overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, з ведення спільного господарства. З липня 2014 року разом не живуть. Подальше збереження сімї не можливо. В звязку з цим, просила розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила суд провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №564. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони з липня 2014 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем протягом останнього року почали погіршуватись через непорозуміння та різні погляди на майбутнє, припинення спільного проживання з березня 2017 року через небажання продовжувати сімейні стосунки, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №429. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони з березня 2017 року припинили шлюбні відносини, разом не проживають та примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07.09.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що між нею та відповідачем тривалий час були непорозуміння та суперечки, що призвело до припинення шлюбних відносин, втрати почуття любові та поваги оди н до одного, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила про визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №486. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно пояснень його представника визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що згідно пояснень позивачки та представника відповідача сторони чотири роки потому припинили шлюбні стосунки, проживали окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити [PERSON]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.05.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON]., [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов′язки, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, що призвело до припинення з березня 2016 року шлюбних відносин та спільного проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач в призначене судове засідання не з′явився, про причини неявки не повідомив. За вказаних вище обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч. 3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №50. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, той факт, що сторони з березня 2016 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, позивачка згідно поданої заяви підтримала позов, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на вільній згоді жінки та чоловіка, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити - [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.08.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки з 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань по справі не надав. В звязку з цим, у відповідності до положень ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року виконкомом Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №04. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.3\~ст.56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи що сторони з 2012 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей не відбулось та позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.09.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відносини з відповідачем протягом останнього року погіршились через діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з жовтня 2019 року, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №355. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи подану позивачкою заяву про підтримання позову та заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. \~ \~ \~ \~Відповідно до заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.10.1977 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що з травня 2018 року внаслідок обставин, яку виникли на унеможливлюють спільне життя з відповідачем, через зловживання ним спиртними напоями, вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 1977 року відділом ЗАГС Ленінського району м.Дніпропетровська, актовий запис №1968. 17 серпня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №860. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони з травня 2018 року року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між ними не відбулось та позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти цього, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.10.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає подальше збереження шлюбу та примирення неможливим та просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №346. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, припинення спільного проживання та ведення спільного господарства, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданій заяві та письмових поясненнях також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №28. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, разом не проживають та примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved