Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 12.02.2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 5,29 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області. В установлений законом шестимісячний строк вона до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки стосунків з батьком не підтримувала, адже батько зловживав спритними напоями та був агресивний по відношенню до неї та про те, що в батька є земельна ділянка вона дізналася випадково лише в лютому 2017 року. Зазначає, що її необізнаність стосовно існування спадкового майна, внаслідок чого вона не мала фізичної змоги скористатися своїм правом на спадкове майно, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Просить встановити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька [PERSON], який помер 12.02.2016 року тривалістю два місяці. Позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Також суду пояснили, що 12.02.2016 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки. Проте, в установлений законом шестимісячний строк позивачка, як спадкоємиця першої черги спадкування за законом, не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після його смерті, в звязку з необізнаністю про існування спадкового майна, про наявність, якого вона дізналася випадково від гр. [PERSON] лише в лютому 2017 року, а тому причина пропуску строку є поважною. Інших спадкоємців крім позивачки не має. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути без представника сільської ради. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є депутатом райради та відстоює інтереси пайовиків. Наприкінці 2016 року вивчаючи списки пайовиків вона звернула увагу на земельну ділянку, власник, якої [PERSON] помер. Про наявність даної земельної ділянки вона повідомила доньці померлого [PERSON] Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившегося представника відповідача. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши письмову заяву представника відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 935423 [PERSON] помер 12.02.2016 року у віці 74 років в с. Шевченко Володарського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про народження ІІІ-НО № 442231 [PERSON] народилася 19.09.1978 року та її батьком зазначений [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 168. Відповідно до ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 161728 від 28.08.2001 року [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 23.06.2001 року № ІІІ-ХІХ № 141 є власником земельної ділянки площею 5,29 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області № 296/02-26 від 06.06.2017 року [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: с. Шевченко, вул. Черемушки, буд. 9, разом з ним була зареєстрована [PERSON], [INFO]. Відповідно до повідомлення Нікольської держнотконтори від 09.06.2017 року за № 752/01-24 після смерті [PERSON], який помер 12.02.2016 року, до Нікольської держнотконтори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 48019875 від 09.06.2017 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»\~передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, враховуючи, що необізнаність про наявність спадкового майна, як причина пропуску строку прийняття спадщини, на яку посилається сторона позивача, не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі необізнаність про наявність спадкового майна без встановлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не носить поважного характеру, суд вважає, що підстави для поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 640 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed