Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , в якому просить: - визнати незаконною відмову [PERSON] , як суміжного землекористувача, погодити Акти встановлення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га та ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га (адреса земельної ділянки №1: [ADDRESS] ; земельної ділянки №2: [ADDRESS] на території Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області); - скасувати рішення Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області №126 від 18.01.2021р. «Про затвердження акту обстеження меж суміжних земельних ділянок та погодження межі земельної ділянки по [ADDRESS] »; - визнати право [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] на завершення процедури приватизації земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га та ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га (адреса земельної ділянки №1: [ADDRESS] ; земельної ділянки №2: [ADDRESS] на території Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області) без погодження меж земельних ділянок суміжним землекористувачем [PERSON] , мешканцем [ADDRESS] ; - стягнути солідарно з Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею майна свого брата [PERSON] , який помер [INFO] . Зокрема, до дня смерті спадкодавця йому належав житловий будинок по [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га за вказаною адресою, а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га по [ADDRESS] . Вказані земельні ділянки [PERSON] були передані безкоштовно у приватну власність рішенням 16-ї сесії Горінчівської сільської ради XXII скликання від 29.12.1997 р. на підставі земельно-кадастрової документації, внаслідок чого ділянки були відведені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками. Таким чином були встановлені чіткі межі між суміжними землекористувачами, в тому числі і межа між земельною ділянкою [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON] . З того часу обидві земельні ділянки ними використовувалися за цільовим призначенням, спору щодо порушення меж землекористування жодного разу не виникало. За життя [PERSON] не оформив право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку. Проте, в силу п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України таке право перейшло до його спадкоємця, позивачки [PERSON] . У 2020 році, вона замовила в ТОВ «Хуст - Земля Карпат» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га та ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га. Адреса земельної ділянки №1: [ADDRESS] . Адреса земельної ділянки [ADDRESS] на території Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. У грудні, під час проведення робіт із встановлення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок та приймання - передачі межових знаків на зберігання в присутності інженера - землевпорядника та суміжних землекористувачів відповідачу [PERSON] було запропоновано підписати Акти погодження зовнішніх меж земельних ділянок, які відповідач відмовився підписувати без належного обґрунтування. У зв`язку з цим, вона змушена була звернутися до Горінчівської сільської ради із заявою про надання дозволу на подальше виготовлення документів на приватизацію земельних ділянок без погодження меж земельних ділянок суміжним землекористувачем [PERSON] , який безпідставно відмовився підписувати акт погодження меж земельних ділянок. 15 січня 2021 року комісія Горінчівської сільської ради з виїздом на місце розглянула її заяву та за результатами роботи було складено відповідний акт, за яким комісія встановила, що на вказаних земельних ділянках межові знаки не порушені; сусіди [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у неприязних стосунках, у зв`язку з чим [PERSON] відмовляється підписувати акти погодження меж земельних ділянок сусідки. Спір виник внаслідок недотримання правил добросусідства, а встановлені межі присадибної земельної ділянки у правовстановлюючих документах позивачки не відповідають фактичним межам земельних ділянок, що перешкоджає відповідачу [PERSON] під`їзду до його будинку. Акт земельної комісії був винесений на розгляд першого засідання другої сесії VIII скликання Горінчівської сільської ради від 18.01.2021р., де було прийнято рішення №126 Про затвердження акту обстеження меж суміжних земельних ділянок та погодження межі земельної ділянки по [ADDRESS] . Пунктом 2 вказаного рішення позивачці відмовлено у погодженні акту встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки без суміжного землекористувача відповідача [PERSON] . Вона вважає, що дії [PERSON] є неправомірними, твердження Горінчівської сільської ради про невідповідність встановлених меж присадибної земельної ділянки у виготовлених їй правовстановлюючих документах, фактичним межам земельних ділянок, що створює перешкоди [PERSON] у під`їзді до його будинку, не відповідають дійсності, рішення Горінчівської сільської ради №126 від 18.01.2021р. є незаконним, таким, що порушує її право на реєстрацію за нею права власності на земельні ділянки та таким, що підлягає до скасування. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, посилаючись на наведені у позовній заяві обставини, просили суд позовну заяву задовольнити. Представник відповідача - Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист від Горінчівського сільського голови Калинич М., в якому сільська рада просить проводити розгляд справи у відсутності її представника, вирішення спору залишає на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, у своїх поясненнях посилався на поданий ним відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити через його безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна брата [PERSON] , який помер [INFO] . Дана обставина стверджена довідкою про коло спадкоємців від 01 грудня 2020 року за № 391/0130, виданою Хустською державною нотаріальною конторою Закарпатської області на підставі спадкової справи № 177/2018. За життя померлому [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га за вказаною адресою, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га по [ADDRESS] . Як вбачається з архівного витягу від 30.11.2020 року за № 410, вказані земельні ділянки були передані [PERSON] у власність безкоштовно за рішенням 16-ої сесії Горінчівської сільської ради ХХІІ скликання від 29 грудня 1997 року «Про передачу безкоштовно у приватну власність присадибних ділянок та земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства». Право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку [PERSON] не оформив. Після смерті [PERSON] таке право перейшло до його спадкоємиці, позивачки [PERSON] , яка у 2020 році, як стверджується матеріалами справи замовила у ТОВ «Хуст-Земля Карпат» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га та ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] на території Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Як встановлено в ході судового розгляду та вбачається з актів встановлення та погодження меж земельних ділянок відповідач [PERSON] , як суміжний землевласник (землекористувач) не підписав акт та відповідно не погодив межі земельних ділянок позивачки [PERSON] . Актом земельної комісії, складеним 15 січня 2021 року за № 2, встановлено, що на земельних ділянках [PERSON] межові знаки не порушені. Сусіди [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у неприязних стосунках, у зв`язку з чим [PERSON] відмовляється підписувати акти погодження меж земельних ділянок сусідки. Комісія констатує, що спір виник внаслідок недотримання правил добросусідства, а встановлені межі присадибної земельної ділянки у правовстановлюючих документах [PERSON] не відповідають фактичним межам земельних ділянок, що перешкоджає [PERSON] під`їзду до його будинку. Рішенням № 126 2-ої сесії VIIІ скликання Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області затверджено акт обстеження меж суміжних земельних ділянок та погодження межі земельної ділянки по [ADDRESS] , а пунктом 2 вказаного рішення [PERSON] , мешканці [ADDRESS] відмовлено у погодженні акту встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки без суміжного землекористувача [PERSON] . На підставі встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи та досліджених доказів суд констатує, що дії відповідача [PERSON] з приводу відмови у підписанні акту погодження зовнішніх меж земельних ділянок позивачки [PERSON] є необґрунтованими, а рішення Горінчівської сільської ради щодо відмови у погодження акту встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки без суміжного землекористувача [PERSON] підлягає скасуванню. Так, Статтею 14 Конституції України закріплено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Положеннями статей 6, 67 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час надання [PERSON] дозволу на приватизацію) передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) та для ведення селянського господарства. Частинами першою статті 116 ЗК України (в чинній редакції) установлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно положень статті 55 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів та здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686. За п.3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Пунктами 4.2, 4.3 Інструкції № 376 встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Обставини, викладені у акті земельної комісії, складеному 15 січня 2021 року за № 2 та на підставі яких прийнято оскаржуване рішення № 126 Горінчівської сільської ради, про те, що встановлені межі присадибної земельної ділянки у правовстановлюючих документах [PERSON] не відповідають фактичним межам земельних ділянок, що перешкоджає відповідачу [PERSON] під`їзду до його будинку, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними письмовими доказами. Як вбачається з технічної документації, розробленої ТзОВ «Хуст Земля - Карпат» території для під`їзду до житлового будинку відповідача [PERSON] автомобілів та спецтехніки є більше ніж достатньо. Тут земельні ділянки сторін не є суміжними. Згідно Актів встановлення та погодження меж земельних ділянок позивачці [PERSON] погодження меж земельних ділянок із суміжним землекористувачем - відповідачем [PERSON] необхідне від позначки «Г» до позначки «В». Спору щодо даних частин суміжних земельних ділянок відповідач [PERSON] раніше не заявляв. Вирішуючи даний спір суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, який у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 березня 2018 року прийняв постанову (справа №681/1039/15-ц), у якій зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність. Дану правову позицію підтримано також Великою Палатою Верховного суду у постанові від 20.03.2019 року (справа №350/67/15-ц). З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що відмова відповідачів [PERSON] та Горінчівської сільської ради погодити межі земельних ділянок позивачки, порушує вимоги діючого законодавства, які регламентують порядок виготовлення і погодження технічної документації. Такі дії відповідачів є безпідставними та позбавляють позивачку можливості приватизувати земельні ділянки і отримати документ на право власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена ч. З ст. 24 України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту прав позивачки щодо приватизації успадкованих нею земельних ділянок та отримання нею документів на право власності на ці земельні ділянки слід визнати необґрунтованою відмову відповідача [PERSON] , як суміжного землекористувача, погодити Акти встановлення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000га та ведення особистого селянського господарства площею 0,2000га за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] на території Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, скасувати рішення Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області №126 від 18.01.2021р. «Про затвердження акту обстеження меж суміжних земельних ділянок та погодження межі земельної ділянки по [ADDRESS] » та визнати право позивачки [PERSON] на завершення процедури приватизації цих земельних ділянок без погодження меж земельних ділянок суміжним землекористувачем - відповідачем [PERSON] , тобто повністю задовольнивши позовні вимоги позивачки. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved