Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не зявився, до суду надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі. З позовних вимог вбачається, що її колишній чоловік [PERSON] зареєстрований до квартири, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 1998 року. З 2000 року [PERSON] по місцю реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання. Вона вимушена сплачувати комунальні платежі та інші обов'язкові податки протягом останніх років та не може в установленому порядку оформити документи на субсидію. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявляється, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав: Як вбачається з ст. 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Водночас статтею 72 ЖК України встановлено, що\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сімї від 28.12.2016 року № 1940 та від 23.05.2017 року виданих [PERSON] селищною радою Косівського району Івано-Франківської області (а.с.5-6), [PERSON] проживає за адресою [INFO], с-ще Яблунів у власній квартирі. За даною адресою зареєстрований [PERSON]М, однак фактично не проживає і спільного господарства не веде. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад шість місяців у спірному будинку, то\~суд вважає, що він втратив право на користування цим будинком. Разом з тим, статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. З огляду на зазначене, зняття осіб з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема на підставі рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком. А тому суд вважає, що в решті позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 72, 163 Житлового кодексу України та

Outcome: dismissed