Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 25 квітня 1996 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Починаючи з вересня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Чоловік переїхав до с. Н.Сироватка, де зареєстрував місце свого проживання. З того часу вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, але шлюб між ними ще не розірвано. На час спільного проживання з відповідачем у спільну сумісну власність було придбано наступне майно: автомобіль марки ГАЗ, модель 33021 СПГ, 1996 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] , автомобіль марки FORD, модель Transit 2.0 TDI, 2001 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] , двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 48,95 кв.м., яку зареєстровано за [PERSON] . Позивачка зазначає, що зазначена вище квартира була придбана за рахунок кредитних коштів. Так, 13 липня 2007 р. між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) було укладено кредитний договір «Іпотечний кредит» № 014/9807/74/75518, згідно умов якого їй, як позичальнику, були видані кредитні кошти у розмірі 20807,50 доларів США строком до 13 липня 2027 року (із змінами, внесеними додатковою угодою від 10 серпня 2015 р.). Також, 13 липня 2007 року між нею та Банком, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, було укладено Іпотечний договір із змінами від 10 серпня 2015 р., відповідно до якого, загальна вартість предмету іпотеки становить 226700,00 грн. Влітку 2014 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, тому з 01 серпня 2014 року всі зобов`язання за вказаним вище кредитним договором вона виконує особисто, шляхом сплати щомісяця належних платежів. Також нею вживаються заходи, необхідність яких передбачена договором іпотеки, відносно страхування предмету іпотеки, а саме укладення відповідних договорів страхування та сплати страхових внесків. Вона повністю сплачує всі належні комунальні та поточні платежі на утримання квартири. Зазначає, що відповідач виїхав на постійне місце проживання в с. Н. Сироватка, а тому у нього відсутній інтерес, як до придбаної квартири, так і до виконання грошових зобов`язань за вказаним вище кредитним договором. У фактичному володінні відповідача перебувають два автомобілі, якими він користується особисто, для задоволення власних потреб. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд постановити рішення, яким визнати в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право приватної власності на квартиру розташовану за адресою в [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя, залишити у власності [PERSON] автомобіль марки ГАЗ, модель 33021 СПГ, 1996 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль марки FORD, модель Transit2.0 TDI, 2001 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки. 11 грудня 2019 року позивачем надано суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25 лютого 2020 року о 13год.00 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він визнає заявлений позову. Від представника третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25 квітня 1996 року сторони вступили в шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11). З договору купівлі-продажу квартири від 13 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ворошиною Л.В., вбачається, що власником квартири за адресою [ADDRESS] , являється позивачка [PERSON] . Квартира складається з двох житлових кімнат, житлова площа 28,6 кв.м, загальна площа 48,95 кв.м., зареєстровано в реєстрі №1605 (а.с.14). Право власності на зазначену квартиру 18 липня 2007 року було зареєстровано в КП «СМБТІ» за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15280547 від 18 липня 2007 року (а.с.15). 13 липня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір «Іпотечний кредит» № 014/9807/74/75518, згідно умов якого [PERSON] , були видані кредитні кошти у розмірі 20807,50 доларів США строком до 13 липня 2027 року (із змінами, внесеними додатковою угодою від 10 серпня 2015 р.) (а.с.16-24). 13 липня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, було укладено Іпотечний договір (а.с.25-29). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03 квітня 2013 року, автомобіль марки ГАЗ, модель 33021 СПГ, 1996 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований на праві власності за відповідачем [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22 грудня 2012 року, автомобіль марки FORD, модель Transit 2.0 TDI, 2001 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за відповідачем [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.ст. 68, 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Під час судового розгляду встановлено, що придбання квартири за адресою: [ADDRESS] та автомобілів марки ГАЗ, модель 33021 СПГ, 1996 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль марки FORD, модель Transit2.0 TDI, 2001 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] відбувалося в період перебування подружжя [PERSON] у шлюбі, в період їх спільного проживання, що не заперечується відповідачем, а тому вказане житлове приміщення та автомобілі належать сторонам на праві спільної сумісної власності. За нормами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на вказане суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved