Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Від утримання дитини відповідач ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка в судове засідання не з`явився, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 02 червня 2006 року, відділом реєстрації акітв цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », актовий запис № 34 (копія свідоцтва, а. с. 6). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої являються [PERSON] та [PERSON] , про що у Книзі реєстрації народжень за 2008 рік зроблений актовий запис № 48 відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , а. с. 7). Відповідно до довідки від 28.05.2019 року № 2218, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою зареєстровані позивачка, відповідачка та їх донька - [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що дитина знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач, батько дитини, не надає своїй доньці матеріальної допомоги. Позивачка не в змозі самостійно повністю забезпечити дитину матеріально та дитина потребує матеріальної підтримки з боку батька. Суд встановив, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Таким чином, суд, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved