overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок, в якому зазначила, що право власності на будинок № 151 по вул. Героїв 37 батальйону в м. Запоріжжі, відповідно до договору дарування , укладеного 25 березня 1999 року, посвідченого [PERSON],державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори, та зареєстрованого реєстрі за № 4-386, а також зареєстрованого Запорізькому МБТІ в книзі № 645. В зазначеному будинку також зареєстрована та проживала разом з позивачкою її донька [PERSON],[INFO]. На сьогоднішній день відповідач по справі,[PERSON],не проживає у зазначеному будинку з осені 2015 року. Реєстрація відповідачки в будинку,створює позивачу перешкоди в користуванні зазначеним будинком, оскільки на відповідача нараховуються комунальні послуги, які вона не сплачує, що змушує її звертатись із позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву,в якій просить розглянути справу за її відсутність ,позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання надала заяву в якій позов визнає , просить розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до договору дарування, укладеного 25.03.1999 року, посвідченого [PERSON],державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори, та зареєстрованого реєстрі за № 4-386, а також зареєстрованого Запорізькому МБТІ в 28.04.1999р. На даний час відповідачка по справі [PERSON] у зазначеному будинку не проживає, що підтверджується довідкою, виданою 28.07.2017 року Головою органу самоорганізації населення № 38 [PERSON] У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Реєстрація відповідачки [PERSON] у вищезазначеному будинку чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю. [PERSON] з 2015 року в будинку № 151 по вул. Героїв 37 батальйону у м. Запоріжжя не проживає, особисті речі [PERSON] відсутні. В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] з 2015 року не проживає [INFO] в по вул. Героїв 37 батальйону у м. Запоріжжя, перешкод в користуванні цим будинком їй не чинили, тобто без поважних причин була відсутня понад 2 років, тому відповідачка втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 09.06.2012 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис № 407. Через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, з жовтня 2014 року подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка не з'явився в судове засідання, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 407. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що при таких обставинах сім'ю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивачка до судового засідання не з'явилася але від неї надійшла заява, в якій вона наполягала на розірванні шлюбу та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу та просив справу слухати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, шлюб між сторонами був зареєстрований 20 листопада 1999 року, відділом реєстрації актів громадського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №136. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], видано відділом реєстрації актів громадського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 112, та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], видано відділом реєстрації актів громадського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 58. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки. Спільного господарства не ведуть, два роки мешкають окремо. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в с. Рідківці Новоселицького району по вул.Комсомольській, №46, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння, яку вона своєчасно прийняла як спадкоємець за заповітом, інших спадкоємців покійної немає, просила також встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та Зім Фрозіни Іллівни. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх повністю. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, однак від сільської ради надійшов лист, в якому вона просить справу розглянути без участі її представника, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 06.02.1950року зроблено актовий запис №10 про одруження, однак відповідно до свідоцтва про її смерть її прізвище помилково записано як Зім. Встановлення даного факту має юридичне значення. Господарство в с. Рідківці Новоселицького району по вул.Комсомольській, №46 відносилося до колгоспних дворів, де станом на 1991 рік проживали [PERSON], яка померла 15.11.2001 року та [PERSON], який помер 22.06.2003 року. Після смерті [PERSON] спадщину своєчасно прийняв [PERSON], оскільки вступив у володіння майном, а після його смерті позивачка як спадкоємець за заповітом від 28.02.2002 року, оскільки також вступила у володіння спадщиною. Позивачка не може оформити право власності на спадщину у нотаріальній конторі оскільки за померлими право власності у встановленому порядку зареєстровано не було. У звязку з цим згідно ст.392 ЦК України право власності за нею може бути визнано в судовому порядку. Відповідач позов визнав, що не порушує права та інтереси інших осіб, оскільки інші спадкоємці, які б могли мати право на обовязкову частку відсутні. На підставі ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.534, 549 ЦК УРСР суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що у шлюбі з відповідачем вони перебувають з 30.09.2010 року, від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, майнових спорів не мають. Сімейні стосунки припинені через різні погляди на життя, на подружні відносини, розходження поглядів на сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Письмової заяви про причини своєї неявки та перенесення розгляду справи до суду не надав, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 30.09.2010 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. [PERSON] та [PERSON] з квітня 2014 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть сумісне господарство. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка не наполягає на відновленні дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 серпня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Причиною звернення до суду стало те, що упродовж останнього часу, сторони фактично не проживають разом, внаслідок розпаду сім`ї стали втрата почуття взаємної любові та довіри, відсутність бажання бути однією сім`єю, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , просила розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 серпня 2020 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів громадського стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1178, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони сторони фактично не проживають разом. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам.\~ Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки\~побудова\~сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 березня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей в шлюбу не має.Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, однак її представник- адвокат Бобрешова С.А. надала до суду заяву ( вх. № 56310 ) в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , просила розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву ( вх. № 56273) в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 березня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відземським відділом міста Рига ( Латвія) реєстраційний номер запису: 01250L2018 , про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки\~побудова\~сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 вересня 2016 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що упродовж останнього часу, сторони фактично не проживають разом, внаслідок розпаду сім`ї стали втрата почуття взаємної любові та довіри, відсутність бажання бути однією сім`єю, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , просила розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 вересня 2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1727, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони сторони фактично не проживають разом. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам.\~ Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки\~побудова\~сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 жовтня 2019 року сторони зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї стали сварки, втрата почуття взаємної любові та довіри, відсутність бажання бути однією сім`єю, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , просила розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів громадського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 956, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і довіри один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки\~побудова\~сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved