overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду від 31.05.2016 року шлюб між позивачкою та відповідчем розірваний. 19.01.2014 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задоволити, згідно вимог ст. ст. 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що рішенням Маньківського районного суду від 31.05.2016 року шлюб між позивачкою та відповідчем розірваний. 19.01.2014 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач добровільно не бажає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 29.08.2008р. уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Підгірцівській сільській раді Стрийського району. Від шлюбу мають двох дочок, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач інших осіб на утриманні не має, ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дітей, тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.181 ч.3, ст.184 ч.1 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дочок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6). Відповідно до довідки виконкому Підгірцівської сільської ради №1803 від 29.10.2015р. позивачка [PERSON], проживає в с. Верчани Стрийського району, не працює, дочки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач, як батько дітей, в добровільному порядку не надає позивачці кошти на їх утримання, незважаючи на те, що є особою працездатного віку, інших непрацездатних осіб на утримані не має, тому суд вважає, що є всі підстави стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку останнього, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 30.10.2015р. і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає регулярно. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Просить стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 25 % . щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутність, та якою підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, яке надійшло до суду. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, де вказані наслідки неявки у судове засідання відповідача та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає регулярно. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідачки з позовом, в якому на підставі ст.ст. 1216, 1268 ЦК України просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [INFO] брата [PERSON] . В судове засідання сторони подали письмові заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, відповідачка позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на те, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання у суду не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 05.08.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу у сторін народилась малолітня донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матірю та повністю перебуває на її утриманні. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, в звязку з тим, що донька не досягла одного року. У звязку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, вказала, що відповідач не надає коштів\~\~на утримання їхньої малолітньої дитини, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач\~\~ не заперечував проти стягнення аліментів у\~\~визначеному позивачем розмірі, вказав, що інших непрацездатних осіб не утримує. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (на 5 а.с.). Відповідно до ст. 180 СК України , батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. У звязку з цим відповідач повинен приймати участь в утриманні його малолітньої доньки Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При вирішенні питання про розмір стягуваних аліментів суд приймає до уваги відсутність у відповідача інших утриманців та вважає, що стягнення аліментів в розмірі 2000,00 грн. на місяць, не суперечитиме інтересам сторін та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати на момент звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що судом 19.02.2015 року не було вирішено питання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, щодо вимоги позивачки про стягання ? розміру додаткових витрат по оплаті навчання повнолітнього сина - [PERSON] у розмірі - 2 359,00 гривень. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, та враховуючи вимоги ст. 220 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд заяви за відсутності сторін. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. 02.08.2011 року між [PERSON] та Київським радіо-механічним коледжем Національного авіаційного університету було укладено догорів № 110250 про навчання [PERSON] (а.с. 6, 7, 8). [PERSON] сплатила за навчання сина суми - 2 696,00 гривень та 2 022,00 гривень, про що свідчать копії квитанцій, надані [PERSON] (а.с. 16, 17), що разом становить 4 718,00 гривень. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що [PERSON] були понесені витрати на сплату навчання сина у Київському радіо-механічному коледжі Національного авіаційного університету у розмірі 4 718,00 гривень, а тому суд вважає,що вимоги [PERSON] про стягнення ? частини понесених витрат [PERSON], а саме - 2 359,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 23.04.2021 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду, у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 25.05.2021 було відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву на адресу суду про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що сім`я дійсно розпалась. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований 29.11.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї (а/з № 3093), що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.17, 18). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать матеріали справи, сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо один від одного, припинили ведення спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів сторін, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.10.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач та відповідачка подали суду письмові заяви, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд про їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 06.09.2002 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї (а/з № 1254), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи досяг повноліття та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, позивач та відповідач не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідачка подала суду заяву, в якій зазначила про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та пояснює що, шлюб зареєстрований 18 квітня 2008 року, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони мають дітей доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Представник позивача в судове засідання з'явився, просив суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає, що неодноразові неявки відповідача носять характер процесуальних зловживань правами, та можливим розглядати справу за його відсутності. Суд приймає до уваги надані відповідачем заперечення щодо позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, заперечення відповідача, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 18 квітня 2008 року, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 170, сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 24.03.2016 року з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 серпня 2005 року зареєстрували шлюб з відповідачкою по справі про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 268. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, з-за постійних сварок та конфліктів між ними втрачено почуття любові та поваги, не можуть дійти згоди при вирішенні сімейних питань, щодо ведення господарства, виховання дітей, внаслідок чого постійно виникають сварки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Питання щодо місця проживання та виховання дітей вирішено сторонами добровільно. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить суд залишити прізвище набуте при укладенні шлюбу - [PERSON] У судове засідання сторони з`явились. Позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягає на розірвання шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Відповідач підтримав позовні вимоги, вважає, що в ситуації яка склалася, спільне життя між ними не можливе. У відповідності зі ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved