Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 5000 грн. на кожну дитину, а саме: на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання до суду позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2004 вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2018 було розірвано. У шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що після розірвання шлюбу відповідач надає матеріальну допомогу на дітей, сплачуючи на утримання в середньому близько 9500 грн. на місяць, проте робить це нерегулярно, а суми такої допомоги є мінливими і часто недостатніми для належного утримання дітей. Відповідач є працездатною особою, отримує дохід від підприємницької діяльності, має добре здоров`я, на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків або дружини не має. З урахуванням вищевикладеного вважає, що відповідач взмозі сплачувати на утримання їх спільних дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 10\~000 грн. на місяць. За викладених обставин, з метою захисту права дітей на належне тримання батьком, позивачка вирішила звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Соснівського районного сулу м. Черкаси від 28.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов. Так,\~до суду\~відповідачем скеровано\~04.02.2020\~відзив на\~позов,\~яким він\~визнав вимоги\~частково та\~просить суд\~стягнути з\~нього на\~користь позивачки\~аліменти в\~розмірі 2000\~грн.\~на кожну\~дитину.\~При цьому,\~у відзиві\~вказує,\~що,\~дійсно,\~від шлюбу,\~який розірвано\~рішенням Соснівського\~районного суду\~м.\~Черкаси від\~25.01.2018,\~вони мають\~двох дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Діти проживають\~з матір`ю.\~Після розірвання\~шлюбу між\~ним та\~позивачкою було\~досягнуто домовленості,\~згідно з\~якою він\~виплачує їй\~компенсацію за\~її частку\~в праві\~власності на\~автомобілі,\~які були\~придбані під\~час шлюбу,\~в розмірі\~85000\~грн.,\~а аліменти\~відповідач буде\~сплачувати по\~можливості,\~проте не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на кожну\~дитину.\~Так,\~за два\~роки після\~розлучення відповідачем\~сплачено аліментів\~на загальну\~суму 90227,97\~грн.,\~що з\~розрахунку на\~місяць становить\~3759,49\~грн. Зазначив,\~що з05.08.2019 він був зареєстрований як фізична особа - підприємець. Згідно з податковою декларацією за 2019 рік ним отримано 41906,58 грн. доходу. З 21.01.2020 відповідач офіційно працевлаштований та отримує оклад 4723 грн. Вважаючи вище викладені обставини, відповідач не згідний з розміром аліментів, який позивачка просить суд стягнути. Відповіддю на відзив від 12.02.2020 позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити повністю. Зокрема, вказує, що вона заперечує наявність домовленості між нею і відповідачем про те, що останній сплачуватиме їй компенсацію вартості транспортних засобів, набутих під час перебування у шлюбі. Грошові кошти, які вносив відповідач на її картковий рахунок (у тому числі, згідно з платіжними документами), останній сплачував саме як аліменти на утримання дітей. Намагання відповідача уникнути виконання обов`язку по належному утриманню дітей з посиланням на те, що отримуваний ним дохід не дає змоги сплачувати аліменти у розмірі, який вона просить, немає нічого спільного з гарантіями якнайкращого забезпечення інтересів їх дітей. Твердження відповідача про те, що він не спроможний сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 10000 грн. на місяць, спростовується доказами у справі, які були подані як нею, так і самим відповідачем. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Кириченко Г.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Обов`язок відповідача батька утримувати дітей є беззаперечним, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача по справі дозволяє утримувати спільних з позивачкою дітей. Враховуючи, що відповідач отримує чималі доходи від ведення підприємницької діяльності, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. на кожу дитину. Діти відвідують гуртки. Також, у своїй промові адвокат посилалася на цивільну справу про поділ майна подружжя [PERSON] , яка знаходиться у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси і з якої вбачається, що наявність дороговартісних транспортних засобів, які відповідач використовує при здійсненні підприємницької діяльності, спростовують його твердження про неспроможність сплачувати аліменти на дітей в розмірі, заявленному позивачкою. Представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. в судовому засіданні позов визнала частково, вважаючи, що 2000 грн. на кожну дитину буде достатнім та виправданим для забезпечення дітям належного утримання для гармонійного розвитку. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач виконав домовленість з позивачкою стосовно виплати останній компенсації за частку в праві власності на автомобілі, які були придбані під час шлюбу, в розмірі 85000 грн., та сплачує, по можливості, аліменти. Тобто, відповідач усвідомлює свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, проте сплата аліментів у визначеному позивачкою розмірі, не відповідає нормам чинного законодавства України та є для нього непосильною. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 31.07.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2018 розірвано. В шлюбі народилися діти дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Діти зареєстровані разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи. Згідно з\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до п. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] сплачено на користь позивачки аліменти на утримання дітей на загальну суму 90227,97 грн., що з рорахунку на місяць станосить 3759,49 грн. Дані обставини підтверджено квитанціями про оплату, відповідно до яких вказано призначення платежу: на дітей або аліменти, та роздруківками приват 24 позивачки, що містяться в матеріалах справи. (21.06.2018 4300 грн.; 23.06.2018 2700 грн.; 13.07.2018 6030,15 грн.; 06.08.2018 6030,15 грн.; 19.09.2018 3522,59 грн.; 05.09.2018 6995 грн.; 05.10.2018 4020,10 грн.; 09.11.2018 7035, 18 грн.; 11.01.2019 2245 грн.; 11.01.2019 7745 грн.; 15.03.2019 4995 грн.; 10.04.2019 7000 грн.; 03.07.2019 2495 грн.; 03.09.2019 1996 грн.; 13.09.2019 4891 грн.; 31.10.2019 2495 грн.; 08.11.2019 1996 грн.; 19.11.2019 996 грн. (598 грн. + 398 грн.); 26.11.2019 3793 грн.; 12.12.2019 1996 грн. (998 грн. + 998 грн.); 17.12.2019 1996 грн.; 20.12.2019 500 грн.; 13.01.2020 2491,44 грн.; 15.01.2020 2000 грн.) Як стверджує сам відповідач у відзиві на позов, з 05.08.2019 він зареєстрований як фізична особа-підприємець, що дає позивачці підстави вважати його матеріальне становище таким, що дає можливість утримувати дітей у запропонованому нею розмірі. Разом з тим, згідно з податковою декларацією за 2019 рік ним отримано 41906,58 грн. доходу, з 21.01.2020 він офіційно працевлаштований, що підтверджується наказом № 3-К про прийняття на роботу з окладом 4723 грн. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей. Оскільки сторони по справі добровільно не домовились про матеріальне утримання дітей, кошти на утримання дітей (аліменти) присуджує суд. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2019 - 2027 грн., з 01 липня -2118 грн., з 01 грудня-2218 грн. З 01 січня 2020 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 грн. Суд погоджується із висновком сторони позивачки про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, однак, на думку суду, визначений позивачкою розмір аліментів є дещо завищеним та визначений без урахування всіх обставин справи, оскільки 50 % прожиткового мінімуму становить 1109 грн., що значно нижче за розмір, який просить суд стягнути з відповідача позивачка. Зокрема, визначаючи конкретний розмір аліментів, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів, який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій, тощо. Встановлення цих обставин має суттєве значення у випадках, коли позивач просить стягнути аліменти у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум, встановлений в державі для дитини відповідного віку. В такому разі, позивач, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі. Позивачкою та її представником не було надано на адресу суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити матеріальне становище дітей з урахуванням розміру доходів їх матері та обґрунтовані щомісячні грошові потреби на кожну дитину, які забезпечують її гармонійний розвиток, а відтак і потребу в стягненні саме заявленого [PERSON] розміру аліментів. Суд приймає до уваги посилання позивачки про витрат на дітей, спрямовані на розвиток фізичного здоров`я, потребу у санаторно-лікувальних заходах, значних витрат на навчання. Разом з тим, вважає за необхідне повідомити про право позивачки на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей. Закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, а тому, встановивши значний розмір доходу відповідача, суд має також встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і саме виходячи з цього визначати конкретний розмір, стягуваний з платника аліментів, який при певних обставинах може фактично бути незначною, проте в грошовому еквіваленті є абсолютно достатнім для забезпечення інтересів дитини та її гармонійного розвитку. Судом достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] допомогає матеріально, проте, не зважаючи на досліджені докази, суд доходить висновку, що вказані платежі є непостійними, а тому наявні правові підстави для задоволення позовних вимог частково. Посилання позивачки на той факт, що в провадженні суду перебуває цивільна справа про поділ спільного майна подружжя, наявність у відповідача дороговартісних транспортних засобів, суд оцінює критично, адже спір по суті ще не вирішений і наявінсть вказанного у відповідача майна не є переконливим доказом його платоспроможності. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, враховуючи найвищі інтереси дітей, беручи до уваги матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, суд вважаєза необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.12.2019 та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від його сплати у даній категорії справ. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: partial