Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 2/5 частини земельної ділянки площею 0,1833 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Заводська у с. Долішнє Залуччя Снятинського р-ну. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Коломийським МБТІ 03.05.1995 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] в рівних частках, і таким чином згідно ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Проте, 06 червня 2014 року реєстраційною службою Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,1833 га для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №2625281502:01:001:0060, що розташована в с.Долішнє Залуччя, вул.Заводська, де зазначено, що земельна ділянка є спільною сумісною власністю без визначення розміру часток на земельну ділянку між співвласниками. [PERSON] з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 2602923062017 від 31.10.2017 року власниками вищезгаданої земельної ділянки являємось ми, позивачі по справі, та померлий [PERSON], а отже, нам усім належить право власності на спірну земельну ділянку в рівних частках, тобто по 1/5. 12 квітня 2017 року помер [PERSON], і після його смерті спадкоємцем першої черги за законом на 1/5 частку земельної ділянки померлого стала позивачка, дружина померлого, [PERSON], а дочка померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, поданою до приватного нотаріуса заявою, що підтверджується довідкою №173/02-14 від 01.11.2017 року приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу [PERSON] Однак при оформленні спадщини нотаріусом встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер №2625281502:01:001:0060, частка якої, що успадковується, перебуває у спільній сумісній власності і частки не визначені. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співласниками по 1/5 частині зазначеної земельної ділянки і також претендую на свої частини та хочуть, щоб за ними визнали право власності на належні їм частини зазначеної земельної ділянки. На підставі наведеного, у звязку з тим, що за життя розмір частки померлого не був визначений, [PERSON] не може належним чином оформити спадщину в нотаріальній конторі на частку померлого, а тому вона просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частку на земельну ділянку площею 0,1833 га для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Долішнє Залуччя, вул.Заводська. Снятинського району Івано-Фанківської області, яка належала померлому [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку, яка належить їй згідно свідоцтва про право власності №22688614 від 06.06.2014 р., крім того просить визнати за [PERSON], [PERSON] і [PERSON] право власності по 1/5 частці на земельну ділянку площею 0,1833 га для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Долішнє Залуччя. вул.Заводська. Снятинського району Івано-Фанківської області, які належить їм згідно свідоцтва про право власності №22688614 від 06.06.2014 р. Позивачка та її представник адвокт [PERSON] подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задоволити, справу просили розглядати без участі позивачки та її представника. Відповідачі подали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали повністю, просили визнати за ними право власності на спірну земельну ділянку по 1/5 частині за кожним, оскільки зазначена замельна ділянка належить їм на праві спільної часткової власності, однак враховуючи, що у державному акті на право власності на земельну ділянку їх частки не визначені, вони не можуть зареєструвати за собою право власності на навлежні їм частки зазначеної земельної ділянки, такимчином просили позов задоволити. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтва про право власності на житло, видане Коломийським МБТІ 03.05.1995 р.; Свідоцтво про право власності на земельну ділянку, площею 0,1833 га для будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №2625281502:01:001:0060, що розташована в с.Долішнє Залуччя, вул.Заводська;Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Приватного нотаріуса Снятинського РНО №173/02-14 від 01.11.2017р.; Постанову Приватного нотаріуса Снятинського РНО №174/02-31 від 01.11.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії - приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. [PERSON] ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Таким чином суд вважає, що вимогу [PERSON] про визнання за нею права власності на успадковану 1/5 частину земельної ділянки площею 0,1833 га для будівництва та обсліговування житлового будинку, господарських будівель таспоруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Заводська у с. Долішнє Залуччя Снятинського р-ну слід задоволити. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже суд вважає, що вимогу про визнання права власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині земельної ділянки площею 0,1833 га для будівництва та обсліговування житлового будинку, господарських будівель таспоруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Заводська у с. Долішнє Залуччя Снятинського р-ну за кожним, які їм належать як співвласникам слід задоволити На підставі наведеного, ст.ст. 328, 370, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved