Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 лютого 1999 року. Від шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, в них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки, спільно не проживають на протязі шести місяців, шлюбних відносин не підтримують, що призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач в судове засідання на виклик не з'явився, однак надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що з позов визнає, згідний на розлучення, просить проводити розгляд справи у його відсутності, так як він виїжджає на сезонні роботи на невизначений час за межі області. Суд, вислухавши доводи позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2013 року встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.1998 року у виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 4. Згідно ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 30.03.2012 року, серія [NUMBER] від 19.06.2012 року та серія [NUMBER] від 15.05.2008 року встановлено, що від шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає, не займається вихованням дітей, що призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї. Сторони тривалий час спільно не проживають, позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує, що свідчить про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved