Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 48-А, по вул. М.Гризун, в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області, зі зняттям відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником вказаного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47762510 від 17.11.2015 року. В належному їй будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає з 23 червня 2016 року та її особисті речі у вказаному будинку відсутні, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.10.2017 року та 28.11.2017 року. Посилаючись на положення ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно чинного законодавства - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 25.01.2018 року підтверджено, що відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Із зворотніх повідомлень поштового звязку вбачається, що листи, адресовані відповідачці [PERSON] повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку № 48-А по вул. Маринки Гризун в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47762510 від 17.11.2015 року. Відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку позивачки, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 25.01.2018 року № 591 та довідкою Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області № 1305 від 09.10.2017 року. Актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.10.2017 року, 28.11.2017 року, складеними комісією в складі депутатів Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, підтверджується, що відповідачка [PERSON] в житловому будинку № 48-А по вул. М.Гризун в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області з 23 червня 2016 року по даний час не проживає. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців. Оскільки відповідачка [PERSON] не проживає по місцю реєстрації в житловому будинку № 48-А по вул. М.Гризун в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання її такою, що втратив право на користування цим житлом. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати підтягаються стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved