Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем по справі мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Зазначаючи, що відповідач на утримання дитини, яка після розірвання шлюбу мешкає з позивачкою, матеріальної допомоги не надає, посилаючись на ст. 175 ЦПК України позивачка просила стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, допустивши рішення суду, в частині стягнення аліментів, до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином (ас.39), при цьому в п.п. 4, 5 прохальної частини позовної заяви міститься клопотання позивачки про розгляд справи в її відсутності із зазначенням про згоду на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання (ас.3). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, як шляхом направлення повістки про виклик до суду за його зареєстрованим місцем проживання так і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (ас.16,22,23-38,41,42-43), при цьому будь - який відзив, заперечення проти позову не подав . В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 06.09.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 19-20); - 14.09.2021 року постановлено ухвалу про виклик відповідача до суду шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ас.41); - 04.10.2021 року постановлено ухвалу по проведення заочного розгляду справи (ас.44). Відповідно до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в п.5 прохальної частини наданої до суду позовної заяви (ас.3) те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - з рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2020 року в цивільній справі № 198/519/20 вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, який на підставі вказаного рішення, що набуло чинності 26.01.2021 року, було розірвано (ас.9,10). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2009 року, виданого відділом РАЦС Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (ас.8). З довідки про склад сім`ї позивачки № 189 від 10.08.2021 року, виданої Жемчужанським старостинським округом виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради вбачається, що неповнолітня дитина мешкає разом з нею (ас.11). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд, відповідно до положень статті 182 СК України, враховує, що відповідач [PERSON] до суду не з`явився, заперечень проти позову не подав, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, обставин, які б перешкоджали сплачувати йому аліменти у визначеному позивачкою розмірі не навів, а відтак суд приходить до висновку, що останній має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. За таких обставин, вважаю, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908, 00 грв., враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved