Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дружини у твердій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що з 18.07.2009\~року позивачка\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~який був\~зареєстрований Добрянською\~сільською радою\~Вільшанського району\~Кіровоградської області,\~актовий запис\~№ 05,\~питання про\~розірвання якого\~вирішується Вільшанським\~районним судом\~Кіровоградської області\~(справа\~№ 645/5375/21).\~Від шлюбу\~сторони мають\~двох дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які проживають\~разом з\~позивачем за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та знаходяться\~на її\~матеріальному забезпеченні,\~у зв`язку\~з чим\~позивачем також\~подано позов\~про стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~двох неповнолітніх\~дітей на\~загальну суму\~6\~000\~грн щомісячно,\~справа не\~розглянута.\~Позивачка вказує,\~що не\~працює оскільки\~здійснює догляд\~за молодшим\~сином [PERSON] ,\~до досягнення\~ним трирічного\~віку,\~та отримує\~тільки допомогу\~передбачену Порядком\~призначення і\~виплати державної\~допомоги сім`ям\~з дітьми,\~при народженні\~дитини,\~який на\~період з\~01.02.2020\~р.\~до 31.01.2023\~р.\~складає 860\~грн.\~Відповідач у\~свою чергу\~матеріальну допомогу\~на їх\~утримання дітей,\~у добровільному\~порядку,\~не надає,\~у вихованні\~дітей участі\~приймає.\~При цьому\~відповідач офіційно\~працевлаштований на\~посаді оператора\~автоматизованої лінії\~в TOB\~«ВК «РОССА»,\~розташованому за\~адресою:\~м.Харків,\~пр-т\~Московський,\~269-Б,\~офіційний щомісячний\~заробіток складає\~близько 11\~000\~грн,\~неофіційний 4\~000\~-\~5\~000\~грн,\~не є\~платником аліментів\~з інших\~підстав,\~на праві\~власності володіє\~1/2\~частини квартири\~ [ADDRESS] та\~є власником\~квартири розташованої\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Таким\~чином,\~на думку\~позивача,\~відповідач має\~можливість сплачуватина її утримання, до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, кошти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, однак, оскільки добровільно домовитися про сплату аліментів не вдалося, позивач вимушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 грудня 2021 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, позивачка з дітьми проживає за адресою його реєстрації, у квартирі, в якій також зареєстрований його старший син [PERSON] , та, яка належить відповідачу та його матері на праві приватної власності. Сам відповідач прагне приймати активну участь у житті та вихованні дітей, регулярно надає кошти на їх утримання, проте позивачка перешкоджає у спілкуванні з дітьми. Вважає, що матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, не має правового значення, а вирішальним є наявність у нього, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Окрім того, на час розгляду справи відповідачем подано позовну заяву до Вільшанського районного суду Кіровоградської області про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з відповідачем, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Згідно ч. 9 ст.\~83\~ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що вказаний відзив був надісланий відповідачем усім учасникам справи, тому суд застосувує наслідки передбачені ч. 9 ст. 83 УПК України. У судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, підтримала вказані у позові обґрунтування та додатково зазначила, що у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, яка не досягла трьох років вона не має змоги влаштуватися на роботу. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та зазначив, що надавав фінансову підтримку на утримання дітей,\~однак позивачка\~перешкоджає у\~спілкуванні з\~дітьми.\~Окрім цього,\~вважає,\~що заявлена для стягнення сума коштів на утримання дружини є непомірною та складає 1/5 від його заробітної плати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18.07.2009 року Добрянською сільською\~радою Вільшанського\~району Кіровоградської\~області,\~актовий запис\~№ 05, (Свідоцтво серії [NUMBER] ) (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданий 15.12.2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 873) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданий 02.01.2020 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 17). Згідно зазначених свідоцтв про народження, [PERSON] зазначена матір`ю дітей, [PERSON] батьком (а.с. 5,7). Позивачка, відповідно довідки від 18.11.2021 року виданої виконавчим комітетом Вішнянської обласної ради, зареєстрована за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с. Добрянка. При цьому згідно відомостей зазначених в Обмінній карті пологового будинку КНП «Міський перинатальний центр» Харківської міської ради від 03.01.2020 року, заяві до КЗОЗ «Харкібська міська поліклініка № 3» від 20.04.2015 року про прикріплення до вказаного медичного закладу, декларації № 0001-АА6Е-АР00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу на ім`я [PERSON] остання проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно декларацій №№ 0001-5460-2КА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, адреса фактичного\~місця проживання[PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] визначена за адерсою: [ADDRESS] (а.с. 18-19). Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно ст.75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо, не спілкується з дітьми, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, а сама позивачка не працює та отримує призначену державою допомогу при народженні дитини. Так, відповідно довідки відділу соціальних допомог управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (далі - УСЗН) від 17.08.2021 року [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , вдповідно Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженної постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, призначено допомогу при народженні дитини на періоди з 01.01.2020 року до 31.01.2020 року у сумі 10320,00 грн, з 01.02.2020 року до 31.01.2023 року у розмірі 860 грн. Відповідно п.п. 10, 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27 грудня 2001 р. № 1751 Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини. Необхідно відмітити, що 860,00 грн це соціальна допомога у зв`язку з народженням дітей встановлена державою з метою створення належних умов для повноцінного утримання і виховання малечі та надається одному з батьків або опікуну, разом з яким постійно проживає малюк. Такими чином соціальна допомога у розмірі 860,00 грн виплачується на дитину для її утримання, а не для утримання матері. На підтвердження належного виховання дітей позивачем надано Довідку Комунального Закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 265 ХМР» від 26.11.2021 року № 198, складену відносно [PERSON] , 2020 р.н., та характеристику КЗ «Харківська загальна освітня школа І-ІІІ ступенів № 49 ХМР ім. Харківських Дивізій» складену відносно [PERSON] , 2009 р.н. Згідно ст.\~77\~СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно з ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності ст.79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно ч.ч. 2,4,6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Згідно положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Верховний Суд\~в постанові у справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. А подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Відповідно довідки про доходи № 1 від 17.11.2021 ркоу основним місцем роботи відповідача є ТОВ «ВК «РОССА» з 03.05.2017 року на посаді оператора автоматичних ліній, з загальною сумою доходу у заданий період з травня 2021 року по жовтень 2021 року складає 79628,64 грн (а.с. 8). Позивач у свою чергу здійснює догляд за дітьми, у тому числі до досягнення одим з них 3-х річного віку, доходів, окрім державної допомоги, не отримує. Зважаючи на викладене вище, а саме, що: діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні; шлюб між сторонами не розірвано; позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та фактично не має можливості працювати, однак має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років; відповідач є працездатною особою зі стабільним доходом, який забезпечує його існування та можливість нести покладені на нього обов`язки, зокрема, і по утриманню дружини; будь-яких доказів, які б вказували на поганий стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, значні видатки відповідача, які вказували б на необхідність звільнення його від сплати аліментів на дружину, відповідачем не надано; у матеріалах справи відсутні докази про неможливість надання відповідачем утримання дружині до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів на утримання позивачки до досягнення сином сторін - [PERSON] , [INFO] , трьох років, у розмірі 1500,00 грн щомісяця не буде надмірним для останнього. Згідно ч. 2 ст.\~184\~СК\~України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня подання\~позовної заяви. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1500,00 грн щомісячно з моменту звернення з цією позовною заявою до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Суд вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам закону, розумності і справедливості. У разі зміни матеріального становища відповідача та неможливості сплати останнім аліментів у встановленому судом розмірі, останній не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів за наявності таких підстав. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. Позивач в частині вимог про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід Держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial