Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 28.05.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем який уклали в Лежанівській сільській раді Гусятинського району, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3, від якого в них є діти: дочка [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO] На даний час шлюб фактично розпався, вони перестали розуміти один одного. Між ними часто виникали сварки. З січня місяця 2015 року разом не проживають. Між ними відсутнє будь-яке порозуміння та вони фактично стали чужими людьми. З моменту фактичного не проживання і до цього часу відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей, хоч має змогу поскільки їздить на заробітки, інших утриманців немає. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з нього в її користь аліменти на утримання дітей по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня звернення із даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку з дня звернення до суду із позовом. Розірвати шлюб із відповідачем. Просить позов задовольнити та розглянути в попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні зміненні позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує та згідний сплачувати аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, та до досягнення ними повноліття, не заперечує проти прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те що сторони миритись не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити розірвавши шлюб між сторонами. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач зміненні позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свого батьківського обов'язку утримувати своїх дітей, тому є підстави для задоволення позовних вимог, стягнувши з нього в користь позивачки, аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON] [INFO], та дочки [PERSON] [INFO], в розмірі по 400 грн. щомісячно, на кожну дитину і до досягнення ними повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved