Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який доповнив та підтримав в судовому засіданні її представник [PERSON] і просив усунути перешкоди в користуванні позивачкою належною їй земельною ділянкою будинковолодінням №9 по вул. Кооперативна в м.Шпола, Черкаської області, зобовязати відповідача [PERSON] знести обєкти самовільного будівництва, що згідно технічного паспорта будинковолодіння №7 по вул. Кооперативна у м.Шпола мають найменування: Ж літня кухня; Б літня кухня; б прибудова та капітальну цегляну огорожу, яка має загальну довжину 7,23 м, висоту 1,96 м. 1,98 м, які розташовані на межі земельних ділянок будинків №7 та №9 по вул. Кооперативна, 7, в м. Шпола, Черкаської області, стягнути з відповідача судовий збір, витрати за проведену експертизу, заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та витрати на правову допомогу. Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що у власності позивачки знаходиться житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,47 га. по вул. Кооперативна, 9, в м.Шпола, Черкаської області. Сусід позивачки, відповідач по справі, [PERSON], який є власником земельної ділянки, що знаходиться в м. Шпола, вул. Кооперативна, 7, Черкаської області, порушив зобовязання дотримуватись правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон та незаконно самочинно побудував, згідно висновку експерта, суцільну цегляну огорожу довжиною 7,23 м., висотою 1,96 м 1,98 м. та три цегляні одноповерхові будівлі: Ж літня кухня; Б літня кухня; б прибудова на межі із земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні позивачки. На його думку, в порушення норм чинного законодавства сусід позивачки [PERSON] вздовж встановленої огорожі з сітки «рабиця» висотою 1,50 м., яка розділяє земельні ділянки, незаконно самочинно побудував суцільну цегляну огорожу довжиною 7,23 м., висотою 1,96 м 1,98 м, що не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень та п. 3.5.1-а «Правил благоустрою м. Шпола» та три цегляні одноповерхові будівлі, відстань від яких до огорожі становить 0,83 м. та 0,88 м, що не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. Внаслідок самочинно та незаконно збудованих [PERSON] господарських споруд та цегляної огорожі будинок позивачки став руйнуватися, також є шкідливий вплив на здоровя позивачки та належну їй земельну ділянку. Наведені висновки експерта підтверджують факти неправомірних дій відповідача, який протягом десяти років здійснював самовільне будівництво господарськх будівель на межі з будинком позивачки з порушенням будівельних, санітарних та протипожежних норм. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка не має можливості обслуговувати будинок та господарські будівлі, які піддаються руйнації. Відповідач умисно побудував цегляну огорожу на межі будинковолодінь, внаслідок чого дощова і тала вода стікає на територію позивачки, забруднює її, створює незручності та унеможливлює вільне користування земельною ділянкою. Крім того, протягом останніх семи років позивачка вимушена терпіти нервові навантаження, стреси, в звязку із сварками, нехтуванням, яке виразилося в безсонні та підвищенні тиску. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 15000 грн. Відповідач [PERSON] будівництвом суцільної цегляної огорожі та трьох цегляних одноповерхових будівель на межі земельної ділянки, порушив право позивачки на вільне користування належними їй на праві власності будинком та земельною ділянкою, що знаходяться в користуванні позивачки по вул. Кооперативна, 9, в м.Шпола, а тому відповідач повинен знести самовільно збудовані споруди, що буде відповідати принципу добросусідства. Враховуючи вказані обставини, позивачка вимушена була звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала і пояснила, що цегляна огорожа та три одноповерхові цегляні споруди, що стали предметом спору збудовані на земельній ділянці, яка була відведена відповідачу [PERSON] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даний час всі будинки та споруди, які знаходяться на належній відповідачу земельній ділянці прийняті в експлуатацію та офіційно визнано та зареєстровано за відповідачем право власності на нерухоме майно. Крім того, зазначила, що по м. Шпола не встановлено вимог до огорожі в районах садибної забудови згідно місцевих правил забудови, оскільки зазначені правила взагалі відсутні, тому на відповідача не може бути покладено відповідальність за порушення норми, якої не існує. Доводи позивачки [PERSON] про те, що цегляна огорожа збудована відповідачем на межі їхніх садиб створює позивачці перешкоди у користуванні її земельною ділянкою шляхом руйнування будинку та погіршення стану її здоровя необґрунтовані та не підтверджуються жодними доказами. Висновок експерта не можна брати до уваги, поскільки експертом було неправильно проведено первинні заміри, внаслідок чого проведені розрахунки, наведені у висновку, є неточними і не можуть слугувати доказом по справі. В звязку з цим, вважає вимоги позивачки необґрунтованими та безпідставними, тому просила в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивачки на користь відповідача понесені ним витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн. Представник третьої особи Шполянської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час місцеві правила забудови відсутні, тому вимоги щодо висоти та матеріалу огорож на межі суміжних земельних ділянок зафіксовані в «Правилах благоустрою м.Шпола». Сторони неодноразово зверталися до Шполянської міської ради з приводу виниклого між ними спору, в звязку з чим їм розяснювалися правила добросусідства та мирного врегулювання спору, однак сторони не дійшли згоди і звернулися з позовом до суду. Вирішення спору між сторонами залишив на розсуд суду. Вислухавши представників сторін, представника третьої особи та експерта, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в [INFO], по сусідству з відповідачем [PERSON], який проживає [INFO]. Позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] незаконно самочинно побудував суцільну цегляну огорожу довжиною 7,23 м., висотою 1,96 м 1,98 м. та три цегляні одноповерхові будівлі на межі із земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні позивачки. Відповідач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0585 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в м.Шпола, вул. Кооперативна, 7, Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №784459, виданого Шполянською міською радою 09.04.2008 року. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частиною 1 статті 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер:522365 від 15.02.2013, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в м. Шпола, вул. Кооперативна, 7, Шполянського району, Черкаської області, який складається з: житлового будинку - А-1, прибудови - а, літньої кухні - Б, прибудови - б, душової - В, прибудови - в, погреба - Г, убиральні - Д, літньої кухні - Ж, огорожі - 1, колодязя - 2, вигрібної ями - 3. Тобто, Державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спростовується твердження позивачки про самовільну побудову відповідачем [PERSON] трьох цегляних одноповерхових будівель. Крім того, згідно п. 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №2136/13-23;№1293/1294/14-23 від 13.08.2014 р., відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації на реконструкцію житлового будинку «А-1», прибудови «а» до житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», прибудови «б» до літньої кухні «Б», душової «В», прибудови до душової «В», погреба «Г», літньої кухні «Ж» за адресою м. Шпола, вул. Кооперативна, 7, яка затверджена і підписана Інспекцією ДАБК в Черкаській області 27.12.2012 р. №ЧК18212520171 роботи виконанні у відповідності до державних стандартів будівельних норм і правил та встановлено відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації, тобто вважати закінчений будівництвом обєкт готовим до експлуатації. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст.319 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. Наведені у висновку судової будівельно-технічної експертизи №2136/13-23;№1293/1294/14-23 від 13.08.2014 р. дані з приводу відстані від тильного правого кута прибудови «б» до огорожі 0,83 м., відстані від правого тильного кута літньої кухні «Ж» - 0,88 м. не можна брати до уваги, поскільки заміри проводилися від тильного правого кута до встановленої на межі будинковолодінь №7 і №9 по вул. Кооперативна цегляної огорожі, а не встановленої межі між даними будинковолодіннями, поскільки цегляна огорожа встановлена на земельній ділянці відповідача [PERSON] в глибину його будинковолодіння. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п. 3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій. Як було встановлено в судовому засіданні, Правила забудови по м. Шпола відсутні, в звязку з чим посилання у висновку експерта про порушення Правил благоустрою міста Шпола щодо висоти та матеріалу огорожі є безпідставним, поскільки згідно п. 3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок встановлюються місцевими правилами забудови, а не правилами благоустрою. Позивачка в своїх вимогах посилається на порушення відповідачем принципу добросусідства. Статтею 103 ЗК України визначений зміст поняття добросусідства, згідно якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Аналізуючи ст. 103 ЗК України можна встановити, що власники або землекористувачі земельних ділянок з метою додержання правил добросусідства повинні вибирати такі способи використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей. Зі змісту ч.1 даної статті випливає, що власники землі і землекористувачі мають право при використанні земельних ділянок заподіювати деяких незручностей сусіднім власникам і землекористувачам, не відшкодовуючи їм збитки, заподіяні такими незручностями, але таких незручностей має бути якомога менше. У той же час частиною 2 статті встановлено межі такого негативного впливу неприпустимий вплив, під яким слід розуміти такий вплив на сусідню земельну ділянку, за якого власники і землекористувачі сусідніх земельних ділянок втрачають можливість використовувати земельні ділянки за їх цільовим призначенням. Позивачкою [PERSON] не надано доказів на підтвердження неприпустимого впливу на її земельну ділянку. Надані позивачкою копії відповідей Шполянської міської ради не можуть бути підтвердженням порушення правил добросусідства з боку відповідача, оскільки з них не вбачається факт неприпустимого впливу на земельну ділянку чи житловий будинок. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що незаконно збудована відповідачем цегляна огорожа призводить до руйнування її будинку, шкідливого впливу на стан її здоровя та земельну ділянку, однак в обгрунтування вказаних вимог позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження вищезазначених порушень, зокрема висновків органів санітарної служби, експертизи, які б підтверджували, що в звязку із влаштуванням огорожі [PERSON] на межі будинковолодінь, не витримано інсоляційний режим та провітрювання на території садиби [PERSON], а також доказів існування затінення садиби [PERSON], внаслідок зведеної огорожі відповідачем [PERSON] Крім того, з ілюстративної таблиці до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що там, де розташований будинок позивачки, на межі суміжних земельних ділянок встановлена огорожа із металевої сітки, яка є провітрюваною, а цегляна огорожа влаштована в глибині двору і не створює негативного впливу на будинок позивачки, поскільки влаштована не поряд з будинком. За таких обставин, суд вважає, що факт руйнування будинку позивачки, шкідливого впливу на стан її здоровя та земельну ділянку, внаслідок встановлення відповідачем огорожі на межі будинковолодінь, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачкою не надано будь-яких доказів на обґрунтування вказаних обставин. Представником третьої особи Шполянської міської ради в судовому засіданні було зазначено, що на даний час відсутні місцеві правила забудови, які б регламентували вимоги до огорожі суміжних земельних ділянок, тому обмеження щодо висоти та матеріалу огорож визначені в Правилах благоустрою м. Шпола. Однак слід зазначити, що згідно Правил благоустрою міста Шпола, благоустрій це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Під територією, згідно Правил благоустрою м. Шпола, розуміється сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення обєктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних, обєктів промисловості, комунально-складських та інших обєктів у межах міста. Отже, із викладеного вбачається, що Правила благоустрою міста Шпола регулюють комплекс робіт з благоустрою територій міста загального користування, а не територій земельних ділянок, які на праві приватної власності належать фізичним особам, поскільки поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, у відповідності до п. 3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», встановлюються місцевими правилами забудови. Оскільки місцеві правила забудови, згідно яких встановлюються вимоги до огорожі між суміжними земельними ділянками відсутні, встановлення огорожі між суміжними земельними ділянками ДБН не регламентується, доказів які б підтверджували руйнування будинку позивачки, шкідливого впливу на стан її здоровя та земельну ділянку внаслідок зведеної огорожі та цегляних будівель відповідачем [PERSON] позивачкою не надано, порушення відповідачем правил добросусідства не доведено, цегляні одноповерхові будівлі прийняті в експлуатацію та належать відповідачу на праві приватної власності, тому враховуючи вказані обставини, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки позивачкою, всупереч вимогам ст.ст. 10, 11 ЦПК України, не доведено порушення її законних прав відповідачем, тому вимоги позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної забудови, які розміщені по вул. Кооперативна, 7, в м. Шпола являються такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягненню з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 321, 373, 375 ЦК України, ст. 103 ЗК України, ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»,

Outcome: approved