Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на садовий будинок в порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON], який був її чоловіком. Під час шлюбу в 1987 році вони з [PERSON] придбали земельну ділянку площею 0,0742 га за [ADDRESS] Членом садового товариства став [PERSON] В 1990 році збудовано садовий будинок. Рішенням ІІІ сесії ХХІ скликання Сурсько-Михайлівської ради народних депутатів від 17 квітня 1996 року [PERSON] в приватну власність була передана земельна ділянка площею 0,0742 га. Земельна ділянка розташована в СТ «Калина» Сурсько-Михайлівської сільської ради. Зазначена земельна ділянка передана для ведення садівництва і [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю від 13 березня 1997 року. 05 листопада 2012 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все майно де б воно не знаходилось на випадок смерті заповідав позивачці. 26 листопада 2013 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на зазначену земельну ділянку, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок [ADDRESS]. Вважає, що оскільки садовий будинок побудований в 1990 році, то для визнання за нею права власності в СТ «Калина» не потребується окрім технічного паспорту інших документів і тому просила визнати за нею право власності на садовий будинок в СТ «Калина» в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка. Позивачка в судове засідання не з'явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав суду заяву згідно якої просив справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнає. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року виданого відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П., 05 листопада 2012 року, спадкоємицею [PERSON] є [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 26 листопада 2013 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, земельну ділянку площею 0,0742 га в межах згідно з планом, переданої для ведення садівництва, що знаходиться на території [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 серпня 2013 року державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] Солонянського району Дніпропетровської області, у зв'язку з відсутністю оформлення права власності належним чином на ім'я спадкодавця (а.с. 14). Відповідно довідки СТ «Калина» - [PERSON] був членом садівничого товариства «Калина», що розташоване на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області з 1987 року та мав у користуванні земельну ділянку площею 0,0742 га (ділянка [NUMBER]). Згідно технічного паспорту на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] Солонянського району Дніпропетровської області, він складається з садового будинку літ. А, який складається з таких приміщень: цокольний поверх - № 1- коридору, площею 3,8 кв.м; № 2 - майстерні, площею 8,0 кв.м; № 3 - кладової, площею 6,2 кв.м; № 4 - кухні, площею 18,5 кв.м, першого поверху: № 5 - коридору, площею 7,2 кв.м; № 6 - основного приміщення, площею 21,5 кв.м; № 7 - основного приміщення, площею 10,3 кв.м, мансарди: № 8 - основного приміщення, площею 31,2 кв.м, загальною площею - 106,7 кв.м (а.с. 20-27). Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року (який діяв на час спірних правовідносин) - документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] на час життя мав право власності на спірний садовий будинок і тому даний садовий будинок є спадковим майном після смерті [PERSON], у зв'язку з чим за позивачкою слід визнати право власності на спірний садовий будинок в порядку спадкування за заповітом. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, тому, у відповідність до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1233 ЦК України,

Outcome: approved