Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що наказом № 98 від 15.08.1988 р. її було прийнято на посаду вчителя ІОТ у Тисменицьку СШ (тепер Тисменицька спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів). Наказом № 183 від 25.11.2013 р. її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення трудової дисципліни і невиконання покладених на неї посадових обов'язків на підставі висновків службового розслідування від 25.11.2013 р. При цьому цей наказ їй не оголошувався, їй стало відомо про нього лише 26.12.2013 р., з матеріалами службового розслідування її не ознайомлювали. 09.01.2014 р. їй було вручено наказ № 2-к про звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 15.01.2014 р., виданого Відділом освіти Тисменицької РДА (далі - відділ освіти) на підставі службового подання директора Тисменицької спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів (далі - школа) від 25.12.2013 р. № 269, матеріалів службового розслідування від 25.12.2013 р. та згоди профкому школи від 02.01.2014 р. Просила скасувати накази № 183 від 25.11.2013 р. та № 2-к від 09.01.2014 р., поновити її на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, оскільки при накладенні дисциплінарного стягнення у виді догани та звільненні відповідачами були допущені порушення трудового законодавства: від неї не вимагали надання письмових пояснень з приводу вчинення порушення трудової дисципліни, не знайомили з висновками службових розслідувань, в наказах конкретно не зазначено які саме порушення нею допущені. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивачка повідомила, що з 15.08.1988 р. працює в Тисменицький школі вчителем ІОТ, 03.11.2011 р. отримала останню посадову інструкцію. З 12.02.2013 р. по 06.11.2013 р. (тобто до моменту, коли їй стало відомо про наказ від 05.11.2013 р., яким її було зобов'язано проводити уроки інформатики в кабінеті інформатики № 321), вона проводила уроки у класних кабінетах відповідних класів. 05.11.2013 р. вона не провела уроки інформатики у 10-11 класах, які були передбачені шкільним розкладом занять, так як хотіла проводити ці уроки в класних кабінетах, а не в кабінеті інформатики № 321, бо їй не було надано Акт-дозвіл на проведення занять у цьому кабінеті та іншу документацію. Оскільки в класних кабінетах учнів не було, то вона не проводила уроків і виставила всім учням цих класів «н» в журналі. При цьому зазначила, що про наказ, яким її зобов'язали проводити уроки інформатики в кабінеті № 321, вона дізналась 06.11.2013 р., побачивши його на дошці в учительській, жодних вчителів та адміністрації школи вона протягом цього дня не бачила, у її присутності ніхто ніяких актів про не проведення нею уроків не складав. Ствердила, що в листопаді 2013 р. декілька разів не допустила на уроки заступників директора школи, оскільки вони її завчасно не повідомили, а в грудні 2013 р. відмовилась проводити уроки в присутності комісії, створеної відділом освіти, членами якої були працівники відділу освіти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та заступники директора школи [PERSON] та [PERSON], оскільки її не повідомили про створення комісії. Крім того, вважає, що вчителя не мають права турбувати протягом робочого дня, і, оскільки працівники відділу освіти та заступники директора школи вважають, що мають вищу кваліфікацію ніж вона, тому саме вони і мали проводити уроки. Представник позивачки - адвокат [PERSON], виступаючи в судових дебатах, зазначив, що в порушеннях, які допустила позивачка, не має ознаки систематичності, оскільки перша догана була винесена позивачці незаконно, тому що вона відмовилась від проведення уроків 05.11.2013 р. у зв'язку з поважною причиною, якою є не створення позивачці необхідних умов для виконання нею посадових обов'язків. З огляду на це просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Шарабуряк С.І., яка є третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача, та представником відповідача - Відділу освіти Тисменицької РДА, виступаючи під час судових засідань, проти задоволення позовних вимог заперечила. Пояснила, що протягом багатьох років відділ освіти йшов на зустріч позивачці, старався створити їй комфортні умови праці, задовольняючи її багато чисельні заяви. Проте, в зв'язку з тим, що позивачка систематично порушувала свої посадові обов'язки (відмовлялась від проведення уроків, не допускала на уроки адміністрацію школи та ін.), на підставі подання директора Тисменицької школи, 18.11.2013 р. був виданий наказ про створення з числа працівників відділу освіти комісії, завданням якої було провести службове розслідування щодо порушення [PERSON] трудової дисципліни та вивчення стану викладання нею інформатики у Тисменицькій школі. В результаті службового розслідування було встановлено, що викладання уроків інформатики [PERSON] ведеться не належним чином: теми уроків не відповідають навчальній програмі, відсутній журнал реєстрації інструктажів з безпеки життєдіяльності на уроках інформатики, неналежно ведуться журнали в частині їх заповнення вчителем [PERSON] Крім того, службовим розслідуванням також було встановлено, що [PERSON] відмовилась проводити уроки 05.11.2013 р., що змусило адміністрацію школи в терміновому порядку організовувати заміну вчителів. Вказані висновки комісії були викладені у Висновку від 25.11.2013 р., з яким члени комісії намагались ознайомити [PERSON] в кабінеті інформатики № 321. Але позивачка, посилаючись на закінчення робочого дня, відмовилась слухати і отримувати його, а також давати будь-які пояснення, про що були складені відповідні акти. Цього ж дня був виданий наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, з яким вона також відмовилась ознайомлюватись, що підтверджується актом. В подальшому [PERSON] продовжувала порушувати трудову дисципліну, не змінила свого відношення до виконання професійних обов'язків, ігнорувала законні вимоги керівництва школи та відділу освіти, а тому було проведено друге службове розслідування. Під час службового розслідування було встановлено, що [PERSON] систематично не виконує посадові обов'язки вчителя інформатики, в присутності комісії позивачка відмовилась проводити уроки у 5-х класах, комп'ютери позивачкою під час навчального процесу не використовуються та ін. Від дачі пояснень з приводу порушень позивачка відмовилась. Відповідно до висновків комісії від 25.12.2013 р., було рекомендовано звернутись до профкому за дачею згоди на звільнення позивачки. Профком, розглянувши звернення адміністрації, одноголосно проголосував за дачу згоди на звільнення [PERSON] Після цього було видано наказ від 09.01.2014 р. про звільнення позивачки за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що [PERSON] систематично порушувалось право дітей на якісну освіту. Представник відповідача - Тисменицької спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів - Люта М.Д. в судовому засіданні підтвердила факти, повідомлені начальником відділу освіти Шарабуряк С.І., просила в позові відмовити, оскільки вважає, що всі дії школи та відділу освіти були правомірними. Додатково зазначила, що систематичні порушення позивачкою посадових обов'язків, недопущення адміністрації школи та комісії відділу освіти на уроки, не проведення уроків та безвідповідальна поведінка [PERSON] є неприпустимими. Позивачка порушує Статут школи, посадову інструкцію, накази по школі та накази відділу освіти, відмовляється будь-яким чином давати пояснення, агресивно себе поводить, ображає весь педагогічний колектив школи, в т.ч. в присутності учнів школи. Уже протягом 5-ти років школа не може провести вивчення стану викладання [PERSON] уроків інформатики, бо остання не пускає на уроки адміністрацію школи, а самі уроки відмовлялась проводити в кабінеті інформатики, що було підставою для видачі наказу № 145 від 05.11.2013 р., яким позивачку було зобов'язано проводити уроки саме в цьому кабінеті. Проте [PERSON] відмовилась від ознайомлення з цим наказом, про що був складений акт. В порушення наказу, позивачка взагалі не провела 6 уроків інформатики 05.11.2013 р. у 10-11 класах, оскільки не бажала їх проводити в кабінеті № 321, де її чекали учні, а останнім виставила в журналі «н». Тому адміністрація була змушена терміново замінити вчителя. В цей день уроки інформатики проводив [PERSON] Від дачі пояснень щодо факту не проведення уроків позивачка відмовилась, що засвідчено відповідним актом. Вважає доводи позивачки про те, що в кабінеті № 321 не можна проводити уроки інформатики, безпідставними, оскільки в школі є вся наявна документація для цього, а саме: акт введення в експлуатацію НКК, комп'ютери з ліцензійним програмним забезпеченням, санітарний паспорт, акт-дозвіл на проведення занять у цьому кабінеті та ін. З опитування дітей адміністрацією школи відомо, що комп'ютери у навчальному процесі [PERSON] майже не використовує, чим порушує навчальні плани викладання предмету інформатики. Представник відділу освіту - адвокат [PERSON] додатково зазначила, що посилання позивачки на те, що вона не проводила уроки в кабінеті № 321, оскільки не була впевнена в безпечності експлуатації 7 комп'ютерів, які 04.11.2013 р. були занесені до кабінету додатково, не можна брати до уваги, бо позивачка могла провести уроки з використанням старих комп'ютерів, які були в кабінеті, або навіть провести теоретичне заняття. Проте позивачка не тільки не провела 6 уроків, вона навіть не поцікавилась де саме під час уроків перебували учні тих класів, в яких вона мала проводити урок інформатики. Виступаючи в судових дебатах зазначила, що відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» є безпідставними твердження позивачки про обов'язкове зазначення в наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності конкретних порушень. Крім того, не можна вважати поважною причиною не проведення уроків позивачкою 05.11.2013 р. те, що на думку позивачки кабінет інформатики № 321 був неготовий для проведення уроків, оскільки за стан готовності кабінету до навчального процесу та за дотримання всіх необхідних норм несе відповідальність керівництво школи та завідуючий кабінетом. Проте позивачка не є завідувачкою кабінету інформатики № 321. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (вчителі Тисменицької школи) зазначили, що 05.11.2013 р. [PERSON] відмовилась проводити уроки інформатики в кабінеті № 321 та всі уроки простояла в коридорі. В цей день уроки проводив [PERSON] Також ствердили, що в інші дні вони були присутні при тому, як [PERSON] не допускала на свої уроки заступників директора. [PERSON] (вчитель вищої категорії з фізики та інформатики) додатково повідомив, що адміністрацією школи на прохання [PERSON] замінювались комп'ютери, бо вона не могла працювати з операційною системою Лінекс. Також зазначив, що в школі наявні всі необхідні документи для нормального функціонування кабінету інформатики, в т.ч. і ліцензії на програмне забезпечення. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є головою та членом профспілкового комітету відповідно, додатково повідомили, що на засіданні профкому, коли розглядалось питання про надання згоди на звільнення [PERSON], остання вислухала всі матеріали, передані адміністрацією школи: акти, висновки службових розслідувань та ін., проте не бажала нічого пояснювати, вела себе агресивно, ображала членів профкому. Також свідок [PERSON] вказала на те, що вона була присутня при тому, коли [PERSON] спеціалістом відділу освіти [PERSON] оголошувався висновок службового розслідування від 25.11.2013 р. та пропонувалось надати пояснення по фактам, викладеним у ньому, однак [PERSON] на відріз відмовлялась давати будь-які пояснення. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], класні керівники у 5-х класах, [PERSON], [PERSON], класні керівники у 9-х класах, [PERSON], класний керівник 11-ого класу, [PERSON], вчитель хімії, повідомили, що були присутні при тому, як [PERSON] неодноразово не допускала на свої уроки для перевірки стану викладання уроку інформатики заступників директора школи. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що уроки [PERSON] до листопада 2013 р. проводила в класних кабінетах, а пізніше - в кабінеті інформатики № 321, проте, діти скаржились, що вони не працюють з комп'ютерами, а тільки пишуть. Крім того, діти та їх батьки скаржились на те, що [PERSON] кричить на дітей, жорстоко поводиться з ними, діти стали нервові та бояться її. Класні керівники намагались поговорити з позивачкою, проте на жодні зауваження вона не реагувала, сварилась зі всім колективом. На педраді неодноразово піднімалось питання щодо стану викладання [PERSON] предмету інформатики, проте, оскільки вона не допускала нікого на свої уроки, це питання так і не було вивчене та розглянуте. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які працюють заступниками директора Тисменицької школи з навчально-виховної роботи, повідомили, що [PERSON] систематично не пускала їх на свої уроки, що, в свою чергу, унеможливлювало вивчення стану викладання нею інформатики. При цьому вони завжди заздалегідь, перед уроками попереджали позивачку, що вони мають намір бути присутніми на уроці. Також підтвердили, що позивачка без будь-яких причин та пояснень відмовилась проводити уроки 05.11.2013 р. в кабінеті № 321 і весь час простояла в коридорі. Зазначили, що [PERSON] завжди чимось була незадоволена та просто ухилялась від своїх прямих посадових обов'язків: уроки проводила без використання комп'ютерів, чим порушувала навчальну програму, хоча відповідно до програми діти мають працювати за комп'ютером протягом уроку в 5-му класі -15 хвилин, а в інших класах - 20 хвилин; не проводила уроки в комп'ютерному класі, посилаючись то на те, що їй не надали документів на кабінет, то на те, що комп'ютери укомплектовані не тим яким потрібно програмним забезпеченням. Свідок [PERSON] повідомила, що навіть календарне планування [PERSON] надала їй на перевірку лише 09.10.2013 р., тобто через 1,5 місяці після початку навчального року. Також [PERSON] не проводила інструктажів з безпеки життєдіяльності, не мала робочої папки вчителя, ніколи не приймала участі у громадському житті школи, не готувала дітей до олімпіад; не дотримувалась порядку ведення класних журналів та належним чином не виконувала програми з предмету «Інформатика». Свідок [PERSON] додатково зазначила, що кабінет інформатики належно та повністю укомплектований всім необхідним, на комп'ютерах встановлене необхідне програмне забезпечення, рекомендоване Міністерством освіти, комп'ютери приєднані до мережі Інтернет, всі необхідні документи на кабінет знаходяться в адміністрації школи, оскільки саме директор школи відповідає за це. Спеціалістами з відділу освіти була перевірена готовність кабінету до навчального процесу і жодних зауважень з їх боку не було. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є працівниками відділу освіти Тисменицької РДА та наказом відділу освіти № 179 від 18.11.2013 р. були включені в комісію, завданням якої було проведення службового розслідування фактом порушення [PERSON] трудової дисципліни та посадових обов'язків, повідомили, що 21.11.2013 р. вони прийшли до школи, де їм показали всю необхідну документацію, яка має бути на кабінет інформатики. В цей день в кабінеті директора школи комісія зачитала [PERSON] наказ про проведення службового розслідування та запропонувала їй надати для перевірки конспекти уроків, календарне планування, журнал інструктажів, інструкції до кожної практичної роботи, практичні роботи учнів та інші документи. В свою чергу [PERSON] почала кричати та ображати членів комісії, не бажала давати будь-які пояснення; з рук показала конспекти уроків, в яких не були проставлені дати; журнал інструктажів та інструкції до кожної практичної роботи, а також практичні роботи учнів, були відсутні; в класних журналах за 05.11.2013 р. (коли [PERSON] не проводила уроки, а [PERSON] здійснював її заміну) [PERSON] учням були проставлені «н», теми уроків не були записані, а також містились зауваження заступника директора школи з цього приводу. Висновок комісії від 25.11.2013 р. був зачитаний [PERSON], проте вона відмовилась давати пояснення з приводу висновків службового розслідування, а також відмовилась підписатись за ознайомлення з наказом про догану. 23.12.2013 р. відповідно до наказу відділу освіти № 221 від 23.12.2013 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були включені в комісію, завданням якої було вивчення стану викладання інформатики вчителем Тисменицької школи [PERSON] стану викладання інформатики в 5-х, 9-х класах. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вказаний наказ був виданий на підставі звернення адміністрації школи, оскільки адміністрація не могла провести вивчення стану викладання інформатики [PERSON], бо остання не допускала нікого на свої уроки, про що їм були надані відповідні акти складені в школі. 23.12.2013 р. комісія прийшла в школу, оголосила [PERSON] наказ відділу освіти. [PERSON] дозволила їм бути присутніми на уроках, проте, сама уроки не проводила, а заявила учням, що урок буде проводити заступник директора школи [PERSON] При спілкуванні з членами комісії діти повідомили, що включали комп'ютери один раз за весь навчальний рік, а також те, що вони бояться вчительку. Про відмову [PERSON] проводити уроки комісія склала відповідні акти. Давати пояснення [PERSON] відмовилась. Оскільки вивчити стан викладання [PERSON] інформатики комісії 23.12.2013 р. так і не вдалось через відмову [PERSON] від проведення уроків, то в цей же день - 23.12.2013 р. - відповідно до наказу відділу освіти № 221 від 23.12.2013 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були включені в комісію, завданням якої було проведення службового розслідування у період з 23.12.2013 р. по 25.12.2013 р. щодо систематичного невиконання [PERSON] посадових обов'язків. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили, що 24.12.2013 р. комісія прийшла в школу, оголосила [PERSON] наказ відділу освіти про проведення службового розслідування та запропонувала дати [PERSON] пояснення щодо причин недопущення на уроки адміністрації школи та щодо невиконання наказу відділу освіти № 221 від 23.12.2013 р., проте остання від дачі будь-яких пояснень відмовилась. Свідки, будучи членами комісії, повідомили [PERSON] про те, що вони хочуть бути присутні на уроці. [PERSON] дозволила їм бути присутніми на уроці, проте, сама урок не проводила, а заявила учням, що урок буде проводити представник відділу освіти [PERSON] При цьому [PERSON] в присутності учнів кричала, ображала членів комісії та заступника директора школи, погрожувала. При спілкуванні з членами комісії діти повідомили, що включали комп'ютери один раз за весь навчальний рік, практичні навички роботи з комп'ютером здобувають самостійно в домашніх умовах. Про відмову [PERSON] проводити урок комісія склала відповідний акт. Давати пояснення [PERSON] відмовилась. Висновок комісії був складений 25.12.2013 р. Комісія намагалась 30.12.2013 р. під підпис ознайомити [PERSON] з висновком у відділі освіти, проте остання не бажала нічого слухати і пояснювати. В цей же день висновок комісії був направленій [PERSON] поштою, але лист повернувся в зв'язку з тим, що [PERSON] не прийшла на пошту, щоб його отримати. Свідок [PERSON], вчитель інформатики, яка працює заступником з навчально-виховної роботи Старолисецької ЗОШ і була головою комісії, створеної за наказом відділу освіти Тисменицької РДА № 208 від 09.12.2013 р., та свідок [PERSON], який також був членом цієї комісії, повідомили, що вказану комісію було створено з метою обстеження НКК кабінету інформатики Тисменицької ЗОШ та з метою перевірки його готовності до проведення олімпіади з інформатики, яка мала проводитись на базі цієї школи. Комісією у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були перевірені всі комп'ютери, їх програмне забезпечення та встановлено, що даний НКК придатний до використання в навчально-виховному процесі, виконання навчальних планів і програм з інформатики, а також для проведення Всеукраїнської олімпіади з інформатики. При цьому жодних зауважень щодо непридатності комп'ютерів, недостатності програмного забезпечення, відсутності документації на кабінет, тощо, [PERSON] комісії не надала. Додатково зазначили, що за організацію роботи кабінету, дотримання правил охорони праці, оформлення документації на кабінет несе директор школи, а не вчитель. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши письмові докази, надані суду на обґрунтування та заперечення позовних вимог, всебічно та повно дослідивши таким чином обставини даної справи, суд прийшов до висновку про те , що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 статті 56 закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані: постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; забезпечувати умови для засвоєння вихованцями, учнями, студентами, слухачами навчальних програм на рівні обов'язкових вимог до змісту, рівня та обсягу освіти, сприяти розвитку здібностей дітей, учнів, студентів; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі - правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбності, поміркованості, інших доброчинностей; виховувати в дітей та молоді повагу до батьків, жінок, старших за віком, народних традицій та звичаїв, національних, історичних, культурних цінностей України, її державного й соціального устрою, дбайливе ставлення до історико-культурного та природного середовища країни; готувати учнів і студентів до свідомого життя в дусі взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; додержуватись педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігати вживанню ними алкоголю, наркотиків, іншим шкідливим звичками. Статутом Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів (п. 6.17) передбачені обов'язки педагогічних працівників школи, в т.ч. вони зобов'язані: забезпечувати належний рівень викладання навчальних дисциплін відповідно до навчальних програм з дотриманням вимог Державного стандарту загальної середньої освіти; виконувати Статут закладу, додержуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, умов трудового договору; вести відповідну документацію; дотримуватись педагогічної етики, моралі; постійно підвищувати свій професійний рівень, педагогічну майстерність, рівень загальної аполітичної культури; виконувати накази та розпорядження керівника навчального закладу і органів управління освітою (Т.1 а.с. 147-166). Частиною 2 Правил внутрішнього розпорядку для працівників Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, затверджених директором школи 30.08.2013 року, передбачено, що педагогічні працівники зобов'язані: працювати сумлінно, виконувати навчальний режим, вимоги Статуту закладу освіти і правила внутрішнього трудового розпорядку, дотримуватись дисципліни праці; забезпечувати умови для засвоєння вихованцями, учнями навчальних програм на рівні обов'язкових державних вимог, сприяти розвиткові здібностей учнів; дотримуватись педагогічної етики, моралі; постійно підвищувати свій професійний рівень, педагогічну майстерність і загальну культуру, тощо (Т.1 а.с. 57-68). Розділом 3 Посадової інструкції для вчителя інформатики, затвердженої наказом Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів від 03.11.2011 року №139, передбачені посадові обов'язки вчителя інформатики, в т.ч. вчитель зобов'язаний: здійснювати навчання та виховання учнів з урахуванням специфіки предмету, проводити уроки та інші заняття в закріплених за ним за розподілом навчального навантаження класах; реалізувати освітні програми у відповідності до навчального плану, власних поурочних планів, розкладу занять; забезпечувати рівень підготовки учнів, який відповідає вимогам державного освітнього стандарту; проводити інструктажі учнів з безпеки праці на учбових заняттях з обов'язковою реєстрацією в спеціальному журналі; вести у встановленому порядку класну документацію, своєчасно надавати адміністрації школи звітні дані; допускати у встановленому порядку на заняття представників адміністрації школи з метою контролю та оцінки діяльності педагога; дотримуватись Статуту та Правил внутрішнього трудового розпорядку школи та інших локальних правових актів школи; готуватись до занять, систематично підвищувати свою професійну кваліфікацію, брати участь у роботі педагогічної ради школи та нарадах, які проводить адміністрація школи; дотримуватись етичних норм поведінки в школі, побуті, громадських місцях; тощо (Т.1 а.с. 14-17). Аналогічні посадові обов'язки вчителя передбачені і Посадовою інструкцією учителя № 7. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] відповідно до наказу по Тисменицькій школі № 98 від 15.08.1988 р. була прийнята на посаду вчителя ІОТ у Тисменицьку СШ (тепер Тисменицька спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, надалі - Тисменицька школа), про що свідчить запис в трудовій книжці (Т.1 а.с. 11-13). 03.11.2011 р. [PERSON] отримала посадову інструкцію вчителя інформатики (Т.1 а.с. 14-17) та посадову інструкцію учителя № 7 (Т.1 а.с. 51-53), що підтверджується її власноручним підписом в журналі видачі посадових інструкцій педагогічним працівникам Тисменицької ЗОШ І-ІІІ ступенів (Т.1 а.с. 54-55), її підписом на посадовій інструкції та не заперечується самою позивачкою. 05.11.2013 р. Тисменицькою школою було видано наказ № 145 (Т.1 а.с. 72), відповідно до п.1 якого вчителю інформатики [PERSON] було наказано проводити всі уроки згідно розкладу в кабінеті інформатики № 321. Адміністрація школи намагалась ознайомити з цим наказом [PERSON] під розписку, проте остання відмовилась, про що було складено Акт № 1 від 05.11.2013 р. (Т.1 а.с. 73). Позивачка [PERSON] протягом 05.11.2013 р. не провела 6 уроків інформатики у 11-А, 10-Б, 10-А класах, які були передбачені шкільним розкладом занять, так як хотіла проводити ці уроки в класних кабінетах, а не в кабінеті інформатики № 321. Даний факт не заперечувався позивачкою. В цей день уроки у вказаних класах в кабінеті інформатики № 321 провів вчитель [PERSON], а позивачка виставила всім учням 10-А, 10-Б та 11-А класів «н» в журналі та написала доповідні на ім'я директора школи, в яких вказала на відсутність учнів в їх класних кабінетах (Т.1 а.с. 88-96, Т.2 а.с. 41-43). Факти не проведення уроків [PERSON] були зафіксовані Актами № 2,3,4,5,6,7 від 05.11.2013 р. (Т. 1 а.с. 74-79). На вимогу директора школи дати письмове пояснення з приводу не проведення уроків протягом 05.11.2013 р. [PERSON] відмовилось, що було засвідчено Актом № 8 від 05.11.2013 р. (Т.1 а.с. 80). З оглянутих в судовому засіданні за клопотанням позивачки класних журналів 10-А, 10-Б, 11-А класів за 2013-2014 навчальний рік, вбачається, що [PERSON] уроки 05.11.2013 р. в цих класах вона не проводила, про що в розділі журналів «Інформатика», в кінці журналу є відповідні записи як заступника директора школи, так і самої позивачки. У зв'язку з порушенням [PERSON] трудової дисципліни, невиконання нею своїх безпосередніх обов'язків вчителя, адміністрація Тисменицької школи листом від 12.11.2013 р. звернулась до Відділу освіти Тисменицької РДА (надалі - відділ освіти) з проханням застосувати до позивачки дисциплінарне стягнення у виді догани (Т.1 а.с. 70). Для об'єктивного з'ясування фактичних обставин, вказаних у листі, відповідно до Наказу Відділу освіти Тисменицької РДА № 179 від 18.11.2013 р., з числа працівників відділу освіти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була створена комісія, метою якої було проведення у період з 20.11.2013 р. по 25.11.2013 р. службового розслідування по фактах невиконання посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни [PERSON] (Т.1 а.с. 71). Під час службової перевірки комісією було складено Акт № 2 від 21.11.2013 р., яким встановлено, що [PERSON] неналежно ведуться конспекти уроків, відсутній журнал реєстрації інструктажів з безпеки життєдіяльності на уроках інформатики, підтвердився факт не проведення уроків [PERSON] без поважних причин (Т.1 а.с. 81-82). Також у акті було зафіксовано, що [PERSON] відмовилась давати пояснення з приводу встановлених порушень, вела себе агресивно, кричала та погрожувала комісії в присутності учнів. За наслідками службової перевірки комісія склала Висновок, який був затверджений 25.11.2013 р. начальником відділу освіти Тисменицької РДА Шарабуряк С.І. Відповідно до цього висновку комісією було встановлено, що [PERSON] дійсно без поважних причин не провела 6 уроків інформатики 05.11.2013 р.; відмовилась від підпорядкування заступнику директора школи з навчально-виховної роботи, оскільки не допускала для відвідування своїх уроків; не проводила інструктажі з безпеки життєдіяльності на уроках інформатики, оскільки в неї був відсутній відповідний журнал; не дотримувалась правил внутрішнього трудового розпорядку школи; неналежно вела конспекти проведення уроків, тобто комісією було встановлено невиконання [PERSON] посадових обов'язків та недотримання нею трудової дисципліни. Комісією було рекомендовано притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у виді догани (Т.1 а.с. 48-50). 25.11.2013 р. адміністрацією Тисменицької школи був складений Акт про те, що [PERSON] надавати письмові пояснення з приводу допущених порушень, висвітлених у Висновку службового розслідування, який був складений комісією відділу освіти, відмовилась (Т.1 а.с. 98). Наказом Відділу освіти Тисменицької РДА № 183 від 25.11.2013 р. [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошена догану за порушення трудової дисципліни і невиконання покладених на неї посадових обов'язків на підставі висновків службового розслідування від 25.11.2013 р. (Т. 1 а.с. 6). Ознайомившись з результатами службового розслідування та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, [PERSON] відмовилась проставити підпис про ознайомлення, про що члени комісії в присутності адміністрації школи склали Акт № 3 від 25.11.2013 р. (Т. 1 а.с. 97). В подальшому, порушуючи посадову інструкцію, Статут школи, Правила внутрішнього трудового розпорядку, [PERSON] не пустила без поважних причин заступників директора з навчально-виховної роботи [PERSON] та [PERSON]: 28.11.2013 р. - на урок в 5-В класі, 02.12.2013 р. - на урок в 5-А класі, 03.12.2013 р. - на урок в 11-А класі, 04.12.2013 р. - на урок в 9-В класі, 05.12.2013 р. - на урок в 5-В класі, 09.12.2012 р. - на урок в 5-Б класі, 10.12.2013 р. - на урок в 10-Б класі, 11.12.2013 р. - на урок в 9-Б класі, 12.12.2013 р. - на урок в 5-В класі, 16.12.2013 р. - на урок в 5-Б класі, 17.12.2013 р. - на урок в 10-Б класі, 18.12.2013 р. - на урок в 9-Б класі, 19.12.2013 р. - на урок в 5-В класі, про що були складені відповідні Акти №№ 17-24, 26-30 (Т.1 а.с. 110-117, 119-123). У зв'язку з неможливістю вивчення стану викладання предмету інформатики, оскільки [PERSON] постійно не допускала адміністрацію школи на уроки, з метою підготовки до педради, на якій мало розглядатись питання щодо стану викладання інформатики у школі, директор школи звернулась з листом до відділу з освіти з проханням направити спеціалістів з відділу освіти для вивчення цього питання (Т.1, а.с. 104). Відповідно до наказу відділу освіти Тисменицької РДА № 221 від 23.12.2013 з числа працівників відділу освіти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була створена комісія, завданням якої було вивчення стану викладання інформатики в 5-х, 9-х класах вчителем Тисменицької школи [PERSON] (Т.1 а.с. 105) . Оскільки комісії вивчити 23.12.2013 р. стан викладання [PERSON] інформатики так і не вдалось, оскільки остання відмовилась проводити уроки, про що комісією було складено Акти № 5, 6 від 23.12.2013 р. (Т.1 а.с. 106, 107), то в цей же день - 23.12.2013 р. - відповідно до наказу відділу освіти Тисменицької РДА № 221 від 23.12.2013 р. було створено комісію у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], завданням якої було проведення службового розслідування у період з 23.12.2013 р. по 25.12.2013 р. щодо систематичного невиконання [PERSON] посадових обов'язків (Т.1 а.с. 108). 24.12.2013 р. на вимогу комісії надати пояснення щодо причин недопущення на уроки адміністрації школи та щодо невиконання наказу відділу освіти № 221 від 23.12.2013 р., [PERSON] від дачі будь-яких пояснень відмовилась, про що було складено Акт № 8 від 24.12.2013 р. (Т.1 а.с. 109). Також в цей же день (24.12.2013 р.) комісія відвідала урок інформатики, проте [PERSON], дозволивши членам комісії бути присутніми на уроці, сама урок не проводила, а повідомила учням, що урок буде проводити представник відділу освіти. При цьому [PERSON] в присутності учнів кричала, ображала членів комісії та заступника директора школи, погрожувала. Діти, при спілкуванні з членами комісії, повідомили, що включали комп'ютери один раз за весь навчальний рік, практичні навички роботи з комп'ютером здобувають самостійно в домашніх умовах. Про відмову [PERSON] проводити урок комісія склала Акт № 9 від 24.12.02013 р. (Т.1 а.с. 124). Висновком комісії, затвердженим 25.12.2013 р. начальником відділу освіти Тисменицької РДА, було встановлено порушення [PERSON] п. 6.17 Статуту Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, п. 4 ч.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників цієї школи, а також низки пунктів Посадової інструкції, які полягали у: невиконанні наказів і розпоряджень дирекції школи та відділу освіти, незабезпечення належного рівня викладання інформатики відповідно до навчальних програм, недотримання педагогічної етики, моралі та поваги до особистої гідності учнів, не підпорядкуванні заступнику директора школи з навчально-виховної роботи, не проведенні уроків в закріплених класах відповідно до розкладу уроків, порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку (Т.1 а.с. 100-103). 25.12.2013 р. адміністрація Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів звернулась до Відділу освіти Тисменицької РДА з проханням притягнути вчителя інформатики [PERSON] до дисциплінарної відповідальності на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України та застосувати щодо неї дисциплінарне стягнення у виді звільнення (Т.1 а.с. 125). Цього ж дня відділ освіти Тисменицької РДА звернувся до профспілкового комітету працівників освіти Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів з листом, в якому просив надати згоду на звільнення з роботи [PERSON] за п. 3 ст. 40 КзпП України (Т.1 а.с. 126). 30.12.2013 р. у відділі освіти комісія намагалась під підпис ознайомити [PERSON] з висновком службового розслідування від 25.12.2013 р., проте остання не бажала нічого слухати і покинула відділ освіти, про що було складено Акт № 10 (Т.1 а.с. 127). В цей же день висновок комісії був направленій [PERSON] поштою, про що свідчить квитанція Укрпошти (Т.1 а.с. 128-129). 02.01.2014 р. відбулось засідання первинної профспілкової організації Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, де було розглянуто питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Протоколом засідання профспілкового комітету зафіксовано, що профком одноголосно вирішив надати згоду звільнення з роботи [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (Т. 1 а.с. 192-196). 09.01.2014 р. наказом Відділу освіти Тисменицької РДА № 2-к на підставі службового подання директора Тисменицької спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів від 25.12.2013 р. № 269, матеріалів службового розслідування від 25.12.2013 р. та згоди профкому школи від 02.01.2014 р. [PERSON] було звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 15.01.2014 р. (Т.1 а.с. 135). З даним наказом [PERSON] була ознайомлена 15.01.2014 р., про що свідчить її підпис на наказі. Судом не приймаються до уваги доводи позивачки [PERSON] про те, що вона відмовлялась від проведення уроків у зв'язку з тим, що їй не було надано Акт-дозвіл на проведення занять у кабінеті № 321, іншу необхідну документацію, а також новий Акт введення в експлуатацію НКК, оскільки після складання Акту документацію введення в експлуатацію НКК від 14.11.2008 р. кабінет інформатики був доукомплектований ще 7 комп'ютерами, на які, на думку позивачки, була відсутня документація. Як вбачається з копій документів, доданих до матеріалів, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні, на час вчинення [PERSON] дисциплінарних правопорушень у адміністрації школи була в наявності вся необхідна документація, яка надавала можливість [PERSON] як вчителю інформатики належним чином проводити уроки в кабінеті № 321, виконуючи при цьому навчальну програму та застосовуючи наявні комп'ютери, а саме: Акт введення в експлуатацію НКК від 14.11.2008 р. (Т.1 а.с. 202), санітарний паспорт кабінету інформатики № 321 (Т.1 а.с. 208-212), санітарний паспорт кабінету інформатики та інформаційно-комунікаційних технологій навчання № 321 (Т.1 а.с. 213-216), санітарний паспорт кабінету інформатики та інформаційно-комунікаційних технологій навчання № 321 (Т.1 а.с. 204-207), Акт готовності навчального закладу до 2013/2014 навчального року від 14.08.2013 р. (Т.1 а.с. 217), Акт-дозвіл на проведення занять в кабінеті інформатики № 321 від 03.09.2013 р. (Т.1 а.с. 231), Ліцензії, Технічний звіт по електровимірних роботах, випробуваннях від 06.11.2012 р. та ін. Відповідно п. 4.1.1 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого Наказом МОН України 01.08.2001 р. № 563, керівник закладу освіти відповідає за створення безпечних умов навчально-виховного процесу згідно з чинним законодавством, міжгалузевими та галузевими нормативними, інструктивними та іншими документами з охорони праці, безпеки життєдіяльності, цим положенням; не дозволяє проведення навчально-виховного процесу за наявності шкідливих та небезпечних умов для здоров'я учасників навчально-виховного процесу. Аналогічні норми містяться у: Державних санітарних правилах та нормах «Влаштування та обладнання кабінетів комп'ютерної техніки в навчальних закладах та режим праці учнів на персональних комп'ютерах», затверджених Постановою Головного санлікаря України від 30.12.1998 р. № 9, Правилах безпеки під час навчання в кабінетах інформатики навчальних закладів системи загальної середньої освіти, затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці України від 16.03.2004 р. № 81, Положенні про кабінет інформатики та інформаційно-комунікаційних технологій навчання загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених МОН України від 20.05.2004 № 407. Крім того, відповідно до наказу відділу освіти Тисменицької РДА № 208 від 09.12.2013 р. була створена комісія в складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], завданням якої було обстеження НКК кабінету інформатики Тисменицької ЗОШ та перевірка його готовності до проведення до олімпіади з інформатики, яка мала проводитись на базі цієї школи (Т.1 а.с. 235-236). Даною комісією були перевірені всі комп'ютери з кабінету № 321, їх програмне забезпечення та встановлено, що даний НКК придатний до використання в навчально-виховному процесі, виконання навчальних планів і програм з інформатики, а також для проведення Всеукраїнської олімпіади з інформатики. При цьому [PERSON] жодних зауважень щодо непрацездатності комп'ютерів, недостатності або відсутності програмного забезпечення, відсутності документації на кабінет, тощо, комісії не надала. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що [PERSON] могла провести в кабінеті № 321 як теоретичні уроки інформатики, так і уроки інформатики з використання комп'ютерів, які були в кабінеті станом на 14.11.2008 р. (5 шт.), а тому її відмова від проведення уроків є неправомірною та такою, що порушує, насамперед, права дітей на якісну освіту, які передбачені ст. 53 Конституції України, а також КЗпП України, Статут Тисменицької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів, Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників цієї школи та Посадову інструкцію. Таким чином процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] як в першому так і другому випадках відбувалася виключно з підстав порушення нею трудових обов'язків та в порядку передбаченому відповідними нормами КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується Кодексом законів про працю України, так відповідно до частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно зі статтею 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Відповідно до за значеної норми та з урахуванням вимог Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 р. № 651-XIV (зі змінами) право накладати дисциплінарні стягнення на педагогічних працівників надано відповідним органам управління освітою. Відповідно до статті 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Оскільки КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення, то під час обрання виду стягнення необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. При цьому притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення це право роботодавця, а не його обов'язок. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. При цьому дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У відповідності до ст. 150 КЗпП України працівник може оскаржити накладення стягнення у порядку, встановленому главою XV КЗпП, звернувшись до комісії з трудових спорів закладу або до суду. З'ясувавши обставини справи у їх сукупності, факти дотримання роботодавцем строків і порядку застосування стягнення у вигляді догани, наявності доказів вчинення проступку та ступінь його тяжкості, суд вважає, що відсутні підстави для скасування наказу про оголошення догани, оскільки дане дисциплінарне стягнення було правомірно оголошено позивачці з дотриманням вимог законодавства. Отож вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу відділу освіти Тлумацької РДА № 183 від 25.11.2013 р. про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани є безпідставними і не підлягають до задоволення. Стосовно вимог позивачки про визнання незаконним та скасування наказу Відділу освіти Тисменицької РДА № 2-к від 09.01.2014 р. про звільнення [PERSON] з посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне. П. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначено коли накладення стягнення передує звільненню, зокрема вказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. П. 22 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 р. за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказує, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. У відповідності з роз'ясненнями, викладеними у п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю. З представлених сторонами доказів не вбачається, що відповідачами було порушено права позивачки у сфері трудових відносин, а тому вимоги позову про визнання незаконним та скасування наказу Відділу освіти Тисменицької РДА № 2-к від 09.01.2014 р. про звільнення [PERSON] з посади на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, поновлення на роботі, стягнення з середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Звільненню із зазначених підстав має передувати процедура накладення дисциплінарного стягнення у порядку, передбаченому КЗпП України. Правомірність накладення такого дисциплінарного стягнення у порядку, передбаченому КЗпП України, в судовому порядку була перевірена, а правових підстав для скасування наказу № 183 від 25.11.2013 р. про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани судом не встановлено. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до вимог положень КЗпП України, звільнено позивачку з роботи за систематичні порушення трудової дисципліни та систематичне невиконання покладених на неї посадових обов'язків, а відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 40, 147-150, 233 КЗпП України, Закону України «Про загальну середню освіту», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»,

Outcome: dismissed