Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що 02.09.2001 року сторони уклали шлюб. Зазначає, що під час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося і з початку 2020 року вони спільно не проживають. Кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. А тому, вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечать її особистим інтересам. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте був повідомлений телефонограмою про розгляд справи, повідомив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.09.2001\~ року сторони уклали шлюб зареєстрований 02.09.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького областного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис № 1069. Під час шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.2003 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2011 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2013 року, [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved