Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12 241,85 грн. При цьому позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем, що був укладений 28.09.2002 року вона народила сина - [PERSON], [INFO]. 04.12.2008 року шлюб між ними було розірвано. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2009 року по справі № 2-662 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 17 грудня 2008 року, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця, починаючи з 17.12.2008 року до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO]. В подальшому, за зверненням відповідача, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14.04.2011 року по справі № 2-198/2011 було змінено розмір аліментів на її утримання та присуджено стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO]. На підставі цього рішення суду було відізвано виконавчий лист про стягнення з відповідача, [PERSON], аліментів на її утримання, що був виданий на підставі рішення суду від 26.01.2009 року по справі № 2-662. У зв'язку з цим, 24.05.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 21919435 з примусового виконання виконавчого листа № 2-622/2008, виданого 26.01.2009 року судом. Новий виконавчий лист, виданий на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.04.2011 року по справі № 2-198/2011 був переданий нею для виконання до ВДВС Мелітопольського МУЮ ЗО, однак у цьому виконавчому листі не було вказано про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 12 241,85 грн., яка накопичилася за повернутим виконавчим листом. У зв'язку з цим у ВДВС Мелітопольського МУЮ ЗО не має правових підстав проводити стягнення з відповідача вказаної суму заборгованості, що була розрахована за виконавчим листом № 2-662/2008 в частині аліментів на її утримання, у зв'язку з чим, позивачка змушена звернутися до суду про стягнення цієї заборгованості. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмові заперечення в яких зазначає, що позовні вимоги не визнає з тих підстав, що він сплачує аліменти на утримання їх дитини та одночасно заборгованість зі сплати аліментів, що утворилася не через його вину, а через те, що його доходи малі і їх не вистачає щоб забезпечувати себе, свою родину та своїх дітей утримувати матеріально.З його заробітної плати одержується 50%, з яких 25% вираховується на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], а 25% на погашення заборгованості, що утворилася, зі сплати аліментів. Також, відповідач зазначає, що у нього на утриманні є ще одна малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка теж потребує матеріального забезпечення. Відповідач також просить суд розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 28.09.2002 року по 04.12.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2009 року по справі № 2-662 з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 17 грудня 2008 року, а також аліменти на утримання позивачки, [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця, починаючи з 17.12.2008 року до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] (а.с. 5). З 14.10.2010 року державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, що був виданий на виконання зазначеного рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною шести років. Рішенням суду від 14.04.2011 року по справі № 2-198/2011 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та зменшено розмір аліментів, стягнутих на утримання позивачки. Даним рішенням суду вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] (а.с. 6). При постановленні зазначеного рішення судом було вирішено відізвати виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання позивачки, який був виданий судом раніше на підставі рішення суду від 26.01.2009 року по справі № 2-662. У зв'язку з цим, 24.05.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 21919435 з примусового виконання виконавчого листа № 2-622/2008, виданого 26.01.2009 року Мелітопольським міськрайонним судом на підставі п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». В той же день, 24.05.2011 року державним виконавцем затверджено розрахунок заборгованості боржника по аліментам, [PERSON], на утримання позивачки, в якому зазначено, що станом на 13.04.2011 року його заборгованість зі сплати аліментів складає 12 241,86 грн. (а.с.10-11). Таким чином судом встановлено, що на час закриття виконавчого провадження за виконавчим листом 2-662/08 [PERSON] мав заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 12 241, 86 грн. Однак, при розгляді позову боржника про зменшення розміру стягуваних аліментів, судом при задоволенні його вимог та прийнятті рішення про відзив виконавчого листа, виданого за первісним рішенням про стягнення аліментів, не було розглянуте питання щодо стягнення наявної у боржника заборгованості за цим виконавчим листом. На виконання рішення суду від 14.04.2011 року по справі № 2-198/2011 Мелітопольським міськрайонним судом 29.04.2011 року був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO]. Про стягнення заборгованості, що виникла при виконанні первісного рішення суду про стягнення аліментів ( № 2-662/08) в виданому виконавчому листі не зазначено. Як вбачається зі змісту листа-відповіді Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.12.2013 року № Р-2281/10.13/09-26 (а.с. 12-14), наданого позивачці на її звернення, ВДВС Мелітопольського МУЮ ЗО не має правових підстав проводити стягнення з відповідача суми заборгованості, що виникла за виконавчим листом № 2-662/2008 про стягнення аліментів на її утримання. При цьому, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області посилається на те, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-662/2008 про стягнення аліментів на утримання заявниці на даний час закрито та повернуто до Мелітопольського міськрайонного суду, а у новому виконавчому листі не зазначено про стягнення заборгованості за відізваним виконавчим листом. Судом також встановлено, що згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.11.2011 по справі 2-3245/2011 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (а.с.7-9), предметом розгляду якої була в тому числі заборгованість у розмірі 12 241,86 грн., що виникла за виконавчим листом № 2-662/2008 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця, починаючи з 17.12.2008 року до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO]. Таким чином, суд вважає безпідставними заперечення відповідача в частині неможливості за матеріальним станом сплачувати заборгованість по аліментам, оскільки такі обставини вже були предметом судового розгляду та [PERSON] було відмовлено у задоволенні його вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, з позову та вищевказаного рішення суду від 21.11.2011 по справі 2-3245/2011 вбачається, що неповнолітній [PERSON] з народження є хворою дитиною. В ранньому віці переніс інсульт, після чого в нього було частково паралізовано праву частину тіла. Дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ураження центральної нервової системи, нижній спастичний пара парез, дисплазія лівого кулькового суглоба, збіжна косоокість правого ока, логоневроз. Позивачка зазначає, що у зв'язку зі станом здоров'я дитини, він потребує постійного лікування, яке потребує значних витрат. Проте, відповідач не надає в повному обсязі коштів на оплату поточних аліментів, а також ухиляється від погашення заборгованості. Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14.04.2011 року було змінено розмір стягуваних аліментів на користь [PERSON] Дане рішення набрало законної сили 26.04.2011 року, та з цього часу розпочате нарахування заборгованості за відкритим виконавчим провадженням. Розрахунок заборгованості по аліментам за первісним рішенням суду зроблено державним виконавцем станом на 13.05.2011 року, тобто до початку нарахування заборгованості по зміненому розміру аліментів. На даний час вказана заборгованість відповідачем добровільно не сплачена та не перебуває на примусовому виконанні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження та поверненням виконавчого листа до суду на підставі ч.1, 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що позивачка не має іншого способу захистити своє право на стягнення заборгованості по аліментам за відізваним виконавчим листом, суд вважає, що за таких обставин її позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved