Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить: -визнати незаконним та скасувати рішення Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 26 грудня 2005 року №762-ІV, в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,21 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: с. Дачне вул. Шахтарська, 23 Біляївського району Одеської області; -визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №917143, виданий 11 грудня 2006 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області на земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: с. Дачне, вул. Шахтарська, 23 Біляївського району Одеської області (кадастровий номер №5121082400:02:002:0251); -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07 травня 2014 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу (реєстровий №139), на земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: с. Дачне вул. Шахтарська, 23 Біляївського району Одеської області (кадастровий номер №5121082400:02:002:0251) та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на даний обєкт. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, вул. Шахтарська, 23 а. Також позивачка являється співвласницею (з долею 2/3 частини) житлового будинку та присадибної земельної ділянки площею 0,21 га, розташованих за адресою: с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, вул. Шахтарська, 23. Так склалося, що за життя спадкодавця він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,21 га, яка фактично складається з двох присадибних земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Шахтарська, 23 та вул. Шахтарська, 23а. Зрозумівши, що житловий будинок під № 23-а залишився без присадибної ділянки спадкодавець за життя вирішив провести розподіл земельної ділянки площею 0,21 га, про що 2 серпня 2013 року уклав відповідну нотаріально посвідчену заяву (реєстровий № 446). Однак, спадкодавець помер 12 серпня 2013 року, не довівши розпочату справу до кінця, у звязку з чим позивачка вважає, що єдиною можливістю вирішити дане питання є звернення до суду з позовною заявою. Позивачка до судового засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши надані\~докази,\~суд приходить\~до наступного\~висновку.\~ \~ В судовому засіданні встановлено, що позивачці праві власності належить 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: с. Дачне Біляївського району Одеської області, вул. Шахтарська, 23-а, згідно свідоцтва про право власності №130 від 07.05.2014 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2014 року. Крім того, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.03.2016 року, за позивачкою було визнано право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку (а.с.14-16), залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.07.2016 року (а.с.17-19). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2014 року та 15.11.2016 року, позивачка здійснила реєстрацію свого права власності (а.с.13, 19). Також позивачка являється співвласницею (з долею 2/3 частини) житлового будинку та присадибної земельної ділянки площею 0,21 га, розташованих за адресою: с. Дачне Біляївського району Одеської області вул. Шахтарська, 23, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченими 7 травня 2014 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] (№139) (а.с.9). Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №917143 на земельну ділянку площею 0,210 га, розташовану в с. Дачне Біляївського району Одеської області по вул. Шахтарська, 23 (а.с.10). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя вирішив провести розподіл земельної ділянки площею 0,21 га, про що 2 серпня 2013 року уклав відповідну нотаріально посвідчену заяву за реєстровим № 446. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1301 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також і в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved