Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності, яке видане на підставі рішення Сквирського виконавчого комітету №86 від 26.09.1996 року. Позивачка [PERSON] вказує, що в її будинку зареєстровані її сини: [PERSON] , 1993 року народження та [PERSON] , 2000 року народження. Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] тривалий час не проживає, він змінив своє місце постійного проживання, забрав усі свої речі, не приймає участь в утриманні будинку та його обслуговуванні. У зв`язку з вищевказаними обставинами відповідач не проживає в буднику з 2014 року, позивачка не працює, перебивається підробітками, її син [PERSON] , 2000 року народження не працює, навчається і тому не має змоги допомагати позивачі в фінансовому утриманні будинку, тому реєстрація відповідача створює для позивачки незручності та перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги, які вираховуються залежно від зареєстрованих осіб в будинку. Також окреслена реєстрація місця проживання створює для позивачки перешкоди для отримання та користування житловими соціальними пільгами, в тому числі і субсидією. В розмові відповідач не заперечував щоб його зняли з реєстрації в будинку [ADDRESS] в судовому порядку, так як він не має реальної змоги особисто прибути до Відділу державної реєстрації Сквирської міської ради Київської області. За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на вимоги просить суд : Визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.24,29) та не надав відзив на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.28). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності, яке видане на підставі рішення Сквирського виконавчого комітету №86 від 26.09.1996 року (а.с.9). Позивачка зареєструвала в своєму будинку сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією будинкової книги (а.с.14) та довідкою Виконавчого комітету Сквирської міської ради №1287 від 03.07.2019 року (а.с.16), а також довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 16.07.2019 року (а.с. 21). Позивачка вказує, що її син з 2014 року не проживає в будинку, [ADDRESS] , не допомагає сплачувати комунальні послуги, не доглядає за будинком, позивачка змушена самотужки сплачувати комунальні послуги, проводить поточний ремонт будинку. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про час, місце та дату судового засідання, не з`явився та не надав суду відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку, що відповідач не заперечую проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Судом встановлено, що відповідач по справі є сином позивачки, що підтверджується письмовими матеріалами справи та ніким не оспорюється та не спростовується, а тому є членом сім`ї позивача і правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] , оскільки останній не мешкає в будинку більш одного року без поважних причин і відсутня будь - яка домовленість між відповідачем і власником будинку, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved