Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 02.10.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкає з позивачкою та перебувають на її утриманні. Шлюбні відносини сторони фактично припинили та проживають окремо. Відповідач участі в утриманні та забезпеченні дітей не приймає, хоча зобов'язаний та має можливість. З огляду на викладене позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, потім в розмірі ? частки на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути зі її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, за загальним правилом аліменти стягуються у частці заробітку (доходу) матері або батька дитини, та лише у виключних випадках можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, або одержує частину доходу в натурі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управляння юстиції. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER], видане 06.04.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER], видане 20.06.2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Діти мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач мешкає окремо. Відповідач аліменти на інших дітей не сплачує, є працездатним. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 17.08.2016 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що згідно ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial