Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить житловий будинок [ADDRESS] Володарського району Донецької області. З відповідачем позивачка знаходилася у фактично шлюбних відносинах з 18.06.2009 р. та мешкали разом по вищевказаній адресі. Позивачка надала відповідачу свою згоду на прописку, тому як [PERSON] необхідно було поновлювати документи та для цього йому необхідно була реєстрація. Відповідач з моменту реєстрації в будинку відповідачки проживав до 29.09.2012 р., після чого поїхав на заробітки та не повернувся. Протягом року вони спілкувалися по телефону. На сьогоднішній день позивачка з відповідачем не спілкуються та ніяких відносин не підтримує. В зв*язку з тим, що відповідач не проживає понад шість місяців в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] в с. Малоянісоль Володарського району Донецької області, не є членом сім*ї позивачки, вона вважає що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а саме повідомленням через газету «Урядовий кур*єр», що дає суду право розглянути справу у відсутність відповідача. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] власником житлового будинку, розташованому в [ADDRESS] зазначена [PERSON], свідоцтво зареєстроване в Державному реєстрі особистих прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно витягу про реєстрацію права власності від 17.12.2013 року; Відповідно до договору купівлі-продажу зареєстрованому 03.04.2001 р., в Азовській універсальній товарній біржі, вбачається, що [PERSON] купила у КСП «Рассвет» [ADDRESS] Володарського району Донецької області; 03.04.2001 р. на підставі договору купівлі-продажу позивачці [PERSON] було видане реєстраційне посвідчення, яке записано в реєстровій книзі №1 за № 259. Згідно довідки №186 від 26.02.2015 року виданої Малоянісольською сільською радою, вбачається що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON]-[INFO], та має такий склад сім*ї: [PERSON] - син, [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно актів обстеження на предмет проживання від 17.11.2014 р., 26.01.2015 р., 02.03.2015 р., підписаних сільським головою Бахчісарай Є.Ф., членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], що гр. [PERSON], дійсно зареєстрований та не мешкає за адресою вул. [ADDRESS] Володарського району Донецької області. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Позивачка просить задовольнити позовні вимоги на підставі ст. 72 ЖК України посилаючись на те, що відповідач прописаний, але не проживає у її будинку з 29.09.2012 року, понад шість місяців, та не є родичем щодо неї, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]

Outcome: approved