Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка заявила позов до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на двох дітей та стягнення аліментів на третю дитину. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з 2005 по 2009 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 07.10.2009 р. актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбу №87. Рішенням Тисменицького районного суду від 30.06.2009 р. у справі №2-670/2009 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) останнього щомісячно, але не менше на одну дитину, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після розірвання шлюбу позивачка продовжила підтримувати відносини з відповідачем і 25.09.2013 року у них народилась третя дитина дочка [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження відповідач є батьком дитини. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку відмовляється утримувати третю дитину та ухиляється від сплати стягуваних аліментів на утримання двох старших дітей. Позивачка вважає, що слід збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача та стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей у розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше на одну дитину 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягувати аліменти на третю дитину дочку [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29.05.2018 року відповідач подав до суду відзив на позов про стягнення аліментів, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, так як він систематично сплачує аліменти на користь позивачки згідно довідки виданої начальником Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Також зазначи, що син [PERSON], [INFO], навчається в Тлумацькій спеціальній школі-інтернат та перебуває на державному забезпеченні. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки для утримання [PERSON], [INFO], відповідач повідомляє, що він не являється батьком вказаної дитини. 30.05.2018 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вважає, що розмір аліментів слід збільшити до законодавчо визначеного. Щодо стягнення аліментів на третю дитину зазначає, що у звязку з тим, що відповідач заперечує батьківство, просить позовну заяву в частині стягнення аліментів на третю дитину залишити без розгляду. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, у відзиві на позов просив справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2005 по 2009 рік позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 07.10.2009 р. актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбу №87. Рішенням Тисменицького районного суду від 30.06.2009 р. у справі №2-670/2009 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) останнього щомісячно, але не менше на одну дитину, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від сплати стягуваних аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено,\~що кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного та\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6-ти до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати повязані із розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У звязку із вищевказаним із відповідача слід стягнути в користь позивачки судовий витрати понесені нею в розмірі 1000 грн. 00 коп. \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного,

Outcome: approved