Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 29 жовтня 2015 року складено актовий запис за №347 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] ; доньку [PERSON] - залишити проживати з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 29.10.2015 між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується актовим записом №347 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2017, виданим 08.02.2017 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області. Сімейне життя стало для них тягарем, часті сварки призвели до втрати почуттів один до одного, подальше існування шлюбу згубно впливає на дитину та суперечить її інтересам. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні проти задоволення позовних не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 29 жовтня 2015 року складено актовий запис за №347 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується актовим записом №347 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2017., виданого 08.02.2017 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області. Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення, за час строку наданого судом, між подружжям не відбулося. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачкою, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved