Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем, що був розірваний у відділі РАЦС 04.04.2001 року, вони мають сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Київському національному університеті технологій та дизайну (IV рівня акредитації) і є студентом 1 курсу факультету хімічних та біофармацевтичних технологій, витрати по утриманню сина несе позивачка, відповідач жодної допомоги сину не надає. Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісячно до досягненням сином 23 річного віку. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 15.01.2018 року дану справу розподілено на суддю Кошель Б.І. у зв'язку зі звільненням з посади судді [PERSON]. та ухвалою від 12.01.2018 року прийнято до провадження і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до п.9 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву в якій проти задоволення позову заперечував, пославшись на скрутне матеріальне становище. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 06.08.1994 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про народження дитини. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 04.04.2001 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. Син сторін по справі [PERSON] є студентом 1-го курсу, денної форми навчання, факультету хімічних та біофармацевтичних технологій Київського національного університету технологій та дизайну (IV рівня акредитації), термін навчання закінчується 31.12.2018 року, що стверджується копією довідки Київського національного університету технологій та дизайну №4185 від 28.09.2017 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, син сторін народився 28.05.1996 року, тобто, досяг повноліття і продовжує навчання. Суд також вважає, що він в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для оплати за навчання, проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач [PERSON], є працездатним за віком та станом здоров'я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своєму сину в зв'язку з його навчанням. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов'язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину в зв'язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Крім того, як зазначив відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву, він має статус пенсіонера та отримує постійний дохід у виді пенсії за вислугу років, сума пенсії за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року складає 12648 грн., а її розмір в січні 2018 року становить 2178 грн., що підтверджується копіями пенсійного посвідчення відповідача та довідки Білоцерківського об'єднаного управління ПФУ Київської області від 02.02.2018 року №116/02. Відповідач стверджує, що отримувана ним пенсія є єдиним джерелом його доходів, але як вказано вище відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я, будь-яких доказів протилежного відповідачем суду не надано. А відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Позивач просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісячно до досягненням сином 23 річного віку. З наданих позивачем доказів вбачається, що син сторін по справі [PERSON] продовжує навчання і є студентом 1-го курсу факультету хімічних та біофармацевтичних технологій Київського національного університету технологій та дизайну, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Як вказано вище, обоє батьків мають приймати участь в утриманні повнолітніх дітей, які навчаються і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років на період навчання. Крім того, судом приймаються до уваги ті обставини, що відповідач з від шлюбу з [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO], і судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду від 28.09.2017 року з нього на утримання останньої на користь дружини стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, починаючи з 07.08.2017 року. Це стверджується копіями судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду від 28.09.2017 року, свідоцтва про народження дитини, постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року. Враховуючи все наведене вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання його повнолітнього сина, на період його навчання в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, оскільки суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу повнолітньому сину в зв'язку з його навчанням. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку з 03.10.2017 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial