Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суд уз позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просить звільнити з-під арешту майно, а саме: транспортний засіб «Мерседес-Бенз», д.н.з. [NUMBER], накладений постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року № 08116/5, який зареєстрований за [PERSON] (прізвище дошлюбне «[PERSON]»), [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить автомобіль «Мерседес-Бенз», д.н.з. [NUMBER]. Вирішивши продати вказаний автомобіль, вона дізналась, що постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року № 08116/5 на нього накладено арешт, про який вона нічого не знала. 09.10.2015 року її представник звернувся до відповідача з заявою про зняття накладеного арешту, проте, була надана відповідь, що виконавче провадження, в ході якого виносилась спірна постанова, на виконанні у відповідача не перебуває, крім того, виконавчі провадження з 2000 по 2011 року знищені за закінчення терміну зберігання. За захистом своїх прав вона звернулась до суду. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.09.15 р. представник позивачки [PERSON] звернулась до УДАІ ГУ МВС України в місті Києві з запитом на отримання публічної інформації відносно [PERSON], а саме: чи перебувають автотранспортні засоби, які належать їй на праві власності в обтяженні та розшуку. 10.09.15 р. за № 10/А-212із надійшла відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, в якій повідомлялось, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва за [PERSON] транспортних засобів не зареєстровано, за період з 01.09.12 р. по 01.09.15 р. протоколи про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України не складались. Згідно свідоцтва про шлюб від 01.09.2006 року дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]. 22.09.15 р. представник позивачки повторно звернулась до УДАІ ГУ МВС України в місті Києві з запитом на отримання публічної інформації відносно [PERSON], при цьому пошук просила здійснити на прізвище до шлюбу «[PERSON]». 28.09.15 р. за № 10/А-234із надійшла відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, в якій повідомлялось, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва [PERSON] за період з 01.09.12 р. по 01.09.15 р. до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувалась та повідомлено, що на транспортний засіб Мерседес - Бенз, д.н.з. [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], згідно постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14.06.2004 № 08116/5 накладено арешт. 09.10.15 р. представник позивачки звернулася з заявою до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про зняття арешту з майна. Згідно відповіді ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 13.10.15 р., перевіркою наявних журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження, при здійсненні якого виносилась постанова 08116/5 від 14.06.2004, про накладення арешту на транспортний засіб Мерседес-Бенз д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] на виконанні у Відділі не перебуває. Крім того, виконавчі провадження з 2000 по 201 1 роки знищені за закінченням терміну зберігання, так як, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. У зв'язку з чим встановити підстави накладення арешту не виявляється можливим, тому і відсутні підстави для його зняття. Позивачці роз'яснено право звернутися до суду з приводу зняття арешту відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з вимогами частин першої та другої ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач пред'явив даний позов до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, однак відповідно до роз'яснення Верховного Суду України, викладеного в постанові (із наступними змінами), відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Отже даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, суд зауважує на те, що надані Управлінням державної автомобільної інспекції ГУ в м. Києві МВС України відповіді від 10 та 28 вересня 2015 року не можуть слугувати на підтвердження позовних вимог, оскільки з них вбачається, що позивачка не притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за період з 1 вересня 2012 року по 1 вересня 2015 року, в той час, як на транспортний засіб був накладений арешт згідно постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року №08116/5. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed