Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок [ADDRESS] в с. Тополине Нікольського району Донецької області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,59 га, що знаходиться на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області. 23.05.2014 року вона звернулася до Другої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та на підставі її заяви була заведена спадкова справа № 194/2014, зареєстрована в Спадковому реєстрі 23.05.2014 року за № 56111761. Крім неї на момент смерті її батька спадкоємцями також є її мати [PERSON], її брат [PERSON] та її сестра [PERSON] Її мати [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. [PERSON] та [PERSON] були обізнані про смерть батька, але із заявами про прийняття спадщини не зверталися, на спадщину не претендують. Інших спадкоємців за заповітом або за законом після смерті її батька немає. 27.04.2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Проте, постановою державного нотаріуса їй в цьому було відмовлено оскільки спадкова справа № 197/2014 знаходиться в м. Донецьк, в зоні АТО та до неї доступу не має. Таким чином, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому порядку з тих підстав, що оригінал спадкової справи на даний час перебуває на території проведення АТО, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з чим, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку загальною площею 5,59 га, що розташована на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької областів порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області Вайновської О.Є. від 08.06.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачам визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачам та третім особам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачі у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подали. Під час підготовчого провадження судом витребувано з Нікольської державної нотаріальної контори відомості про видачу свідоцтв про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] та відомості щодо наявності посвідчених заповітів після смерті останнього. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 20.09.2018 року під головуванням судді Вайновської О.Є. закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 року у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Володарського районного суду Донецької області Вайновської О.Є., головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю Подліпенця Є.О. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.10.2018 року вищевказана цивільна справа прийнята до провадження судді Подліпенця Є.О. та повторно розпочато її розгляд по суті в порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представники третіх осіб: Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області - Галла К.Г. та Другої Донецької державної нотаріальної контори - Давидова\~С.М.у судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути без їх участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з'явившихся учасників справи. Розглянувши письмові заяви позивачки та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.11.1977 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: батько - [PERSON], мати -[PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.05.2004 року [PERSON] на підставі рішення Володарської районного ради від 16.10.1986 року № 229 на праві приватної власності в цілому належить домоволодіння [ADDRESS] в с. Тополине Нікольського району Донецької області, що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3649260 від 21.05.2004 року. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 03.09.2001 року [PERSON] на підставі рішення Тополинської сільської Ради народних депутатів від 23.06.2001 року № ІІІ-ХІХ № 141 на праві приватної власності є власником земельної ділянки площею 5,59 га, розташованої на території Тополинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та відомостями про право власності. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO], 21 грудня 2013 року в Петровському районі м. Донецька Донецької області у віці 75 років помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 1035. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37451574 від 23.05.2018 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], Другою Донецькою державною нотаріальною конторою 23.05.2014 року заведена спадкова справа № 197/2014, зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 56111761, що також підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53256269 від 11.09.2018 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53256317 від 11.09.2018 року відомості щодо посвідчених заповітів або спадкових договорів залишених спадкодавцем [PERSON] відсутня. Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.2017 року державний нотаріус Другої Донецької державної нотаріальної контори Давидова\~С.М.відмовила [PERSON] у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,59 га, що знаходиться на території Тополинської сільської ради Донецької області, та житловий будинок [ADDRESS] оскільки коло спадкоємців після смерті [PERSON] не має можливості виявити, так як спадкова справа № 197/2014 знаходиться за адресою: [ADDRESS] в зоні АТО, та до неї немає доступу. Відповідно до копії технічного паспорту виготовленого КП Володарської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» виготовленого за замовою [PERSON] станом на 20.10.2014 року житловий будинок [ADDRESS] в с. Тополине Нікольського району Донецької області складається з житлового будинку літ. А-1, сіней літ. а1, ганку літ. а1, сараю літ. Г збудованих у 1968 році, сараю літ. Б, вбиральні літ. В збудованих у 1967 році, літньої кухні літ. Д, погребу літ. Д/п, забору літ. № 1, воріт літ. № 2 збудованих у 1970 році. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами станом на 22.12.2014 року складає 94480,00 грн., що підтверджується копією Висновку про вартість майна. Згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою Відділу Держземагенства у Володарському районі Донецької області від 21.10.2014 № 4503 вартість земельної ділянки, площею 5,59 га, що належить [PERSON], станом на 2014 рік становить 153327,19 грн. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно правового змісту ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України передбачено п'ять черг спадкування за законом та спадкування за правом представлення. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємиць за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу її відкриття. Також статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. (ст.1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З представлених суду позивачкою доказів не вбачається, що остання, як спадкоємиць першої черги за законом прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки відомості, що вона на час смерті проживала разом з спадкодавцем або протягом шести місяців подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини матеріали справи не містять, а наявність заведеної спадкової справи не свідчить, що спадкова справа була заведена саме за її зверненням. Крім цього позивачкою не доведено, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, а з представлених суду доказів не можливо встановити коло всіх спадкоємців, а відповідно і належних відповідачів у справі, які мають відповідати за позовом, тим паче, що доказів родинного зв'язку між спадкодавцем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів того, що відповідачка [PERSON], яка є матір'ю позивачки відмовилася у встановленому законом порядку від прийняття спадщини на її користь. Проте, в свою чергу у суду також нема підстав вважати, що мати позивачки є взагалі спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], оскільки доказів того, що вона з померлим на час його смерті перебувала у шлюбі також суду не надано. З огляду на вищенаведене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що стороною позивача не доведені обставини на які вона посилається, як на підставу задоволення позовних вимог, а саме те, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька, є єдиним спадкоємцем за законом, а відповідачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] якимось чином порушили її права та свободи, суд вважає, що права позивача відповідачами не порушені, а тому судового захисту не потребують, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати у виді судового збору сплачені позивачкою при зверненні до суду на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що останній в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі відшкодуванню відповідачами не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed