Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем 18.06.2011 року по 09.12.2015 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Дитина живе разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час має стабільний дохід, працює директором підприємства, коштів на утримання дитини не надає, тому позивач просить стягувати з нього аліменти в свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 311142 від 20 травня 2016 року сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки він має постійний дохід, що підтверджується довідкою про середню заробітну плату. Тому аліменти слід стягувати в частці від його заробітку. За приписами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Із зазначених підстав, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання дитини підлягає до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved