Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 жовтня 2015 року Центральним відділом реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3022, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. На даний час між сторонами припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити, шлюб розірвати та стягнути аліменти. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, висловив згоду на стягнення з нього аліментів на утримання дочки, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2015 року Центральним відділом реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3022, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON]., [INFO], про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 10.10.2015 р. (а.с.6). Від шлюбу мають доньки [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. При цьому, судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Батько дитини на утримання дитини кошти в добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Заперечень щодо стягнення аліментів у такому розмірі не надійшло. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. А відтак аліменти підлягають стягненню на користь позивачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24.04.2018 р. За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved