Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачки про визнання права власності на земельну ділянку з підстав спадкування по заповіту. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її дядькові, [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.02.2008р серії [NUMBER]. належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0 га в урочищі «Підфільварок», с. Рошнів Тисменицького району, Івано-Франківської області, кадастровий номер [NUMBER]. 03.10.2016р. [PERSON] зробив у користь позивачки [PERSON] заповіт на все своє майно, який посвідчено 03.10.2016р. секретарем Рошнівської сільської ради Григорович Тамарою Василівною та зареєстровано в реєстрі за №40. [INFO] дядько позивачки [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть виданого 07.12.2016р. серії [NUMBER] Рошнівською сільською радою Тисменицького району, актовий запис №11. Після смерті дядька відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем по заповіту є позивачка [PERSON] Спадкоємців по закону першої та другої черг немає нікого, оскільки дядько був одинокий, немав за життя ні дружини, ні дітей, ні рідних братів чи сестер, а його батьки вже померли. Спадкоємцем третьої черги за правилом представлення є мама позивачки, а його двоюрідна сестра, [PERSON], відповідачка по справі. Спадщину після смерті дядька, [PERSON], позивачка прийняла шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Тисменицького РНО Секрети І.І. Зазначений нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину тільки на те майно, на яке були оригінали правовстановлюючих документів, а на спірну земельну ділянку відмовила у видачі (немає оригіналу держакту) про, що свідчить її постанова від 06.11.2017р. за №214/02-14. У зв'язку з вищевказаним позивачка була змушена звернулась з даним позовом до суду. Позивачка та відповідачка в судове засідання не з'явилися, від представника позивачки адвоката Лютана З.Й. та відповідачки до суду надійшли заяви, в яких вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а відповідачка визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що дядькові позивачки, [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.02.2008р. серії [NUMBER] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0 га в урочищі «Підфільварок» с. Рошнів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, кадастровий номер [NUMBER]. 03.10.2016р. [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено секретарем Рошнівської сільської ради Григорович Тамарою Василівною та внесено в реєстр за №40, про те, що після його смерті, все належне йому майно, заповів [PERSON]. [INFO] дядько позивачки [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть виданого 07.12.2016р. серії [NUMBER] Рошнівською сільською радою Тисменицького району, актовий запис №11. Після смерті дядька позивачки відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем по заповіту є позивачка [PERSON] Спадкоємців по закону першої та другої черг немає нікого, оскільки дядько був одинокий, немав за життя ні дружини, ні дітей, ні рідних братів чи сестер, а його батьки вже померли. Спадкоємцем третьої черги за правилом представлення є мама позивачки, двоюрідна сестра [PERSON], [PERSON], відповідачка по справі. Спадщину після смерті дядька, [PERSON], позивачка [PERSON] прийняла шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Секрети І.І. Зазначений нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину тільки на те майно, на яке були оригінали правовстановлюючих документів, а на спірну земельну ділянку відмовила у видачі (немає оригіналу держакту) про, що свідчить її постанова від 06.11.2017р. за №214/02-14. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У зв'язку із вищезазначеним позивачка вимушена була звернутись до суду для захисту своїх прав на спадкове майно. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved