Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій просить: - визнати спільним майном подружжя боргові зобовязання за кредитним договором №VOJ3GK00000034 від 29 січня 2008 року та додатковою угодою №1 від 12 листопада 2014 року із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на суму 7542,30 доларів США (що складає 114643 гривні 79 копійок), що підлягає поділу; - розділити суму невиконаних боргових зобовязань [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 3771, 75 доларів США (що складає 57321 гривню 89 копійок), шляхом укладання між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] і [PERSON] окремих додаткових угод до кредитного договору №VOJ3GK00000034 від 29 січня 2008 року; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 2112 гривень 29 копійок сплачених 13 листопада 2014 року та 23 грудня 2014 року в рахунок погашення кредиту згідно з додатковою угодою № 1 від 12.11.2014 року; - стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що дійсно він перебував у шлюбних відносинах з позивачкою [PERSON] і під час шлюбу колишня дружина отримала кредит на придбання житла. Поскільки у нього не було на той час ніякого майна, то він не міг виступати навіть поручителем по даному кредитному договору. Поручителем виступила матір позивачки. Йому відомо, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області у них було відібрано будинок та виселено їх. Також пояснив, що на даний час він створив нову сімю, з колишньою дружиною більше 6 років не спілкується і крім того у нього немає коштів на погашення кредитів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, а також надіслала до суду заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що банк проти заміни боржника та укладення додаткової угоди із [PERSON], а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині розділення суми невиконання боргових зобовязань. Судом досліджено інші докази: копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії І-МИ № 031173, видане 13 січня 2010 року відділом РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, копія рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області № 2-514/09 від 29 липня 2009 року, копія додаткового рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області № 2-514/09 від 02 лютого 2010 року, копія додаткової угоди № 1 до кредитного договору №VOJ3GK00000034 від 29 січня 2008 року, копія графіку погашення кредиту, копія довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №1935039 від19 листопада 2014 року, копії фіскальних чеків ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13 листопада та 23 грудня 2014 року, копія паспорта громадянина України [PERSON] серії АЮ000682, виданий 28 вересня 2006 року Володимир-Волинським МВ УМВС України в Волинській області, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЕГ № 067546, видане 05 травня 2008 року виконкомом Лесківської сільської ради Володимир-Волинського району у Волинській області, письмове заперечення на позовну заяву представника третьої особи [PERSON]. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2006 року. Шлюб між ними було припинено внаслідок його розірвання 19 грудня 2010 року, згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області. За час шлюбу позивачка [PERSON] 29 січня 2008 року отримала споживчий кредит в ЗАТ КБ «ПриватБанк», згідно кредитного договору №VOJ3GK00000034 на суму 14 130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) доларів США на придбання житлового будинку із земельною ділянкою по вул. Незалежності, 52 в с. Ласків Володимир-Волинського району Волинської області. Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області № 2-514/09 від 29 липня 2009 року за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» на заставлене майно накладено стягнення в рахунок погашення боргу перед банком на суму 12306,88 доларів США. Рішення суду виконане. Вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку продано на виконання боргових зобовязань перед банком на суму 32147,18 доларів США, а сторони були виселені із зняттям із реєстрації. Даний факт стверджується сторонами. Зазначені вище обставини, а також, те, що зазначений вище кредитний договір було укладено позивачкою в інтересах сімї, і кошти за цим договором були використані в інтересах сімї, не заперечувалися сторонами та визнавалися ними. Крім визнання даних обставини, та обставина, що кредитний договір та кошти отримані позивачкою були використані в інтересах сімї також підтверджується придбанням житлового будинку для їх сімї. Згідно ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, у відповідача [PERSON] також виникли солідарні зобовязання за вказаним вище кредитним договором щодо повернення кредиту. Судом також встановлено, що з моменту укладення договору 29.01.2008 року до набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу між сторонами 19.12.2010 року позивачка сплачувала заборгованість по кредиту за рахунок спільних сімейних коштів. Як встановлено судом, непогашеною залишилася сума заборгованості по кредиту в розмірі 7719,42 доларів США. Згідно додаткової угоди № 1 від 12 листопада 2014 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та графіку погашення кредиту, вбачається, що [PERSON] зобовязалася повернути ПАТ КБ «ПриватБанк» залишкову суму заборгованості по кредиту в розмірі 7719,42 доларів США, що еквівалентно 114643 гривні 79 копійок і нею двічі внесено на рахунок банку 13 листопада та 23 грудня 2063 гривні 67 копійок та 2160 гривень 93 копійки відповідно. Таким чином з 19.12.2010 року, тобто з моменту набрання чинності рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач [PERSON] зобовязаний нести солідарну відповідальність з позивачкою по поверненню кредиту за вказаним вище договором. Згідно ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Зокрема, згідно ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Судом встановлено, що з 19.12.2010 року до моменту винесення рішення по даній справі позивачка сплатила 4224 гривень 60 копійок заборгованості по кредиту, що стверджується відповідними квитанціями. ? ( половина) від цієї суми складає 2112 гривень 29 копійок Згідно ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином борг відповідача [PERSON] перед позивачкою [PERSON] складає 2112 гривень 29 копійок Викладені вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів в їх сукупності. Суд вважає, що позов [PERSON] в частині визнання відповідача [PERSON] солідарним боржником та зобовязання відповідача погашати в майбутньому половину заборгованості по кредиту не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не надала суду в порушення ст. 60 ЦПК України доказів того, що позивачка сплатила всю суму кредиту і в неї виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] по стягненню виконаного нею солідарного обовязку в сумі всього кредиту, а доводи позивачки про зобовязання сплати в примусовому порядку відповідачем майбутніх заборгованостей по кредиту не підтверджено жодними доказами і є припущенням про невиконання відповідачем [PERSON] в майбутньому своїх зобовязань в добровільному порядку. Крім того, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» не дає згоди та заперечує про укладення між сторонами окремих додаткових угод. Згідно ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Згідно ст.521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, яка передбачає, що такий правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Враховуючи викладене, вище суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання спільним майном подружжя боргових зобовязань подружжя та їх поділу шляхом поділу та укладення окремих додаткових угод до кредитного договору №VOJ3GK00000034 від 29 січня 2008 року, а також стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] ? частини сплачених нею сум слід задовольнити частково і з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнути 2112 гривень 29 копійку, які були сплачені нею за солідарним зобовязанням [PERSON] по договору кредиту № №VOJ3GK00000034 від 29 січня 2008 року укладеного між позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк», а в решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] 243 гривні 46 копійок судового збору, пропорційно до задоволених вимог. На підставі ст.ст.52,520,521,513,540,541,544 Цивільного кодексу України, ст. ст. 57,60-62,65 СК України,

Outcome: partial