Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на період його навчання. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що син навчається у Київському коледжі будівництва та архітектури на контрактній формі , строк навчання до 01 липня 2016 року, а тому потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовних вимог не визнав і пояснив, що відповідач є інвалідом 2 групи, звільнився з попереднього місця роботи з вересня 2014 року, має іншу сім'ю , значні кошти витрачає на своє лікування . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом [PERSON] є рідним сином відповідача [PERSON]. На утримання сина згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 04.05.2006 року батько сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. В даний час син [PERSON],[INFO] навчається в Київському коледжі будівництва, архітектури та дизайну за контрактом, що підтверджується довідкою №635 від 11.06.2014 року, термін закінчення навчання - 01 липня 2016 року. Відповідач проживає в м. Коростень в державній квартирі, донедавна мав постійне місце роботи, в даний час звільнився з роботи, але є інвалідом 2 групи захворювання пов'язане з аварією на ЧАЕС, отримує пенсію, лікування проводилось за рахунок страхування, а тому суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину , котрий продовжує навчання у розмірі 14 частини всіх видів свого заробітку. Позивачка проживає в державній квартирі, працює на посаді медичної сестри, отримує невеликий заробіток і не має можливості за власні кошти забезпечити сина підручниками, комп'ютерною технікою та іншим необхідним йому приладдям для навчання, оплатити гуртожиток та вартість проїзду, забезпечити харчуванням сина. У відповідності до вимог ст.199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив , що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судових дебатах представник відповідача ствердив, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 14 частини всіх видів заробітку тільки в період навчання, але не в період канікул. За правилами ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Однак, враховуючи, що відповідач добровільно сплатив аліменти по час звільнення з роботи, суд погоджується з пропозицією представника відповідача стягнути аліменти з вересня 2014 року. А тому суд стягує на користь позивачки суму аліментів, яку спроможний надавати відповідач - 14 частину всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з вересня 2014 року. Судові витрати суд покладає на рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом 2 групи аварії на ЧАЕС. На підставі викладеного та

Outcome: partial