Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник -адвокат Товарніцький Р.М., звернулася в суд з позовом, у якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.2432 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6120884200:02:001:0688, що розташована в [ADDRESS] , яка належала її матері [PERSON] , померлій [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після смерті матері, а саме на частину вказаної вище земельної ділянки, спадкоємцем якої вона є на підставі заповіту, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно з посиланням на те, що частки у праві власності кожного із співвласників на земельну ділянку, зокрема частка спадкодавця, не визначені. Позивачка на підготовче засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Товарніцький Р.М. у заяві, поданій через канцелярію суду, просить провести підготовче засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, представник Мельнице-Подільської селищної ради на підготовче засідання не з`явився, у заяві, поданій через засоби електронного зв`язку, позовні вимоги визнав та просить розглядати справу за його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. [INFO] в с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Мельнице-Подільською селищною радою). 18 жовтня 2018 року приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. листом №790/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , яке складається із: земельної ділянки площею 0.2432 га, кадастровий номер 6120884200:02:001:1688, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно сер. [NUMBER] , виданому Реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції в Тернопільській області 12.09.2014, посилаючись на те, що не визначена частка спадкодавця в праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 22 квітня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кудринецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №185, яким усе належне їй на день смерті майно і на що вона за законом матиме право заповіла позивачці [PERSON] . Як встановлено з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12 вересня 2014 року, індексний номер 26707128 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 вересня 2014 року №26707393, спадкодавцю [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0.2432 га, кадастровий номер 6120884200:02:001:1688, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вартість зазначеної вище земельної ділянки 193351,95 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2018 року №570. Отже, судом встановлено, що земельна ділянка площею 0.2432 га, кадастровий номер 6120884200:02:001:1688, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. в [ADDRESS] , кадастровий номер 6120884700:02:001:1097, є об`єктом спільної сумісної власності, при цьому, частки в праві спільної сумісної власності на вка\-зану земельну ділянку не визначені. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частин 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Частка у земельній ділянці, яка належала померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності не визначена, що унеможливлює реалізацію позивачкою її спадкових прав на частку зазначеної вище земельної ділянки. Зважаючи на вищенаведене, зокрема те, що спадкодавцю [PERSON] та позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала спірна земельна ділянка, відповідно розмір частки спадкодавця [PERSON] [PERSON] у спільній сумісній власності на цю земельну ділянку ста\-новить 1/2 . Родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються доданими до матеріалів справи: копією свідоцтва про народження позивачки серія [NUMBER] , де її матір`ю записана [PERSON] ; копією свідоцтва про одруження позивачки серія [NUMBER] , згідно якого воназмінила прізвище після реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, після смерті матері [PERSON] , що підтверджується вищенаведеним листом нотаріуса від 18 жовтня 2018 року №790/02-31. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлої немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1223, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст.89, 131 ЗК та

Outcome: approved