Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом вказуючи, що з вона та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року до початку 2019 року. Під час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після того, як вони почали проживати окремо, донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Чи працює відповідач офіційно, їй не відомо, зі слів самого відповідача, на даний час він працює в Польщі, та отримує платню в середньому розмірі 14000-16000 гривень на місяць. Ними не досягнуто згоди щодо утримання та лікування їхньої спільної дитини. Вона на даний час ніде не працює, так як перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу при народженні першої дитини, що складає 860 грн. на місяць. Відповідач у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, хронічних захворювань немає, на утриманні інших неповнолітніх дітей на непрацездатних батьків не має, не зобов`язаний сплачувати кошти за іншими виконавчими листами. Має у власності Ѕ часту двокімнатної квартири, про наявність у власності іншого нерухомого майна, банківських вкладів їй не відомо. Вона та дитина перебувають на «Д» нагляді у сімейного лікаря КП «Вільногірський міський центр ПМСД», в зв`язку з наявністю ряду захворювань. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 4000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання цього позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що відповідач більше року працює в Польщі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживати окремо стали відразу ж після народження дитини. Домовлялись з відповідачем про надання коштів на утримання дитини, однак він своїх обіцянок жодного разу не дотримався. На даний час вона навчається на денному відділенні у вищому навчальному закладі за рахунок бюджетних коштів, має статус дитини - сироти. Крім коштів, які вона отримує як допомогу на дитину, інших доходів не має. Вона перебуває на обліку у сімейного лікаря, оскільки має багато хронічних захворювань, дитина теж хворіє та перебуває на обліку у сімейного лікаря, має багато ускладнень після важких пологів. У м. Вільногірськ в неї є бабуся, однак надавати їй матеріальну допомогу вона не може. Вважає, що з врахуванням стану здоров`я дитини, розмір аліментів повинен становити 4000,00 грн. щомісячно. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої зазначив, що позов визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2000,00 гривень, так як обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. (а.с. 18) Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , згідно якого остання народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 3) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № 1866 від 27.08.2020 року, виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідач та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), факт реєстрації дитини за даною адресою також підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання № 845, виданої цим же органом. (а.с.8) Відповідно до довідки № 262 виданої 01.07.2020 р. КП «Вільногірський міський центр ПМСД», [PERSON] перебуває на «Д» нагляді та амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря. (а.с.4) Відповідно до довідки № 263 виданої 01.07.2020 р. КП «Вільногірський міський центр ПМСД», [PERSON] перебуває на «Д» нагляді та амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря. (а.с.5) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обов`язку щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов`язку по утриманню дитини відсутні, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти у твердій грошовій сумі, стягненню з відповідача на користь позивачки. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з вимог розумності та справедливості та приймає до уваги відсутність на утриманні відповідача інших непрацездатних осіб, розмір доходів позивачки, стан здоров`я позивачки та дитини, і з врахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, слід визначити в сумі 2500,00 грн. на місяць, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, який встановлено ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, та з врахуванням проведення подальшої індексації, а також рівності обов`язків батьків по утриманню дитини, буде достатнім для утримання позивачкою дитини, а позовні вимоги у цій частині, підлягають задоволенню частково. Доводи позивачки щодо визначення розміру аліментів у зазначеному нею розмірі у зв`язку з необхідністю подальших витрат на лікування дитини, суд до уваги не приймає, оскільки участь батьків у додаткових витратах на дитину, які можуть бути зумовлені, зокрема, її хворобою, підлягають стягненню в порядку ст. 185 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: partial