Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками будинок житловий, 1960 року забудови, загальною площею - 62,90 кв.м., жилою площею - 25,00 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 32,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : погріб, сарай, колодязь, хвіртку та огорожу. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька та спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Інші спадкоємці, а саме спадкоємець за заповітом - [PERSON] та спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме: син спадкодавця - [PERSON] , не зверталися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця - [PERSON] , не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 14.01.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за реєстровим №112/2017. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192996063 від 13.12.2019 року, з якої вбачається, що підставою виникнення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , у [PERSON] було свідоцтво про право особистої власності видане 13 січня 2011 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця був відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Дибинецька сільська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією спадкової справи № 112/2017. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 14.01.2020 року та матеріалами спадкової справи №112/2017. Інші спадкоємці, а саме спадкоємець за заповітом - [PERSON] та спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме: син спадкодавця - [PERSON] , не зверталися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про прийняття ти про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця - [PERSON] , не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 14.01.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за реєстровим №112/2017. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/29 від 14.01.2020 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на вищезазначене нерухоме майно, а саме: свідоцтво про право власності, видане 13.01.2011 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Той факт, що спадкодавець [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192996063 від 13.12.2019 року, з якої вбачається, що підставою виникнення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , у [PERSON] було свідоцтво про право особистої власності видане 13 січня 2011 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради. За даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1960 року забудови, загальною площею - 62,90 кв.м., жилою площею - 25,00 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 32,90 кв.м., площею літніх приміщень - 5,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб, сарай, колодязь, хвіртка та огорожа. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved