Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона з 04 серпня 2009 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» у відділі головного метролога на посаді начальника лабораторії активного контролю та віброакусичних вимірювань. Наказом №144у від 01 липня 2014 року була звільнена відповідачем на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 4648,37 грн., яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня звільнення та по день постановлення судового рішення. В судове засідання позивачка не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 04 серпня 2009 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», та працювала у відділі головного метролога на посаді начальника лабораторії активного контролю та віброакусичних вимірювань, наказом №144у від 01 липня 2014 року була звільнена відповідачем на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до розрахункового листа за серпень 2015 року виданого на імя [PERSON] розмір заборгованості по заробітній платі складає 4648,37 грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та розрахункових листів заробітна плата позивача за травень та червень складала відповідно: 336,41 грн. та 542,14 грн., тобто середньоденний заробіток позивача становить 7,51 грн. (336,41 грн. + 542,14 грн. = 878,55 грн. : 17 дн. (12+5) = 51,68 грн.). Враховуючи, що позивача було звільнено 02 липня 2015 року, та в день звільнення остаточного розрахунку з ним відповідачем не проведено і не виплачена заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу, що є підставою у відповідності до ст. 117 КЗпП України для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 02 липня 2014 року по 03 червня 2015 року, тобто за 238 днів середнього заробітку, тому оскільки наведенні обставини відповідачем неоспорені в судовому засіданні, позов в цій частині підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12299 грн. 84 коп. (238 год. х середньоденний заробіток 51,68 грн. = 12299,84 грн.). Також задоволенню підлягає позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 4648,37 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ,

Outcome: approved