Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка в грудні 2016 року звернулася до суду з позовом і просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй у користування дві кімнати розміром 17,4 кв.м. та 12,8 кв.м., а відповідачу [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 13,7 кв.м. Посилається в позові на те, що вона є власником 2/3 частин квартири, а відповідач [PERSON] власником 1/3 частини квартири. Крім відповідача в квартирі також зареєстрована та проживає його донька [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та донькою, які в квартирі не зареєстровані, однак проживають у ній. Сам відповідач [PERSON] має інше житло і в квартирі не проживає. Протягом тривалого часу між нею та відповідачами [PERSON] та [PERSON] тривають суперечки та непорозуміння, пов»язані з користуванням квартирою. Так, відповідачі без погодження з нею зайняли дві кімнати в квартирі розміром 12,8 кв.м. та 17, 4 кв.м., а вона займає кімнату розміром 13,7 кв.м., що не відповідає її частці в праві власності на квартиру. Її пропозиції щодо вирішення конфліктної ситуації відхиляються. Крім того, між ними постійно виникають суперечності з приводу внесення плати за комунальні послуги. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як законний представник малолітньої [PERSON], в судове засідання неодноразово не з'являлися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Судові повістки, що направлялися на їх адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.п.4,5 ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою направляється поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним та за можливе розглядати справу в його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] в с удовому засіданні проти позову заперечував. Посилається на те, що позивачка не довела наявність конфліктної ситуації в користуванні квартирою та порушення своїх прав з боку відповідачів. Виходячи з цього, просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що позивачка та на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 1999 року отримала у власність 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку приватизації, та 2/9 частини квартири відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 18 січня 2007 року після смерті батьків. Таким чином, позивачка є власником 2/3 частин спірної квартири. Відповідач [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 18 січня 2007 року отримав у спадок 1/3 частину спірної квартири. 07 вересня 2016 року був укладений Договір дарування, за яким відповідач [PERSON] передав у дар 2/9 частини спірної квартири відповідачці [PERSON] Згідно з довідкою ф№3 від 31 березня 2017 року в спірній квартирі зареєстрована позивачка та відповідачка [PERSON] з малолітньою донькою. / а.с. 7; 13 - 18; 58; 61 - 62 / Згідно технічного паспорту та плану квартири спірна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 43, 9 кв. м., у тому числі: 1-а кімната - 13,7 кв. м.; 2-а кімната - 17, 4 кв. м.; 3-я кімната - 12,8 кв. м.; кухні площею 6,6 кв. м.; ванної кімнати - 2,0 кв. м.; вбиральні - 1,0 кв. м.; коридору - 8,2; 1,2, вбудованої шафи - 0,5 кв.м. Кватира обладнана балконом - 1,0 кв. м. Загальна площа квартири становить 64,4 кв.м. / а.с.8 - 10 / Таким чином, 2/3 частини квартири відповідає 29,2 кв.м. житлової площі, а 1/3 частина - 14,7 кв.м. Тобто, частка відповідачів [PERSON] та [PERSON] становить відповідно 4,9 кв.м. та 9,8 кв.м. Позивачка просить виділити їй у користування дві кімнати, розмір яких становить 30,2 кв.м., що на 1, 0 кв.м. більше її частки в квартирі. В свою чергу житлові кімнати, які б відповідали часткам відповідачів, у квартирі відсутні. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] у квартирі не проживає, має інше житло по [ADDRESS], в якому зареєстрований та проживає. Дані обставини підтвердив у судовому засіданні 23 лютого 2017 року сам відповідач [PERSON], це ж підтверджується і його заявою до суду. Виходячи з цього, позивачка вважає, що визначенням порядку користування квартирою не буде порушено прав відповідача [PERSON], як співвласника, оскільки його часткою користується його донька, відповідачка [PERSON] За змістом ст.358 ЦК України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість і рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Тобто, при вирішенні даної категорії справ потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові № 6-1500цс16 від 117.02.2016 року, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду. Виходячи з цих обставин, з метою усунення конфліктної ситуації, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, оскільки такий порядок користування квартирою відповідає її інтересам та не суперечить інтересам відповідачів та закону. В той же час, звертаючись до суду, в якості відповідача позивачка зазначає [PERSON], чоловіка відповідачки [PERSON] Згідно довідки ф№3 відповідач [PERSON] у квартирі не зареєстрований і її співвласником не являється. Виходячи з підстав та предмету позову, підстави для задоволення вимог позивачки до даного відповідача відсутні. Відповідно до ч. 1 ст .88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню 640, 00 гр. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду.

Outcome: approved