Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши свої вимоги, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у неї з відповідачем є сумісна дитина [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Відповідач працює. 18 липня 2014 року між нею та відповідачем була укладена мирова угода, яка посвідчена нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] і зареєстрована в реєстрі за №1624. Згідно одного з пунктів зазначеної угоди, відповідач зобовязаний щомісячно, починаючи з травня 2013 року, добровільно сплачувати аліменти в розмірі суми еквівалентній 50 доларів США, згідно курсу Національного банку України на доньку [PERSON], [INFO], уродженки с.м.т. Тарутине Тарутинського району Одеської області до досягнення нею 18-річного віку на рахунок її матері [PERSON] №5211537354327459, який знаходиться в Южному ГРУ ПриватБанк. Однак, відповідач свої обовязки не виконує. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO]: з 28 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року в розмірі 1300 гривень щомісячно; з 01 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від її представника надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність позивачки, на уточнених позовних вимогах наполягає (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від представника відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність відповідача (а.с.35). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 статті 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». З матеріалів справи вбачається, що сторони мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №273073, виданим 05 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №42 (а.с.3); свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5-6). 18 липня 2013 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена мирова угода, яка посвідчена нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] і зареєстрована в реєстрі за №1624 (а.с.7). Згідно одного з пунктів зазначеної угоди, відповідач зобовязаний щомісячно, починаючи з травня 2013 року, добровільно сплачувати аліменти в розмірі суми еквівалентній 50 доларів США, згідно курсу Національного банку України на доньку [PERSON], [INFO], уродженки с.м.т. Тарутине Тарутинського району Одеської області до досягнення нею 18-річного віку на рахунок її матері [PERSON] №5211537354327459, який знаходиться в Южному ГРУ ПриватБанк. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Що стосується вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час саме з 28 жовтня 2013 року, суд прийшов до наступного. Зазначена угода свідчить про вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Але у зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, позивачка не одержує їх. Однак, з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів позивачка звернулась 02 листопада 2016 року за вхідним №4433 (а.с.2). Враховуючи викладене та вимоги ч. 2 ст. 191 СК України, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти за минулий час з 02 листопада 2013 року. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що: відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: partial