Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що уклала шлюб з відповідачем, [PERSON] , який було зареєстровано в Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавській області, актовий запис № 255. За час шлюбу з відповідачем у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . 23.12.2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, шлюб між сторонами було розірвано. Син позивача - [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу постійно проживає разом із позивачем, позивач самостійно утримує дитину. Відповідач проживає окремо. На протязі тривалого часу, а саме більше семи років, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, взагалі не спілкується з дитиною, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.І ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, не відвідує разом з сином дитячого лікаря, шкільного закладу та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку. Проживає окремо, не бере участі у вихованні сина, не турбується про його стан здоров`я, не цікавиться його самопочуттям. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року з відповідача [PERSON] було стягнуто, починаючи з 18.10.2015 року, аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача. Згідно довідки Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві від 18.21.2021 року, копія якої додається, з боку відповідача станом на січень 2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 121 163, 8 грн. Тобто, починаючи з 18.10.2015 року й до тепер, відповідач взагалі не сплачував аліментів на утримання сина. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує стійку відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 25.05.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 19.10.2021 року від представника третіх осіб органу опіки та піклування Шевченківського району м. Полтави надійшла заява з проханням розглядати справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши, письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] [INFO] . 23.12.2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року з відповідача [PERSON] було стягнуто, починаючи з 18.10.2015 року, аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача. Згідно довідки Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві від 18.21.2021 року, з боку відповідача станом на січень 2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 121 163, 8 грн. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради від 23.11.2021 року р. № 289 батько, [PERSON] , тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не підтримує відносини та не спілкується з ним, матеріально не утримує. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається лише мати. Відповідно до статей 155, 164 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», громадянина [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідач [PERSON] ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його станом здоров`я, не виконує своїх обов`язків по утриманню та його вихованню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виходячи з інтересів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав. Суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки сплачений судовий збір у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved