Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до закінчення дочкою навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхньої повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання Державного університету інфраструктури та технологій за контрактною основою за спеціальністю: менеджмент - логістика та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Посилаючись на положення ст.ст. 191, 192, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України позивачка просить задовольнити її вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання на 02.03.2021 року повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду на 28.01.2021 року повернута з відміткою працівника поштового зв`язку про відсутність адресата за адресою проживання, а повістка про виклик до суду на 02.03.2021 року вручення відповідачу особисто. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області 10 грудня 2002 року. Із довідки Державного університету інфраструктури та технологій № 297 від 30 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на контрактній денній формі навчання на першому курсі і термін закінчення навчання - 30 червня 2024 року. Згідно довідки Комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» №228 від 09.02.2021 [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачкою [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється особою працездатного віку, а тому він може надавати матеріальну допомогу своїй дочці. При вирішенні спору судом приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги дочці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 листопада 2020 року і до часу закінчення навчання в Державному університеті інфраструктури та технологій до 30 червня 2024 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved