Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення [PERSON] [INFO] трьох років. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до доягнення дитиною повноліття. Після з'язування у відповідача щодо визнання вимог позову, представник позивачки просила стягнути аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. В обгрунтування вимог позивачка посилалася на те, що з 15.08.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але шлюбних відносин вони не підтримують з вересня 2014р., та на даний час в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дитини але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, крім того на даний час вона не працює доглядаючи за дитиною, таким чином потребує допомоги на своє утримання. Розмір допомоги на своє утримання (аліменти) та розмір аліментів на дитину, визначила обгрунтовуючи тим, що відповідач має заробітки, є суб'єктом підприємницької діяльності, тобто є достатньо забезпеченною людиною, а тому має можливість надавати допомогу в зазначеному нею розмірі. Відповідач вимоги позову визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1 000 грн. В частині стягнення аліментів на дружину вимоги позову не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач не працює, а отже не має можливості утримувати позивачку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2012 року (а.с. 5) який фактично припинено з вересня 2014р., і на даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Подружжя від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Відповідач є батьком дитини але допомоги на утримання сина не надає. Крім того, позивачка не пряцює здійснюючи догляд за дитиною. Також встановлено, що [PERSON], не працює, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щодо прожиткового мінімуму на дитину, отже визнання відповідачем позову в розмірі 1 000 грн щомісяця забезпечить дитині утримання більше половини прожиткового мінімуму. В частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають, оскільки обов'язковою умовою надання допомоги є доведення позивачем та встановлення судом можливості відповідача надавати матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що [PERSON], є підприємцем та має можливість надавати допомогу в зазначеному нею розмірі, оскільки такі твердження не підтверджуються належними доказами, а в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги заперечення предстаника відповідача [PERSON], проти вимог позову з обгрунтуванням заперечень за ст. ст. 76, 82 СК України, оскільки виниклі між подружжям правовідносини - «право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини» взагалі не регулюються зазначеними нормами права. Право на утримання дружини, яке виникло за ст. 84 СК України, припиняється виключно з підстав передбачених ст. 85 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243.60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 182, 184, 191,

Outcome: partial