Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 15.12.2000 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 473. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з розбіжністю життєвих інтересів, відмінністю характерів, через що не можуть порозумітися, втратили почуття любові та поваги один до одного Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться з 2009 року, відповідач в цій час пішов з сім'ї. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з нею. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу недоречним. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, майнових спорів подружжя не має. Шлюб розривають вперше. 17.07.2014 р. від позивачки надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та уточнила, щодо залишення прізвища після розірвання шлюбу « [PERSON]» Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 29.07.2014 р., в який проти позову не заперечує, просить розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.12.2000 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 473, під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінила (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачєм. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям були припинені два роки тому, спільне господарство не ведеться, родина остаточно розпалась. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача визначити як - « [PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved