Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. знаходиться виконавчий напис № 3711 від 05.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200067050 від 14.09.2017 р. у загальному розмірі 14879,85 грн. Про наявність заборгованості перед АТ «БАНК ФОРВАРД» у зазначеному розмірі їй відомо не було, будь-яких вимог про необхідність сплатити зазначеної суми коштів на користь банку вона не отримувала. Зазначає, що будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та необхідність погашення боргу від АТ «БАНК ФОРВАРД» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вона не отримувала та не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена можливості оскаржити вимогу у судовому порядку або надати письмове заперечення АТ «БАНК ФОРВАРД» чи нотаріусу. Так, взагалі не зрозуміло на підставі яких документів нотаріус встановив, що заборгованість за сумою кредиту становить 8494,97 грн. Жодними документами сума боргу за кредитним договором № 200067050 від 14.09.2017 р. не підтверджена. Також є невідомим, яким чином було встановлено, що період виникнення заборгованості з 15.08.2017 р. по 14.09.2017 р. Більше того, кредитний договір укладено 14.09.2017 р., тому виникає обґрунтоване запитання, яким чином могла за цим договором виникнути заборгованість за період з 15.08.2017 р. по 14.09.2017 р., тобто до дати укладення договору. Вона заявляє, що за період з 15.08.2017 р. по 14.09.2017 р. у неї відсутня заборгованість перед Відповідачем за кредитним договором № 200067050 від 14.09.2017 р. Також, відсутні будь які відомості щодо розрахунку заборгованості, суми процентів у розмірі 5509,88 грн. Період за який розраховано проценти, їх розмір. На підставі якого пункту кредитного договору вони нараховані. За таких обставин, враховуючи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. при вчиненні виконавчого напису нотаріуса № 3711 від 05.09.2020 р. не було перевірено безспірність суми заборгованості, вона вважає, що дії банку щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 200067050 від 14.09.2017 р. у загальному розмірі 14879,85 грн., шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, є незаконними та безпідставними, а тому виконавчий напис № 3711 від 05.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3711, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200067050 від 14.09.2017 року, укладеним нею з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард». Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.08.2017 року по 14.09.2017 року. Сума заборгованості складає 14879,85 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 8494,97 грн.; заборгованість за відсотками 5509,88 грн.; плата за пропуск мінімальних платежів 875,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31\~Закону України\~«Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 15729,85 грн. 25 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63146097 про примусове виконання виконавчого напису № 3711, виданого 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 15729,85 грн. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України,\~статей 50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ «Банк Форвард» чи приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. не отримувала. Позивачка не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис №3711 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, вчинений 05 вересня 2020 року про стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved