Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком якої є відповідач по справі. Шлюб між сторонами не укладався та після народження дитини сторони разом не проживали. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З народження дитини і по теперішній час, відповідач не піклується про доньку, не приймає участі у її вихованні, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним, духовним, та моральним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 29 серпня 2019 року відповідач написав заяву про відмову від своїх батьківських прав та підтвердив, що не приймає участі в утриманні та вихованні доньки [PERSON] . Вважає, що існують усі правові підстави щодо позбавлення відповідача батьківських прав і це відповідає інтересам дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що відповідач, як батько дитини, з народження доньки не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її успіхами, здоров`ям, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу про позбавлення батьківських прав у його відсутність, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області Шкурко Т.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та долучила висновок органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, в якому орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області вважає доцільним підтримати позов [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2019 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Суд, вислухавши позивачку, думку малолітньої дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , народилася [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки з місця проживання від 02.09.2019, [PERSON] та її дочка, [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно довідки Мелітопольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 30.08.2019 № 192, [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-А класі ЗОШ № 6 м. Мелітополя. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами та життям доньки (а.с.5). Згідно довідки дошкільного навчального закладу № 26 «Світанок» загального типу Мелітопольської міської ради Запорізької області від 30.09.2019 № 22, [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний навчальний заклад № 26 «Світанок» загального типу Мелітопольської міської ради Запорізької області в період з 01.09.2009 по 31.08.2013. Питанням оформлення в дошкільний заклад займалася мати [PERSON] . Документи на оплату харчування дитини в дошкільному закладі отримувала мати. За час перебування [PERSON] в закладі батько дитини не з`являвся, педагоги з ним не знайомі, в телефонному режимі судьбою дитини не цікавився (а.с.6). 29 серпня 2019 року, приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдовим В.В., засвідчено заяву [PERSON] , [INFO] , про те, що він не надає ніякої допомоги на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , відмовляється від батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти її усиновлення. Просить слухати судову справу за його відсутності (а.с.8). Згідно висновку органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 18.02.2020, враховуючи, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.56). Малолітня [PERSON] в судовому засіданні висловила свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав свого батька, [PERSON] , при цьому пояснила, що вона проживає з матір`ю, батьком [PERSON] , братом [PERSON] . Батька [PERSON] не знає, ніколи його не бачила, з ним не спілкується. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не виявляє інтересу до існування своєї доньки, не цікавиться її долею, не піклується про її розвиток, матеріально не утримує, разом з донькою не проживає, в підготовці до самостійного життя участі не приймає. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідно до вимог ст. 164 СК України відповідача слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved