Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2007 року на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , змінивши тверду суму в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) гривень на 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Пославшись на те, що аліменти, які стягуються за рішенням суду від 07.02.2007 року не забезпечують належний рівень на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала. Позивачка згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивачка згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Ухвалою суду від 14.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 01.03.2005 p., виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції (а.с. 4). Згідно рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2007 року та на підставі виконавчого листа, виданого 27.03.2007 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 150 гривень щомісячно, з 16.11.2006 року по 29.01.2023 року (а.с.5). Довідкою Виконавчого комітету Новенської селищної ради м. Кропивницького № 237 від 14.02.2019 року підтверджується факт того, що син [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки(а.с.9). Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилається на те, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не може забезпечити належний рівень життя дитини та її виховання, оскільки змінились потреби дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України покладено обов`язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршенняздоров`я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що у разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред`явлення позову, тому у вимогах про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову та допущення рішення до негайного виконання суд відмовляє. Оцінивши докази в їх сукупності, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовну заяву та збільшити аліменти до розміру 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , оскільки доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісяця позивачем до суду не надано. Виконавчий лист за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2007 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] відкликати. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial