Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №371 по вул.Фрунзе в с.Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. В судове засідання позивачка не зявилася, однак у попередньому судовому засіданні була допитана та зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок №371 по вул.Фрунзе в с.Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] це її колишній чоловік, який після припинення шлюбних відносин з нею, виїхав з будинку та забрав свої речі. Таким чином, відповідач більше року не проживає в спірному будинку. На теперішній час позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинку. Крім того, позивачка не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через газету «Урядовий курєр» № 36 (5656) від 24 лютого 2016 року. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідка [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачка є власницею житлового будинку №371 по вул.Фрунзе в с.Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, про що свідчать копії договору дарування квартири від 13 грудня 2007 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.12-13/. Судом встановлено, що окрім позивачки та іі дочки в вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується відповідною відміткою в домовій книзі та відомостями, наданими Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.14-16, 21/. Однак, згідно довідки наданої головою Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 14 грудня 2015 року [PERSON] зареєстрований у [INFO], але в ньому не проживає з листопада 2014 року /а.с.18/. Згідно копії рішення суду від 11 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірваний. Рішення набрало законної сили /а.с.11/. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідач доводиться позивачці колишнім чоловіком. [PERSON] розірвання шлюбу [PERSON] забрав всі свої речі та виїхав з будинку. Ніяких спроб вселитися він не вчиняв, вони його не бачили з 2014 року, оскільки їм відомо, що останній виїхав до Росії. В силу того, що відповідач зареєстрований у будинку, але в ньому не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, і позивачка повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є колишнім членом сімї позивачки, а саме: колишнім її чоловіком, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у квартирі судом не встановлено. Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з листопада 2014 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає у [INFO] понад рік, тому він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved