Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 04.02.2006 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №27 від 04.02.2006 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Зазначила, що спільне життя між ними не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, відповідач протягом останніх трьох місяців разом з [PERSON] не проживає, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, спільного господарства вони не ведуть, тому подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Окрім того, просила змінити своє прізвище з [PERSON] на дівоче [PERSON]. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з'явився, однак через канцелярію суду подала клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04.02.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 04.02.2006 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №27 від 04.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.02.2006 року. У даному шлюбі [PERSON] та [PERSON] народились діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.09.2006 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.08.2009 року. Окрім того, судом встановлено, що впродовж подружнього життя між позивачем та відповідачем спільне життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, [PERSON] протягом останніх трьох місяців разом з [PERSON] не проживає, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Також, спільного господарства вони не ведуть, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, відтак є неможливими. Спору між сторонами щодо поділу спільного майна немає. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. Окрім того, згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача [PERSON] на її дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110, 111, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved