Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Прокуравської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. В шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з відповідачем проживає окремо. Через постійні конфлікти та непорозуміння сім`я розпалася. Їй важко самотужки утримувати двох неповнолітніх дітей, тому вони вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення на їх утримання аліментів із відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, від нього надійшов відзив, в якому він позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнає частково, погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дітей у сумі по 1200 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття, мотивуючи тим, що він не працевлаштований, має на утриманні батьків-пенсіонерів: маму - [PERSON] , батька - [PERSON] , пристарілу бабусю - [PERSON] , [INFO] , при цьому від виконання своїх батьківських обов`язків він не відмовляється, добровільно згідний виплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі по 1200 гривень, крім цього - додатково допомагає і буде допомагати дітям по мірі необхідності та можливості всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.06.2009 року та серії [NUMBER] від 03.03.2015 року, батьком яких є [PERSON] . Під час розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу судом було встановлено, що діти сторін проживають із [PERSON] та після розірвання шлюбу залишаться проживати із останньою, що сторонами погоджено (справа №347/1389/20). Даний факт не заперечується та не спростовується відповідачем. Згідно довідки №381 від 25.08.2020 року старости с.Прокурава Космацької сільської ради ОТГ Косівського району [PERSON] зареєстрований в господарстві дружини [PERSON] , але там не проживає, а проживає у господарстві батька [PERSON] . Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання останніх. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, можливість надання утримання другим з батьків. Так, суд бере до уваги те, що відповідач проживає в господарстві батьків, не працевлаштований, не є приватним підприємцем, має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів та пристарілу бабусю, що підтверджується довідкою №380 від 25.08.2020 року старости с.Прокурава Космацької сільської ради ОТГ Косівського району. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом (до 31.08.2020 року) становить 4723 гривні. Враховуючи, що відповідачем документально підтверджено, що він на даний час не працює, а позивачем не доведено зворотнього - суд виходить саме з цієї суми. 50% від 4723 гривень складає 2361,50 гривні, що на двох дітей становить суму по 1180,75 гривні на кожну дитину. Прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років становить 2318 гривень. 50% від 2318 гривень складає 1159 гривень. Отже, запропонована відповідачем сума аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання двох дітей по 1200 гривень відповідає передбаченому законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, недоведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання дітей аліментів у розмірі саме по 2000 гривень щомісяця та/або витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, суд приходить до висновку, з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 05.08.2020 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: partial