Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка, у свою чергу, у порядку спадкування за законом, спільно проживаючи на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - своєю матір'ю [PERSON], прийняла за нею спадщину, яка складалася з житлового будинку [ADDRESS]. Разом з цим, мати у встановленому законом порядку спадщину не оформила. Позивачка заяви про прийняття спадщини за матір'ю у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не подала, однак фактично прийняла спадщину, так як з 1990 року по теперішній час проживає у спадковому будинку. Крім неї інших спадкоємців за матір'ю немає, оскільки її чоловік [PERSON] помер у [INFO], а син [PERSON] помер у [INFO]. Разом з цим, вона зареєстрована по [ADDRESS], оскільки після укладення 23 липня 1988 року шлюбу з [PERSON] тимчасово проживала за вказаною адресою. Однак після смерті у [INFO] її батька [PERSON] вона переїхала на постійне проживання до матері. Оскільки позивачка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від її прийняття, а отже вважає себе такою, що прийняла спадщину, а також враховуючи те, що інших спадкоємців, крім неї, за матір'ю немає, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO], що стверджується довідкою Сімерської сільської ради Перечинського району №101 від 11 лютого 2014 року (а.с. 22). Також встановлено, що станом на 15 вересня 1996 року в дворогосподарстві за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], [INFO], - невістка, та [PERSON], [INFO], - онук, про що свідчить довідка Сімерської сільської ради Перечинського району №75 від 10 лютого 2011 року (а.с. 20). Згідно довідки Сімерської сільської ради Перечинського району №294 від 18 липня 2013 року, [PERSON] з 1973 року до дня її смерті, тобто [INFO], проживала в [ADDRESS] (а.с. 6). Таким чином, [PERSON] в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважається такою, що прийняла спадщину, а саме житловий будинок [ADDRESS], за спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], оскільки протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а інші спадкоємці відсутні, так як [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 30 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції, актовий запис №15 (а.с. 13). Крім цього встановлено, що мати позивачки - [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 12 січня 2011 року, актовий запис № 01 (а.с. 5, 7, 8). Згідно довідки Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 296 від 22 липня 2013 року [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] з 1990 року по теперішній час (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від її прийняття, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 34/01-16 від 12 лютого 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки спадкодавцем [PERSON] свідоцтво про право власності не було виготовлено і зареєстровано у встановленому законодавством порядку та відповідно, право власності на житловий будинок у такої не виникло (а.с. 23). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 23 січня 2014 року №36413462, будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за [PERSON], яка померла [INFO], не встановлено (а.с. 28, 29). Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved