Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької районної державної нотаріальної адміністрації про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки №221 площею 0,4804 га. (пасовища) та земельної ділянки № 78 площею 1,5469 га. (сіножаті), що розташовані на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивачка своєчасно та належним чином прийняла спадщину, відкриту після смерті матері, частину спадкового майна оформила. Однак, оформити вищезазначені земельні ділянки вона не має змоги, тому що спадкодавниця при житті отримала правовстановлюючі документи на ці ділянки, тому нотаріусом Запорізької районної нотаріальної контори була винесена Постанова про відмову в вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовною заявою за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, надали заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просять розглянути справу в їх відсутності. Відповідач - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області в судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій зазначили, що з позовною заявою [PERSON] згодні в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники Запорізької районної державної нотаріальної контори, Приватного акціонерного товариства «Сонячне 2007», Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заперечень на позовну заяву суду не надали. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно зі ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджений наданим суду свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданим 13.02.2009 року. Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавницею підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про одруження. Із матеріалів спадкової справи № 258/2009 рік, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] своєчасно та належним чином прийняла спадщину, відкриту після смерті матері, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до Постанови про відмову в вчиненні нотаріальної дії, виданої 20.05.2016 року державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори вбачається, що оформити спадкові права на спірні земельні ділянки позивачка не має змоги, тому що у неї відсутні правовстановлюючі документи на них. Судом встановлено, що за своє життя [PERSON] набула статусу пенсіонера сільськогосподарського підприємства - ДП «Сонячне», землі якого відповідно до ст. 25 ЗК України у порядку приватизації були передані працівникам цього підприємства, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки(паю). Рішення про приватизацію земель ДП «Сонячне» прийнято Запорізькою райдержадміністрацією, як органом виконавчої влади за клопотанням працівників та пенсіонерів цього підприємства, в тому числі і спадкодавниці. Правонаступником ДП «Сонячне» на цей час є Приватне акціонерне товариство «Сонячне 2007». Землі у приватну власність в порядку ст. 25 ЗК України передаються безоплатно. Особи, зазначені у цій статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації №720 від 07.07.2008 року «Про передачу у власність земельних часток (паїв) громадянам-членам ДП «Сонячне» та пенсіонерам з їх числа на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області та виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», з урахуванням змін до нього, внесеними розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації №1694 від 22.12.2008 року було вділено в натурі (на місцевості) із земель реформованого ДП «Сонячне і передано безоплатно у власність земельні ділянки: рілля, сіножаті, пасовища у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам - членам ДП «Сонячне» та пенсіонерам з їх числа на території Сонячної сільської ради згідно додатку та рекомендовано замовити виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку. [PERSON] Запорізька районна державна адміністрація виділила: ріллі - земельна ділянку №41 площею 6,6647 га.; пасовища - земельна ділянка №221 площею 0,4804 га.; сіножаті - земельна ділянка № 78 площею 1,5469 га. За своє життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності лише на земельну ділянку - рілля площею 6,6647 га., яку позивачка успадкувала на отримала 15.09.2009 року в Запорізькій районній державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за законом, р. № 1886. На інші дві ділянки [PERSON] при житті не отримала державні акти на право приватної власності на землю, тому 20.05.2016 року нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: пасовища - земельна ділянка №221 площею 0,4804 га. та сіножаті - земельна ділянка № 78 площею 1,5469 га., у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на ці ділянки на ім'я спадкодавниці. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved