Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн., починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття, також просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. В обґрунтування вимог зазначає, що вона 8 серпня 2014 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею у її батьків і перебуває на її утриманні. Відповідач, який проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина, матеріально своїй дитині не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає та не виконує жодного із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Кожного місяця вона несе витрати на належне утримання сина: харчування, купівля одягу, відвідування дитячого садочка, щомісячні витрати на утримання сина становлять більш як 2000 грн., вона не працює. Наявних у неї коштів не вистачає для належного забезпечення дитини усім необхідним, тому частково допомогу у виховані та утриманні надають її батьки. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати сина. Між ними немає домовленості щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати сина. Відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та отримувати дохід. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свого сина. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просить позовні вимоги задовольнила частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1300 грн., але не більше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину, мотивуючи тим, що через кризу у державі та закриті кордони він ніде не має можливості знайти роботи, на сезонні заробітки не виїжджає, оскільки в інших країнах також введено карантин і робота відсутня, проживає з батьками та фактично перебуває на їх утриманні, до 2020 року перебував по догляду за престарілою особою, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 липня 2021 року - 2013 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2510 грн., а позивачка у позовній заяві зазначає, що щомісячні витрати на утримання дитини становлять більше 2000 грн. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Мазурик П.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечив щодо стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1300 грн. та пояснив, що відповідач не працевлаштований, доходи в останнього відсутні. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 4 грудня 2015 року Ворокомлівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітньої дитини [PERSON] зобов`язані утримувати його до досягнення ним повноліття. Малолітня дитина сторін проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Ворокомлівського старостинського округу Камінь-Каширського району Волинської області № 1025 від 8 вересня 2021 року про склад сім`ї, і про що не заперечив у судовому засіданні представник відповідача. Як вбачається з довідки Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення від 6 вересня 2021 року № 816, позивачка [PERSON] на обліку в управлінні як одержувач державної соціальної допомоги не перебуває (а.с. 9). Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина не надає. Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] . Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що розмір аліментів за заявою позивачки (одержувача аліментів) належить визначити у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, і стан здоров`я дитини, її матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина належить задовольнити частково, та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина щомісячно у вищевказаному розмірі. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial