Припис про усунення порушень 02.03.17, складено Протокол про адміністративне порушення від 02.03.17 та винесено Постанову від 06.03.17, якою позивачку визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого абзацом 7 ст. 96 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. Розяснено порядок узаконення самочинного будівництва у судовому порядку. Позивача та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засіданні не зявився будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Подав до суду письмові пояснення відповідно до яких вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на самочинне будівництво, яке знаходиться на орендованій нею земельній ділянці загальною площею 0,1089 га, що надана їй міською радою саме для цієї мети та використовується за її цільовим призначенням. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 1 ст. 15 та ст. 16 ЦК України, к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за його захистом . Способами такого захисту може бути, зокрема, визнання права . Як вбачається з договору дарування від 21 травня 2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.14, позивач [PERSON] є власником нерухомого майна: будівлі кафе (після реконструкції з розширенням) по Словянській набережній, 4 у місті Ужгороді. Це майно на дату посвідчення договору дарування складалося із будівель від літерами АА, Б, В, споруд 1-4, загальною площею 323,4 м.кв. Розташовувалося воно на кількох суміжних земельних ділянках під кадастровими номерами 2110100000:70:001:0509, 2110100000:70:001:0024, 2110100000:70:001:0025, 2110100000:70:001:0026. Право позивача [PERSON] на оренду землі під належними їй спірним нерухомим майном на сьогодні підтверджується Договором оренди землі за №1832 від 25.11.15 на земельну ділянку площею 0,0150 га під кадастровим номером 2110100000:70:001:0009, Договором оренди землі за №1833 від 25.11.15 на земельну ділянку загальною площею 0,0131 га, в т.ч.: площею 0,0038 га, під кадастровим номером 2110100000:70:001:0024; площею 0,0027 га, під кадастровим номером 2110100000:70:001:0025; площею 0,0066 га, під кадастровим номером 2110100000:70:001:0026, Договором оренди землі за №1863 від 08.08.16 на земельну ділянку площею 0,0808 га, під кадастровим номером 2110100000:71:001:0002. Загальна площа орендованої землі складає 0,1089 га. Технічним паспортом на громадський будинок, виготовленим за матеріалами інвентаризаційної справи №060/2016 13.12.2016 року на будівлю Ресторану по Словянській набережній, 4 у м. Ужгород зафіксовано технічний стан вказаного обєкта на дату обстеження. З нього вбачається, що згідно з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна №365070321000 загальна його площа складає 323,4м2, а фактична на дату обстеження 13.12.2016 510,4 м2 по будівлі літ АА та 41.3 м2 по будівлі під літерою Б. Із заяви від 17.01.2017 року вбачається, що [PERSON] зверталася до управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради по питанню видачі їй Містобудівних умов та обмежень на реконструкцію належної їй будівлі по Словянській набережній, 4 у м. Ужгород. У відповіді вказаного управління від 27.02.2017 року за №В-30/20-16 зазначено, оскільки реконструкція уже виконана, згідно зі ст. 376 ЦК України узаконення має відбутися виключно за рішенням суду. При цьому заперечень щодо такої правової реєстрації самовільної реконструкції управління не має. Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що проводилася 02.03.2017 року уповноваженими працівниками відділу ДАБК виконкому Ужгородської міської ради за зверненням управління містобудування та архітектури від 27.02.2017 року за №В-30/20-16 та на підставі наказу відділу ДАБК від 01.03.17 за №19, встановлено, що власником кафе по Словянській набережній, 4 у м. Ужгород проведені будівельні роботи по реконструкції із збільшенням мансардного поверху, переобладнано сходи, виконано високоякісне оздоблення без зареєстрованої Декларації про початок виконання будівельних робіт. За результатами перевірки позивачці [PERSON], як забудовнику, видано Припис про усунення порушень від 02.03.17 за №7, яким її зобовязано привести правовстановлюючу документацію на обєкт у відповідність до вимог чинного законодавства. Складено Протокол про адміністративне порушення від 02.03.17., винесено постанову від 06.03.17 за №19, якою [PERSON] визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого абзацом 7 ст. 96 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. Квитанцією №66 від 15.03.2017 підтверджується факт сплати вказаного штрафу. За таких обставин судом встановлено, що в підтвердження викладеному у позові, порушене позивачкою [PERSON] перед судом питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого дають підстави для тверджень про наявність спору про право, що у свою чергу є передумовою звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво. У відповідності до ст. 376 ЦК України, самочинним будівництвом вважаються житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності до розяснень, зазначених у п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», спори з питань містобудування відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Передумовою звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво є факт того, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави для тверджень про наявність спору про право. Тому, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти, суд має звертати увагу, чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог ст. 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції ДАБК про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забороняється виконувати будівельні роботи без реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт. Згідно з п. 5 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 за №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2015 за №747), будівельні роботи можуть виконуватися тільки після отримання документа, що посвідчує право на земельну ділянку (власності, користування, суперфіцію) та після реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт. Згідно з п. 16 того ж Порядку, така Декларація заповнюється та подається на реєстрацію до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю, який протягом пяти робочих днів з дня її надходження перевіряє повноту даних, зазначених у ній та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У Декларації повинна міститися інформація щодо замовника, назви чи адреси обєкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видаються уповноваженим органом до початку проведення реконструкції (будівництва), тобто до оформлення та реєстрації вищезазначеної Декларації. З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2017 року позивачка [PERSON] через Центр надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради зверталася з відповідною заявою до Управління містобудування та архітектури. З листа вказаного управління № В-30/20-16 від 27.02.17 вбачається, що враховуючи той факт, що реконструкція нею уже виконана, згідно зі ст. 376 ЦК України узаконення має відбутися виключно за рішенням суду. Одночасно вказане управління повідомило про факт порушення у сфері містобудування відділ ДАБК для вжиття заходів належного реагування. Згідно з рішеннями цього органу позивачку [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Одночасно суд констатує, що п. 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (у редакції постанови КМУ №750 від 08.09.15) передбачено, що уразі самочинного будівництва, замовник такого будівництва має можливість зареєструвати Декларацію про готовність обєкту до експлуатації та оформити право власності на такий реконструйований обєкт подавши до інспекції ДАБК замість дозвільних документів (Декларації про початок виконання будівельних робіт) рішення суду, за яким за замовником визнано право власності на такий самочинно збудований обєкт. Тобто, законом передбачена можливість узаконення такого будівництва у судовому порядку. Як встановлено судом за матеріалами Технічного паспорту на громадський будинок №060/2016 від 13.12.2016 року по будівлю Ресторану по Словянській набережній, 4 у м. Ужгород та перевірки, проведеної відділом ДАБК Ужгородської міської ради, роботи з реконструкції спірного нерухомого майна (кафе) по Словянській набережній, 4 у м. Ужгороді позивачкою вже завершені. Проведені вони без зареєстрованої Декларації про початок виконання будівельних робіт та без затвердженого проекту. Здійснювалися на земельній ділянці, що надана їй для цієї мети, з використанням землі за її цільовим призначенням землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Таким чином, законом допускається можливість визнання за позивачем [PERSON] права власності на це майно у судовому порядку. За таких обставин суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Враховуючи наведене, на підставі ст. 376 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про основи містобудування», ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанов Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.11 (в редакції постанови КМУ №747 від 25.08.15), № 461 від 13.04.11 (у редакції постанови КМУ №750 від 08.09.15), п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» та

Outcome: approved