Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права власності на земельну ділянку (пай) №0941 площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №021540 виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №1040, належала її батькові [PERSON], який помер 10.12.1998р.. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 10.12.1998р. помер її тато [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян ПП «Перспектива», с. Ганьківці, площею 0,58 га що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на зазначену земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №021540 виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №1040, виданого йому 22.02.2001р. на підставі рішення Ганьківської сільської ради від 06.02.2001р. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) №0941 площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №021540 виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №1040, оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON] Позивачка вступила в управління спадковим майном після смерті батька, користується земельною ділянкою (паєм), що належав її батькові з часу його смерті по даний час, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому і звернулася у суд і з даним позовом, який просила задоволити із наведених вище підстав. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати без її участі. Виконуючий обов'язки старости Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт серії ІІІ-ІФ №021540 виданого 22.02.2001р., зареєстрований за №1040; Довідку Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ №775 від 25.06.2018р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №52422403 від 26.06.2018р.; Свідоцтво про народження [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) М.І., згідно якого її батьком зазначений [PERSON]; Свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] -приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або\~ не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку (пай) №0941 площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №021540 виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №1040, належала її батькові [PERSON], який помер 10.12.1998р. На\~ підставі\~ наведеного,\~ ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved