Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05.09.2015 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №197. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб існує лише формально. Вважає, що сімя розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Тому звертається в суд з даним позовом. Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання також не зявився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позов визнає та просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 05.09.2015 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №197. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Спільне сімейне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Шлюб існує лише формально. Вважають, що сімя розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам сторін. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу позивачку надалі іменувати прізвищем «Ларіонова». Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved