Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2001р., зареєстрованого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 15.08.2001р. № 7761. Стверджує, що 10.12.2015 року квартиру позивача було залито водою з вини [PERSON], який є власником та проживає в [INFO], яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого частина стіни на кухні та частина стіни коридору були залиті водою. За таких обставин позивач звернувся до власника квартири № 4, яка знаходиться в будинку №23 по вулиці Гонти в м Чернівці та працівників КЖРЕП №9 з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири позивача з вини відповідача . 10.12.2015р. комісією працівників КЖРЕП №9 в складі інженера [PERSON], майстра поточного ремонту [PERSON]М„ робітника комплексного обслуговування [PERSON], складено акт про залиття, яким встановлено, що в квартирі № 1 в коридорі є замокання стіни до 2 метрів квадратних. Також зазначено, що приміщення коридору та кухні кв. №1 розміщені під приміщенням кухні та вбиральні кв. №4, яка знаходиться над квартирою №1 на другому поверсі. Неодноразові звернення до відповідача щодо врегулювання спору мирним шляхом не призвели до бажаного результату. Відповідач уникає діалогу з приводу відшкодування завданих збитків. Додає, що залиття квартири не є поодиноким випадком. Підтвердженням даного факту є акт про залиття, що трапилось 02.09.2014р., який складено працівниками КЖРЕП №9, в якому зазначено наступне: «у коридорі площею 3,2 метрів квадратних виявлено сліди заливу стіни, що межує з приміщенням кв. №2 площею до 2 метрів квадратних , на кухні площею 4,7 метрів квадратних, виявлено сліди заливу на стіні до 0,5 метрів квадратних. Встановити причину заливу приміщень квартири №1 не представилось можливим, оскільки мешканці квартири №4, яка розміщена над квартирою №1, не допустили до квартири. Мешканці даної квартири були попереджені про несправність мереж водоканалізації у їхній квартирі. [PERSON] про затоплення мешканцями квартири №4 було складено 29.10.2001року, 16.05.2005 року, 04.02.2013 року, 16.07.2014 року. Додає, що відповідач жодного із актів про затоплення квартири позивача не підписав, не виклав мотиви та підстави, за яких він відмовляється підписати акти про затоплення квартири позивача, а також не надав можливості доступу комісії та позивача до участі в огляді його квартири на предмет встановлення причини витікання води та попадання її до квартири позивача. Також було обстежено горище. Витоків не виявлено. З метою визначення розміру та вартості відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття квартири, позивачка звернулася до судового експерта для проведення експертно-будівельного дослідження. Згідно висновку №424 експертного будівельно-технічного дослідження судового експерта [PERSON] від 24.12.2015 року приміщення квартири [ADDRESS] мають ознаки залиття.Вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття складає 2676,00 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) гривень. [PERSON] того вказує, що внаслідок залиття квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідача, було завдано і моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема, внаслідок пошкодження квартири водою, позивач зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії протягом тривалого часу не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити позивачу свою квартиру, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та з близькими. [PERSON] того, залиття квартири створило для позивача дискомфорт та нервове напруження, як наслідок значне погіршення здоров'я, постійні обстеження в медичних закладах. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути із [PERSON] на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі складає 2676,00 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) гривень, що складає вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття квартири [ADDRESS]; моральну шкоду в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень та витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 800 грн. В судове засідання позивачка не з»явилася . Від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Вказує, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча інформувався судом про час та місце розгляду справи, через розміщене оголошення про виклик до суду в газеті . З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявно достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] . /а.с. 7/ Відповідно до акту комісії працівників КЖРЕП №9 від 10.12.2015 року квартиру позивача було залито водою з вини [PERSON], який є власником, зареєстрований та проживає в [INFO], яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого стіни на кухні та частина стіни коридору були залиті водою /а.с. 28/. Мешканці квартири [ADDRESS] були попереджені про несправність мереж водоканалізації у їхній квартирі, припис не був прийнятий до уваги. Згідно зі с.1 ст.10 Житлового кодексу України - громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Згідно висновку №424 експертного будівельно-технічного дослідження судового експерта [PERSON] приміщення квартири №1 в будинку №23 по вулиці Ґонти в м. Чернівці мають ознаки залиття. Вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття складає 2676,00 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) гривень. /а.с. 8-12/ Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв»язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. При таких обставинах, з підстав викладених вище випливає, що збитки (вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири) завдані позивачу, як власнику квартири [ADDRESS] в результаті її пошкодження внаслідок затоплення з вини відповідача- власника та мешканця квартири № 4, у відповідності до висновку про вартість ремонтно-відновлювальних робіт, складають 2676,00 грн., і підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. [PERSON] того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. На підтвердження нанесення відповідачем позивачу моральної шкоди суду надано витяг КМУ « Міська клінічна лікарня 3» з історії хвороби позивачки, згідно якого позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 11.12.2013 по 21.12.2013 рік ; [PERSON] ЧОКЛ з медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якого , позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.06.2014 року по 11.07.2014 рік та довідкам обласної клінічної лікарні від 17.02.2014 року. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5000,00 ( пять тисяч) грн. Згідно з ч. 1 ст. 1167 того ж Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Дослідивши матеріали справи, суд , виходячи з принципу розумності та справедливості , враховуючи те, що позивачка надала докази погіршення свого здоров»я за інші періоди, ніж період залиття її квартири у 2015 році, суд приходить до висновку, що з відповідача на її користь слід стягнути 1000 ( одну тисячу гривень ) моральної шкоди. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просила також стягнути з відповідача 800 гривень витрат, пов»язаних з проведенням експертизи. Враховуючи, положення п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України , вказані витрати підлягають стягненню з відповідача , оскільки їх розмір підтверджено квитанцією. /а.с.30/ . [PERSON] того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial