Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2015 р. звернулася до суду з первинними позовними вимогами про стягнення з відповідача на її користь борг в розмірі 5000 грн. та 22 000 доларів США, інфляційні нарахування - 3 681,79 грн., три проценти річних - 447,12 грн. та 1 073,1 доларів США та судовий збір. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 15 липня 2012 р. її чоловік [PERSON] уклав з відповідачем фактично договір позики, про що свідчить відповідна боргова розписка укладена між цими особами, відповідно до умов якої, [PERSON] позичив відповідачу в борг кошти в сумі 5 000 грн. та 12 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2012 р. Також, 15.07.2012 р. [PERSON] надав громадянину [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США для оформлення на відповідача [PERSON] земельної ділянки у Баришівському районі. Вказані вище грошові кошти відповідач обіцяв повернути [PERSON] [INFO] [PERSON] - чоловік позивачки помер. Позивачка зазначає, що оскільки є єдиною спадкоємницею після смерті свого чоловіка вона набула права вимоги майна та грошових коштів по договорам укладених померлим, в тому числі, по вказаній вище розписці. Позивачка зазначає, що письмовою вимогою від 25.07.20.15 р. вона повідомила відповідача [PERSON] про повернення всієї суми боргу, а саме: 5 000 грн. та 12 000 доларів США. Проте, не дивлячись на особисте отримання відповідачем вказаної вище письмової вимоги 30.07.2015 р., останній свої зобов'язання по розписці не виконав, боргу до теперішнього часу не повернув, у в'язку з чим позивачка просила позов задовольнити. 25.01.2016 р. до суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] - [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивачки борг в розмірі 10 000 доларів США та судовий збір в розмірі 2 163,94 грн. Одночасно представник позивача просив суд повернути судовий збір в розмірі 2 967,78 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги, з урахуванням їх зменшень підтримав та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 47, 48), а тому суд на підставі ст. 24 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справ доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] з 27.11.1958 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] (а.с. 15). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 18.12.2012 р. заведена спадкова справа за № 1603/2012 після смерті [PERSON] спадкоємцем якого є його дружина [PERSON], позивачка по справі (а.с. 16). Також. встановлено, що позивачці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2013 р. на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та складається з ? частини квартири [ADDRESS]. При цьому, у свідоцтві зазначено, що діти померлого [PERSON] та [PERSON] відмовились на користь своєї матері [PERSON] на 2/3 частини спадкового майна, яке залишилось після смерті їх батька [PERSON] (а.с. 17). Таким чином, позивачка [PERSON] успадкувала всі майнові права після смерті свого чоловіка [PERSON], в тому числі право вимоги по борговій розписці, укладеної 15.07.2012 р. між останнім та відповідачем [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15 липня 2012 р. був фактично укладений договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якого [PERSON] надав відповідачу в борг суму 10 000 доларів США з кінцевим терміном повернення боргу - 30 вересня 2012 р. В підтвердження обумовлених вказаним умовам [PERSON] та відповідач [PERSON] поставили свої підписи у відповідній розписці (а.с. 10), чим останні підтвердили добровільність дій своїх намірів та зобов'язань перед один одним. Встановлено, що позивачка [PERSON] письмовою вимогою від 25.07.2015 р. повідомила відповідача [PERSON] про повернення в повному обсязі боргу по розписці від 15.07.2012 р. (а.с. 18). Судом встановлено, що вказана вище письмова вимога про повернення боргу отримана відповідачем [PERSON] особисто, що підтверджується відповідним поштовим зворотнім повідомленням, проте, до теперішнього часу борг позивачці не повернуто (а.с. 20). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] визнав право позивачки [PERSON], як спадкоємниці після смерті її чоловіка [PERSON], на право вимоги та стягнення з відповідача суми боргу по розписці від 15.07.2012 р., про що свідчить розписка відповідача [PERSON] від 31.07.2015 р., складеної на ім'я позивачки [PERSON] (а.с. 24). Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємницею після смерті свого чоловіка [PERSON], а тому остання набула, в порядку ст. ч. 1 ст. 1218 ЦЦК України, право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу, відповідно до укладеної між ним та померлим розписки від 15.07.2012 р. Крім того, таке право підтверджується самим відповідачем [PERSON]. відповідно до складеної ним особисто розписки від 31.07.2015 р. (а.с. 24). З урахуванням вищевикладеного, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли в судовому засіданні своє обґрунтування та підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Встановлено, що представник позивачки просить суд, у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог, повернути судовий збір в розмірі 2 967,78 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір». Згідно, п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Таким чином, враховуючи зменшення розміру позовних вимог, суд вважає необхідним повернути позивачці [PERSON] судовий збір в розмірі 2 967,78 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved