Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання та відібрання малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває у відповідача [PERSON] батька дитини. В обґрунтування заявленого позову позивачка вказує про те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 грудня 2011 року. Від шлюбу народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є сторони, які залишилися проживати з позивачкою. Відповідач звертався до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх синів з ним, проте, на підставі рішення суду йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог. На даний час малолітній син [PERSON] без згоди позивачки перебуває в матері відповідача, а вона, як матір дитини, позбавлена можливості спілкуватися з сином. Позивачка вказує про те, що на даний час перебуває у другому шлюбі, має постійне місце проживання, має можливість забезпечити належні умови проживання та виховання для малолітньої дитини. Крім того, вважає, що відповідач не має можливості створити належні умови для виховання та розвитку дитини, оскільки постійно працює в місті Києві, а малолітній син залишається у бабусі. Враховуючи інтереси дитини, позивачка просить задовольнити позовні вимоги та визначити місце проживання [PERSON] з матірю, а також просить відібрати дитину у відповідача. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених підстав, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, за даними телефонограми просить розглядати справу у його відсутність в звязку з перебуванням на роботі в місті Києві, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей, зокрема, сина [PERSON], [INFO], з мамою позивачкою [PERSON], що відповідає інтересам малолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копій свідоцтв про народження. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позовних вимог відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей з ним. За даними копії свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 133671, позивачка 30 червня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] За даними довідки про склад сім'ї та акту обстеження, позивачка проживає з чоловіком [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 та 2\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання тому із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Виходячи з положень\~ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. За даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 04-31/826 від 05 червня 2015 року, вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей, зокрема, сина [PERSON], [INFO], з мамою позивачкою [PERSON]. Як слідує з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, має постійне місце роботи, спиртними напоями не зловживає, аморального способу життя не веде, молодший син сторін [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та відвідує дитячий садочок № 3 в місті Славута Хмельницької області. Відповідач [PERSON], батько малолітніх дітей, постійно перебуває на заробітках, в звязку з чим діти не отримують достатньої батьківської турботи. Міжнародно-правові акти щодо прав дитини будуються за принципом першочергового врахування інтересів дитини, про що вказано у ч. 1 ст. 3 Конвенції прав дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в якій проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки під час розгляду даного спору не встановлено жодних обставин, при наявності яких малолітнього сина [PERSON] неможливо передати для проживання разом з матірю і що таке проживання буде суперечити його інтересам, крім того, враховуючи, що при вирішенні питання про відібрання дитини у позові може бути відмовлено лише тоді, коли відповідач доведе, що той з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, тощо, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до пункту 5 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Судові витрати, сплачені позивачкою, суд вважає необхідним,\~\~ відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~стягнути з відповідача на її користь, при тому, що ці витрати підтверджені доданою до матеріалів справи квитанцією.

Outcome: approved