Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 21.05.2014 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» в особі відділення №43 в м.Дніпропетровську договір банківського вкладу (депозиту) №дФ-061402, на підставі якого передала на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 10725 доларів США. Відповідно до п.1.1 договору вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в іноземній валюті на строк 61 день з 21.05.2014 року по 21.07.2014 року. Відповідно до п.1.4 договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад та нараховані проценти вкладникові. Однак, відповідач порушив свої зобов'язання та після закінчення строку вкладу суму вкладу не повернув та проценти не сплатив. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість в сумі 10895,28 доларів США, що складається з суми вкладу в розмірі 10725 доларів США та процентів в сумі 170,28 доларів США, яку позивачка просила стягнути з відповідача. Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та посилаючись на те, що після пред'явлення позову відповідачем їй було частково виплачено суму вкладу в розмірі 450 доларів США, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість в сумі 10445,28 доларів США, що складається з суми вкладу в розмірі 10275 доларів США та процентів в сумі 170,28 доларів США. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній. Представник відповідача, що приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись в своїх поясненнях та наданих до суду письмових запереченнях на те, що банк свої договірні зобов'язання виконав в повному обсязі, перерахувавши у відповідності до п.1.5 договору суму вкладу та нарахованих процентів на відкритий позивачці рахунок. Крім того, позивачка обрала спосіб захисту свого права, який не відповідає умовам договору, а постановою Національного банку України уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2014 року між позивачкою та Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (після зміни найменування «Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») було укладено договір №ДФ-061402 банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» з правом поповнення зі сплатою процентів в кінці строку). Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що в порядку та на умовах визначених цим договором, вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в іноземній валюті (долари США), що надійшли від вкладника на його депозитний рахунок [NUMBER] у Публічному акціонерному товаристві «Банк Перший», в розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів, на строк 61 день, з 21.05.2014 року до 21.07.2014 року. У відповідності до вказаного договору позивачкою в період з травня по червень 2014 року було внесено на депозитний рахунок кошти на загальну суму 10725 доларів США. Зазначені вище обставини підтверджуються наданими позивачкою копіями договору №ДФ-061402 від 21.05.2014 року, квитанціями про внесення коштів та не заперечувались представником відповідача в судовому засіданні. Згідно наданих представником відповідач пояснень та письмових заперечень, а також виписок по особовим рахункам вбачається, що по закінченню строку дії договору банком у відповідності до п.1.5 укладеного з позивачкою договору від 21.05.2014 року, суму вкладу в розмірі 10725 доларів США та нараховані проценти в сумі 152,86 доларів США було перераховано на рахунок [NUMBER]. Судом також встановлено, що 24.06.2014 року та 18.07.2014 року позивачка зверталась до відповідача з заявами про повернення суми вкладу та нарахованих процентів по закінченню дії договору. Але на вказані заяви отримала листи від 21.07.2014 року та 20.08.2014 року, відповідно, в яких відповідач посилався на затримку у виплаті коштів з рахунку в зв'язку з погіршенням фінансового становища банківських установ, вжиття заходів щодо виправлення ситуації з метою виконання зобов'язань за договором в найкоротший термін. Під час розгляду справи судом представник відповідача також посилався, що позивачка має можливість отримати належні їй кошти з рахунку через касу банку. Проте, як зазначив представник позивачки, при подальшому зверненні останньої до Криворізького відділення банку для отримання коштів в повному обсязі їй було усно відмовлено, а направлені письмові заяви від 13.10.2014 року та 28.10.2014 року, залишились без відповіді. Також представник позивачки зазначив, що після звернення [PERSON] до суду, банк здійснив лише часткове погашення заборгованості, повернувши суму вкладу в розмірі 450 доларів США. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 укладеного між сторонами 21.05.2014 року договору передбачено, що банк зобов'язаний з урахуванням положень цього договору після закінчення строку вкладу або на першу вимогу вкладника повернути вклад (або його частину) вкладнику в повному розмірі в порядку, визначеному цим договором та законодавством України та виплатити проценти. Виходячи із встановлених судом обставин, наведених вище умов договору та положень ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено свої зобов'язання по договору банківського вкладу, визначені в п.п.3.1.1, п.3.1 договору та не дотримано вимог ч.ч.1,2 ст.1060, ч.6 ст.1061 ЦК України щодо повернення суми вкладу та нарахованих процентів на вимогу позивачки (вкладника) по закінченню строку дії договору. Посилання представника відповідача на дотримання банком умов договору та перерахування, у відповідності до п.1.5 договору, суми вкладу та нарахованих процентів на рахунок позивачки, відкритий у банку, не звільняє відповідача від обов'язків дотримання умов, визначених в п.п.3.1.1 п.3.1 договору та виконання вимог ч.ч.1,2 ст.1060, ч.6 ст.1061 ЦК України. З урахуванням цього, суд також вважає безпідставними заперечення представника відповідача щодо обрання позивачкою способу захисту права, що не відповідає умовам договору. Крім того, обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України. Не можуть бути прийняті до уваги і заперечення представника відповідача щодо встановлення постановою Національного банку України обмежень на видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків, оскільки така постанова є підзаконним актом та відповідно до ч.5 ст.4 ЦК України положення ЦК України мають вищу юридичну силу, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ЦК України. В своєму позові [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість в сумі 10445,28 доларів США, що складається з суми вкладу в розмірі 10275 доларів США та процентів в сумі 170,28 доларів США. Разом з тим, як вбачається з виписок по особовому рахунку на теперішній час на рахунку [NUMBER] обліковуються кошти в сумі 10275 доларів США (сума вкладу) та 152,86 доларів США (проценти). Представник позивачки в судовому засіданні не заперечував в разі задоволення позову судом, щодо стягнення з відповідача процентів в зазначеному розмірі, а не в сумі 170,28 доларів США, як заявлено в позовній заяві. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на користь позивачки неповернуту суму банківського вкладу за договором №ДФ-061402 від 21.05.2014 року в розмірі 10275 доларів США та нараховані проценти в сумі 152,86 доларів США, а всього 10427,86 доларів США. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Також у відповідності до ст.ст.88,89 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 1267 грн. 88 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial