Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась 14.12.2017 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі пятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, котрі проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач мешкає окремо та не надає матеріальної допомоги, тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07.02.2018 року, після усунення недоліків позивачкою у відповідності до Ухвали суду від 14.12.2017 року, було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачеві надіслані матеріали справи, згідно отриманих даних, відповідач їх отримав, про що є належне сповіщення, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи також вимоги ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, розгляд справи здійснено за відсутності сторін без технічного фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.211, 247, 279 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та позов задовольнити повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 20.11.2010 року шлюбі та є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходяться на її утриманні, відповідач являється працездатною особою, однак від добровільного надання матеріальної допомоги ухиляється, проживає окремо в іншому населеному пункті за адресою: Черкаська область, Христинівський район, с.Ліщинівка, вул.Набережна, буд.22, є працездатною особою. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю. З іншими вимогами позивачка не зверталася, жодних доказів на спростування зазначених позивачкою обставин відповідач до суду не надав. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК Українита згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.\~ Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved