Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 06.04.2016 року із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 28.01.2014 року шлюб з відповідачем розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подання позову до суду. Сторони в судове засідання зявились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, з матеріалам справи був ознайомлений особисто 8.09.2016 року (а.с.20), про причину не явки не повідомив, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитину залишено проживати з матірю (а.с.25). Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться син, а батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Враховуючи аліментний обовязок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що дитина проживає з позивачкою, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на її утримання щомісячно аліменти у розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved