Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . На сьогоднішній день, у вказаній квартирі зареєстровано дві особи - відповідач [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .Вказує, що в 2010 році відповідач зібрав свої особисті речі та залишив вищенаведену квартиру і до сьогоднішнього дня в ній не з`являвся, його особисті речі в квартирі відсутні, будь який зв`язок з зазначеною квартирою він втратив.Реєстрація відповідача у вказаному будинку порушує право позивачки на користування власним майном. На сьогоднішній день, вона знаходиться в тяжкому матеріальному стані та не має змоги одноособово сплачувати всі комунальні послуги за всіх осіб, які зареєстровані у її квартирі. Також, позивачка не має змоги оформити субсидію. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квратирі [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивачка до суду не подавали. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, не просив суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки закінчились строки для подання відзиву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.08.2000, посвідченого приватним нотаріусом Циндою Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2558. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного растру речових прав на нерухоме майно індексний номер 198636286, який сформовано 03 лютого 2020 року державним реєстратором Великою О.В. З відповіді, наданої Управлінням з питань державної реєстрації ЧМР № б/н від 23.12.2019 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано наступних осіб: відповідач [PERSON] , [INFO] , з 14.04.2006 по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , з 14.04.2006 по теперішній час. Актом від 31.12.2019, затвердженим комісією у складі голови ОСББ «Руставі-21» [PERSON] , [PERSON] , мешканця квартири [ADDRESS] , [PERSON] , мешканки квартири [ADDRESS] та [PERSON] , мешканки квартири [ADDRESS] , засвідчено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , фактично не проживає в квартирі, власником якої є [PERSON] та на ім`я якої укладені всі договори про надання комунальних послуг, з 2010 року по теперішній час, будь які особисті речі [PERSON] , [INFO] , в квартирі відсутні, будь які зв`язки з вищевказаною квартирою втрачено з 2010 року. Також, вказано, що відповідно до квитанцій, які надані власником квартири [ADDRESS] , [PERSON] на ім`я якої укладені всі договори про надання комунальних послуг. Всі комунальні платежі по квартирі та всі інші витрати по утриманню та ремонту квартири вона сплачує особисто за власні кошти. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає у квартирі, а саме: з 2010 року, не здійснює оплату за користування квартирою і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті вже більше десяти років, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved