Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 грудня 2015 року, між нею та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу з чоловіком у них є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , яка народилася [INFO] . На даний момент позивачка разом з дітьми мешкає в квартирі [ADDRESS] . На даний момент вона позбавлена можливості мати будь-які джерела доходу. Її матеріальне становище з урахуванням перерахованих обставин, а саме знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, скрутне. Знаючи, що їй необхідна постійна матеріальна допомога, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків і не приймає участь у її утриманні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , будучи неодноразово повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились повторно, не надавши суду заперечень чи інших заяв по суті справи. Суд, визнавши неявку відповідача та його представника з поважних причин, неодноразово відкладав розгляд даної цивільної справи за його заявами та його представника. Відповідно до ч. ч 1, 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладені норми суд зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому в даному випадку підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки суд відкладає розгляд справи лише через першу неявку учасника справи, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Отже, суд дійшов висновку про можливість вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів за відсутності відповідача [PERSON] та його представника. Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22 травня 2019 року по справі № 310/12817/13. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 29 грудня 1987 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було складено відповідний актовий запис № 801 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 18.11.2012 року від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , про що 04.12.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №1174 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 09.09.2019 року від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , про що 14.09.2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис №2337 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [ADDRESS] » 04.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В статті 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя визначений ст. 79 СК України, відповідно до якої аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved