Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 р. в справі № 739/39/17, залишеним в силі Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 р. відповідачів, [PERSON] та [PERSON], визнано винними в скоєні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 355 КК України. Як встановлено судом першої інстанції, [PERSON] спільно з [PERSON], шляхом жорстокого поводження та неодноразового застосування фізичного га психологічного насильства примушували її сина [PERSON], до виконання цивільно-правового зобов'язання, а саме виконання договору позики, чим спричинили тяжкі наслідки, а саме скоєння самогубства [PERSON]Так, в кінці травня 2016 року [PERSON], перебуваючи в м. Новгород- Сіверському Чернігівської області, дав [PERSON] в борг гроші у сумі 500 грн. з домовленістю про повернення ним всієї ж суми при можливості в найближчий час. Також на початку липня 2016 року [PERSON] перебуваючи в м.Києві, дав [PERSON] в борг гроші у сумі 500 грн. та мобільний телефон марки «Nокіа Е51» з домовленістю про повернення ним цієї ж суми грошей та телефону при можливості в найближчий час.Однак [PERSON], через скрутне матеріальне становище в подальшому не зміг повернути [PERSON] та [PERSON] позичені ними грошові кошти та мобільний телефон. Починаючи з кінця липня 2016 року як по телефону, так і особисто, [PERSON] та [PERSON] стали вимагати погашення боргу [PERSON] Вказані дії [PERSON] та [PERSON] супроводжувалися вимаганням у [PERSON] взяти гроші в кредит, систематичними образами його особи, нецензурною лайкою, нанесенням тілесних ушкоджень, а також погрозою їх застосування. Зокрема, в кінці липня 2016 року, в денний час, [PERSON] та [PERSON] приїхали до господарства за адресою: [ADDRESS] де проживав [PERSON], та вимагаючи повернення боргу, в дворі вказаного господарства, завдали йому декілька ударів долонями рук в голову кожен, при цьому указані насильницькі дії супроводжували погрозами. Далі, 20 серпня 2016 року, близько 20 год. 00 хв., [PERSON] та [PERSON], перебуваючи на території ферми ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», що розташована на околиці с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вимагаючи від потерпілого [PERSON] повернення позичених грошових коштів, нанесли декілька ударів останньому долонями рук по обличчю кожен, встановивши тижневий строк для повернення боргу. Також, 29 серпня 2016 року, близько 22 год. 00 хв., [PERSON] та [PERSON] приїхали на територію зазначеної вище ферми ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», де в той час працював [PERSON], та створивши ситуацію безвихідності та неможливість чинити опір, змусили останнього залізти в багажник автомобіля «ЗАЗ-1102», днз. [NUMBER] та відвезли його до лісу, що знаходився за с. Карасі Семенівського району Чернігівської області, де з метою примусу [PERSON] в найближчий час передати їм грошові кошти, застосовували до нього фізичне насильство, а саме наносили [PERSON] удари руками по голові, при цьому висловлювали на його адресу погрози фізичною розправою у разі неповернення їм боргу в найближчий час. При цьому встановили [PERSON] граничний термін повернення боргу - до 02 вересня 2016 року, а у разі неповернення пригрозили розправою та після цього, в темну пору доби, лишили [PERSON] в лісі.Не витримавши жорстокого поводження, шантажу, систематичного приниження людської гідності, а також будучи неспроможним знайти гроші для [PERSON] та [PERSON], [INFO] у вечірній час, перебуваючи у сараї господарства за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS], [PERSON], маючи намір померти, що виник в результаті протиправних дій [PERSON] та [PERSON], вчинив самогубство через повішення в петлі, залишивши передсмертну записку.Таким чином, відповідачів визнано винними в примушування її сина [PERSON] до виконання цивільно-правових зобов'язань, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді самогубства останнього. В кримінальному провадженні позивач визнана потерпілою як матір [PERSON] Такими діями [PERSON] та [PERSON], спричинили їй моральні стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, втратою сина. Просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка про отримання ухвали суду та матеріалів позовної заяви та відповідно відзиву на позовну заяву у встановлений судом термін не надав. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача [PERSON] суд приходить до наступних висновків. Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 р. в справі № 739/39/17, залишеним в силі Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 р. відповідачів, [PERSON] та [PERSON], визнано винними в скоєні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 355 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям а також особам, які проживали однією сім'єю. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачці душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 300000 грн., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів. При прийнятті рішення, суд приймає до уваги, що внаслідок навмисних, неправомірних та винних дій відповідачів позивачці завдано моральної шкоди, спричиненої смертю її єдиного сина. Встановлене судом підтверджується: копією ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року про залишення вироку Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області без змін, яким [PERSON] та [PERSON] засуджено до 5 років позбавлення волі за ч.3 ст.355 КК України. Таким чином позов обргунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави по 1500 гривень з кожного, виходячи з ціни позову. На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України та

Outcome: approved