Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, за змістом якого з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2000 року, сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина в добровільному порядку. За змістом позову, відповідач має постійний заробіток, працевлаштований на ВАТ «Запоріжсталь», має задовільний стан здоров'я та матеріальний стан, відповідач інших стягнень за виконавчим листом не має, інших дітей не має. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду на підставі ст. 367 ЦПК України в межах суми платежу на один місяць. Під час проведення судового засідання позивач підтримала доводи позовної заяви, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, тому, перевіривши матеріали справи, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 180, ч. 2 ст. 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, згідно свідоцтва|свідчення,посвідки| про народження серії [NUMBER] (а.с.5), сторони, мають спільну|спільну||дитяти| дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №368 від 24.10.2000 року, дитина мешкає з позивачем, що визнається відповідачем, не підлягає додатковому доказуванню на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, в даному випадку, датою початку стягнення аліментів є 26.11.2013 року (а.с.1). У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець м.Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], офіційно працює на ВАТ «Запоріжсталь», не має інших дітей та стягнення за виконавчими документами. На підставі наведеного, суд, врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи, вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 26.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 229,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved