Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, зазначивши, що 12 лютого 2011року вона уклала з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу, згідно якого остання продала, а позивачка придбала жилий будинок № 72 по вул. Леніна в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області та земельну ділянку в розмірі 0,2517 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства. Сторони повністю виконали угоду. Зокрема, позивачка передала гроші за придбані будинок та земельну ділянку і вступила у володіння придбаним майном. Оформити нотаріально договір купівлі продажу сторони не встигли, бо продавець виїхала до м. Красний Лиман Донецької області і невдовзі померла у травні 2011 року. Позивачка посилається на ч. 2 ст. 218 ЦК України щодо недодержання сторонами письмової форми договору, ст. 220 ЦК України щодо правових наслідків недодержання \~вимоги закону про нотаріальне посвідченнята просить визнати договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки дійсним. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 15 лютого 2011 року передала [PERSON] 7000 грн. в рахунок придбання належного останній будинку та земельної ділянки в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області, вул. Леніна, 72 про що було складено розписку. Оформити угоду у нотаріуса не було матеріальної можливості в зв»язку зі скрутним становищем у позивачки. [PERSON] в силу похилого віку знаходилась в будинку престарілих в м. Красний Лиман Донецької області, тому оформити угоду доручила [PERSON], повноваження якого підтверджені нотаріально оформленою довіреністю на розпорядження належними власниці будинком та земельною ділянкою. У травні 2011 року [PERSON] померла, а її довірена особа - [PERSON] за вироком суду був позбавлений волі. Після його звільнення з місця відбування покарання, сплив строк довіреності. Всі ці обставини унеможливили нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу, проте позивачка разом із сім»єю фактично проживають у спірному будинку з 2011 року та користуються земельною ділянкою. Позивака просить задовольнити позов , визнавши укладену угоду між нею та [PERSON] дійсною. Представник позивачки підтримала позов, посилається, що сторони фактично досягли згоди щодо договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Позивачка передала гроші [PERSON] в рахунок придбаного майна, що підтверджено розпискою, а [PERSON] оформила довіреність [PERSON] для оформлення угоди та передала будинок і земельну ділянку [PERSON] Остання з часу укладання письмової угоди фактично користується придбаним майном. Нотаріально оформити угоду неможливо через те, що власник майна померла. Представник відповідача голова Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, звернувшись до суду з письмовою заявою, не заперечував проти задоволення позову , просить розглянути справу без участі представника. Суд, заслухавши, пояснення позивачки, її представника, свідків., вивчивши письмові документи, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі- продажу жилого будинку та земельної ділянки від 25 вересня 2006 року [PERSON] придбала жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами , що розташований в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області, вул. Леніна, 72 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства розміром 0,2517 га. а.с. 7 Здійснена реєстрація права власності [PERSON] на домоволодіння та земельну ділянку, що розташована в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області, вул. Леніна, 72 та виготовлено технічний паспорт. а.с. 8,9, 10 Право власності [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, площею 0,2517 га, розташовану в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області, підтверджено державним актом серії ЯА № 724318. Державний акт на землю зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01061650122 від 19 грудня 2006 року, що підтверджено довідкою відділу держгеокадастру від 31 травня 2016 року № 444-02/131. а.с. 19, 20 15 лютого 2011 року [PERSON] надала розписку щодо продажу належного їй будинку в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області , вул. Леніна, 72 [PERSON] за 7000 грн, які продавець отримала в присутності свідків . а.с. 6 На доказ існуючої домовленості щодо продажу будинку, позивачка надала нотаріально оформлену довіреність від 15 лютого 2011 року,терміном на 3 роки, за якою [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися належним їй будинком з господарсько-побутовими спорудами та будівлями і земельною ділянкою, розміром 0,2517 га, що знаходяться за адресою: с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області, вул. Леніна, 72. а.с. 14 Свідок [PERSON] підтвердив обставини досягнення домовленості між [PERSON]П та [PERSON] щодо продажу останній жилого будинку та земельної ділянки . В зв`язку із скрутним матеріальним становищем, повязаним із хворобою доньки, [PERSON] не змогла оформити договір нотаріально, а [PERSON] вже себе погано почувала та знаходилась в будинку престарілих. Задля належного оформлення купівлі-продажу йому була надана довіреність, але невдовзі свідка було засуджено, а [PERSON] померла. Свідок підтвердив обставини передачі грошей від покупця продавцю та зазначив, що з 2011 року позивачка користується придбаним нею будинком та земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Свідок [PERSON] також підтвердила в судовому засіданні, що [PERSON] передала гроші [PERSON] у 2011 році та стала проживати із сім`єю в придбаному будинку. За довідкою Краснолиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 1054/3.2-01-116 від 20 червня 2016 року, [PERSON], 11 жовтня [INFO] померла 3 травня 2011 року, про що складений актовий запис про смерть за № 207 від 6 травня 2011 року а.с. 17 За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 537/01-16 від 15 вересня 2016 року , наданої завідуючою Олександрівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла 3 травня 2011 року та мешкала в с. Михайлівка Олександрівського району Донецької області спадкова справа не відкривалась. а.с. 23,24 Вирішуючи спір суд виходив з того, що у відповідності зі\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язуються передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідо до ч.3\~ ст.640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з дня такого посвідчення. За змістом ст. 210, ч.3 ст. 640 ЦК України, у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Як встановлено під час розгляду позову, позивачка наполягає, що 15 лютого 2011 року вона уклала угоду, яку просила визнати дійсною. Вимог щодо визнання права власності на спірне майно позивачкою не заявлено . Спірний договір купівлі-продажу будинку між покупцем та продавцем був укладений в простій\~\~письмовій формі у виді розписки ( а.с.6), а договір купівлі-продажу земельної ділянки навіть не оформлений у письмовому виді. До того ж , вказані договори нотаріально не посвідчені та не зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідно до положень\~ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації Відповідно до ч.1\~ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. \~ За ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається \~Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що норма частини другої\~ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню, і державній\~\~ реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей\~210 та\~640 ЦК України пов`язується\~\~з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Таким чином, договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації , тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч.2\~ст.220 ЦК України. За висновком Верховного Суду України у постанові № 6-162цс12 від 30 січня 2013 року , який, відповідно до положень\~статті 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України, зазначено, що частина 2 ст. 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладення не відповідала встановленим законом вимогам. Визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості суперечить законодавству, оскільки такий правочин підлягає обов`язковій державні реєстрації, тому частина 2\~статті 220 ЦК до таких правовідносин не застосовується. На підставі викладеного позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed