Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона має у приватній власності житловий будинок, розташований за адресою с.Вишка, 4, Великоберезнянського району Закарпатської області. Згаданий будинок вона отримала в спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 06 жовтня 2014 року. Позивачка зазначала, що крім житлового будинку у власності чоловіка знаходилася земельна ділянка згідно державного акту на право приватної власності на землю ЗК №013910, виданого 18.05.2006 року загальною площею 1,3219 га. У відповідності до зазначеного документа 05.11.2007 року частина земельної ділянки, вказаної в акті площею 0,2738 га була відчужена по договору купівлі-продажу. Після цього правовстановлюючий документ на залишок земельної ділянки розміром 1,0481 га землі її покійним чоловіком не виготовився. Позивачка вказувала на те, що вказаний вище житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,20 га . Зазначена земельна ділянка перебувала у власності її покійної свекри [PERSON], про що, зокрема, зазначено в експертному висновку про ринкову вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що надана в приватну власність для обслуговування житлового будинку. Після смерті свекри її син- її покійний чоловік так і не переоформив на своє ім.я дану земельну ділянку. На підставі викладеного позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою с.Вишка,4 Великоберезнянського району та на земельну ділянку площею 1,0481 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Вишка, урочище «Фенчів горб» Великоберезнянського району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 06 жовтня 2014 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник Вишківської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2014 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його смерть. Отже з моменту його смерті відкрилася спадщина на усе належне йому за час життя майно, а саме, на земельні ділянки. Також судом встановлено, що позивачка [PERSON], дружина померлого, прийняла спадщину за ним, зокрема, на житловий будинок з надвірними будовами та спорудами, що розташований в с.Вишка, 4, Великоберезнянського району Закарпатської області. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом. Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Так, відповідно до норм цього Закону у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цьогоКодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивачів від права на спадкування відсутні. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] була дружиною померлого [PERSON]. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно, а саме: земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved