Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом\~ до ДП «Хлібна база № 73» ДАРУ про стягнення заборгованості із заробітної плати, який був уточнений. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала \~тим, \~що 24.07.2015 року її було прийнято на посаду помічника директора ДП «Хлібна база № 73» ДАРУ, наказ № 88-к від 23.07.2015 року. 28.01.2020 року вона була звільнена з посади за згодою сторін, згідно наказу № 16-к/тр від 28.01.2020 року. Однак, в день звільнення позивачки, відповідач не здійснив виплату заробітної плати в сумі 18400,86 грн., що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 18400.86 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивачки, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який складає 23510,38 грн. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Державне підприємство «Хлібна база № 73» Державного агентства резерву України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 24.07.2015 року по 28.01.2020 року працювала у ДП «Хлібна база № 73» Державного агентства резерву України на посаді помічника директора, що підтверджується копією трудової книжки позивачки (а.с. 2-7). 28.01.2020 року між сторонами трудовий договір розірвано на підставі\~ст. 36 п. 1 КЗпП України\~за згодою сторін з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку за період роботи 24.07.2019 28.01.2020 р.р., про що видано відповідний наказ № 16-к/тр від 28.01.2020 року (а.с. 8). Згідно\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього кодексу. Судом також встановлено, що згідно копії розрахункового листка за січень 2020 року, виданої [PERSON] , заборгованість по виплаті заробітної плати ДП «Хлібна база № 73» Державного агентства резерву України складає 18400,86 грн. (а.с. 9). Станом на день розгляду справи у суді, доказів сплати позивачкі вищезазначеної заборгованості по виплаті заробітної плати, суду надано не було. Відповідно до вимог\~ ст. 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачкі заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд приходить до висновку про стягнення з ДП «Хлібна база № 73» Державного агентства резерву України на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у сумі 18400,86 грн. В силу\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно\~ст.117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.\~27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими Порядком. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. № 100, провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. У випадках збереження середньої заробітної плати, термін розрахунку\~останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з абзацу 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. У зв`язку з проведенням розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, судом на адресу ДП «Хлібна база № 73» Державного агентства резерву України двічі було направлено запити для встановлення відомостей про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] та кількість відпрацьованих нею днів за останні два календарних місяці роботи. Однак, оскільки на момент винесення рішення відповіді на зазначені запити судом не отримано, розрахунок здійснено на підставі існуючих документів, а саме: індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК 5, згідно якого заробітна плата [PERSON] у листопаді 2019 року складає 9483,08 грн., в грудні 2019 року складає 14027,30 грн. (а.с. 36). Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 23510,38 грн. У правовому висновку висловленому ВСУ у справі № 6-259цс17 від 13.03.2017 року, за наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в\~статті 117\~КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~статті 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із наступного. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, позивачка на підставі п.1 ч.1.\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн. Також, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір, за вимогу про стягнення середнього заробітку за період затримки при здійсненні розрахунку у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved