Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що майно, а саме житловий будинок та належні до нього будівлі та споруди, що знаходяться в [ADDRESS], належали до категорії (суспільної групи) колгоспного двору, єдиним членом якого станом на 01.07.1990 року була [PERSON], яка за життя, а саме 24.12.2001 року, склала заповіт, в якому зазначила, що все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, заповідає їй. Будучи спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, вона звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз'яснино, що Рудківська державна нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно, оскільки [PERSON] не виготовила за життя свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Також їй рекомендовано з приводу захисту свого права, як спадкоємця, звернутися в суд. Тому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок та належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити. Представник відповідача Вощанцівської сільської ради Самбірського району в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що майно, а саме житловий будинок та належні до нього будівлі та споруди, що знаходяться в [ADDRESS] належали до категорії (суспільної групи) колгоспного двору, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 28.10.2014 року за №626. Єдиним членом колгоспного двору станом на 01.07.1990 року була зареєстрована та проживала до дня смерті [PERSON], котра померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самбірського РУЮ. За життя, 24.12.2001 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося. Будучи спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, позивачка звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз'яснено, що Рудківська державна нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно, оскільки [PERSON] не виготовила за життя свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Також їй рекомендовано з приводу захисту свого права, як спадкоємця, звернутися в суд. У відповідності до п. 6. «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності п.6, «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. П. п 6 «г» даної постанови та ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» зазначено загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Кожен громадян може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям, що передбачено ст. 534 ЦК УРСР ( редакція 1963 року). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ст. 1223 ЦК України). Як було встановлено у судовому засіданні, позивачка являється належним спадкоємцем майна [PERSON], однак по незалежній від її волі обставинах оформити спадщину не може, оскільки таке право за нею не визнається. З тих підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved