Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо безпідставного списання з її картки/рахунку №4149 4991 0700 0711, відкритого в установі ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 638,47 грн. протиправними та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 686,26 грн., з урахуванням пені, втрат від інфляції та 3% річних. Позовна заява з додатками отримана відповідачем 23 лютого 2018 р., відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 22 листопада 2017 р. позивачка відкрила в установі ПАТ КБ «Приватбанк» рахунок № 4149 4991 0700 0711 для зарахування заробітної плати від Міської державної лікарні ветеринарної медицини в м. Лисичанську. 30 листопада 2017 р. на зазначену картку/рахунок Міською державною лікарнею ветеринарної медицини в м. Лисичанську була перерахована заробітна плата позивачки за листопад 2017 р. в сумі 1276,94 грн. (а.с.7). Із вказаної суми відповідачем було безпідставно списано суму в розмірі 638,47 грн., яка підлягає стягненню на користь позивачки. На звернення позивачки від 06 грудня 2017 р. (а.с.8) відповідачем було надано відповідь від 29.12.2017 р., вих. №20.1.0.0.0/7-2071206/2142, з якої вбачається що сума 638,47 грн. 30 листопада 2017 р. була списана банком на погашення простроченої заборгованості за іншою карткою - «Універсальна» №4149********4321 (а.с.6), право проводити таке списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь - якої заборгованості, яка виникла у клієнта ( у тому числі який є працівником банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобов'язання перед банком передбачено укладеним між сторонами Договором про надання банківських послуг (а.с.13-14). Також позивачка зверталася до відповідача з претензією від 17 січня 2018 р., отриману відповідачем 19 січня 2018 р., щодо повернення на картку позивачки незаконно списаних коштів у сумі 638,47 грн.. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Підпунктами 1.4, 6.1 затвердженої постановою НБУ №2 від 21.01.2004 р. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком в порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або в іншому договорі про надання банківських послуг. Однак відповідачем суду не надано жодного доказу того, що у нього станом на 30 листопада 2017 р. існували будь-які підстави для списання грошових коштів з рахунку позивачки, у тому числі існування між ним та позивачкою будь-якого іншого договору, на погашення заборгованості за яким була списана вказана сума. Сама позивачка існування такого договору та користування зазначеною відповідачем у відповіді від 29 грудня 2017 р. карткою «Універсальна» під №4149********4321 у позові заперечує. Також суду не надано умов договору, на підставі якого у відповідача існувало право на списання кошів без розпорядження позивачки з рахунку № 4149 4991 0700 0711, відкритого для зарахування заробітної плати. Тобто відповідачем не доведена наявність у нього законних підстав для списання грошових коштів з рахунку позивачки, Згідно ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з наданим позивачкою розрахунком в частині таких, що підлягають стягненню інфляційних втрат та 3% річних, втрати залежно від індексу інфляції за період з 01.12.2017 р. по 12 лютого 2018 р. складають 37,41 грн.; 3% річних за період з 01.12.2017 р. по 12 лютого 2018 р. складають 4 грн.. Таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сума, що складається з безпідставно списаної суми в розмірі 638,47 грн., інфляційних втрат в розмірі 37, 41 грн. та 3% річних в розмірі 4 грн., а всього 679, 88 грн. Суд відмовляє у стягненні 6, 38 грн., оскільки ця сума нарахована позивачкою безпідставно і не передбачена ст.625 ЦК України. Також суд вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту у вигляді визнання дій відповідача протиправними притаманний захисту права, порушеного в адміністративних, а не цивільних правовідносинах, та не сприяє відновленню порушених майнових прав позивачку, у звязку з чим відмовляє у їх задоволенні. Тому суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення зазначених позовних вимог, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial