Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищенаведеним позовом посилаючись на наступне. [INFO] померла її мати [PERSON] внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , який побудований у 1980 році в період її проживання у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право приватної власності на Ѕ частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,20 кв.м., в тому числі житловою площею 45,90 кв.м., сараїв літ. «В, Г», літньої кухні літ. «Б», навісу літ. «Е», воріт №1 та огорожі №2. Сторони на призначене судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності позивача, також зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] також надійшла до суду заява, в якій просив розглянути справу у його відсутності також не заперечував щодо задоволення позову. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. [INFO] у віці 88 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2019 року. Позивачка являється рідною донькою [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 05.08.1964 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2088 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, що за життя остання 23.10.2017 року склала заповіт, яким заповіла на користь її дітей [PERSON] та [PERSON] все своє мм майно та все на що за законом буде мати право. В свою чергу спадкоємці за заповітом відмовились від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину являється позивачка [PERSON] . Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім`ю від 20.06.1969 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 1 ст. 17\~Закону України «Про власність», майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. За змістом\~ст. 22 КпШС України\~(в редакції 1989 року), який діяв в період проживання останніх у шлюбі та побудови спірного житлового будинку та ст. 16\~Закону України «Про власність»\~майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області №714/72/16-ц (2/714/69/16) встановлено, наведений житловий будинок побудований у 1980 в період проживання [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а отже спадкодавцю [PERSON] належить Ѕ частка домоволодіння, що входить до складу спадкового майна. Згідно даних технічного паспорту складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,20 кв.м., в тому числі житловою площею 45,90 кв.м., сараїв літ. «В, Г», літньої кухні літ. «Б», навісу літ. «Е», воріт №1 та огорожі №2. Даючи законну та правову оцінку доказам по дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для усіх судів України. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від\~04.10.1991\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Запис у якості голови двору домогосподарства [ADDRESS] за чоловіком спадкодавці [PERSON] з 1977 року підтверджує факт належності домоволодіння йому та його дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] у [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2011 року. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області №714/72/16-ц від 16.02.2016 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на Ѕ частку вищевказаного домоволодіння після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу №474/02-31 від 25.11.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку домоволодіння [ADDRESS] мотивуючи відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ч. 5\~ст.\~1268\~ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст.\~1296\~ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зі змісту\~ст.\~392\~ЦК України вбачається, що особа може звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Враховуючи те, що позивачка єдина зі спадкоємців, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка в свою чергу фактично набула за життя право власності на 1/2 частку наведеного домоволодіння, однак за життя належним чином не оформила правовстановлюючі документи, позивачка [PERSON] позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити набуті спадкові права, та наявності достатніх правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved