Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона, перебуваючи у цивільному шлюбі з відповідачем народила доньку - [PERSON] , [INFO] . З 2017 року відповідач в результаті розриву сімейних відносин покинув родину, та мешкає за іншою адресою. З моменту фактичного розірвання сімейних відносин відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що зобов`язаний робити згідно до ст. 180 СК України. Своїми діями відповідач поставив родину в скрутне матеріальне становище, на проханням позивачки про надання матеріальної допомоги дитині не реагує, на її телефонні дзвінки взагалі не відповідає контактів з позивачкою уникає. Позивачка вказує, що відповідач офіційно працює з 2013 року по вахтовому методу на території Російської Федерації на підприємстві ТОВ «СибНефтеПромСтрой», про що свідчить на її думку, дозвіл на роботу на території РФ, з огляду на що відповідач має матеріальний стан, який дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який вона просить. Зазначала, що з моменту розриву відносин дитина знаходяться на її повному утриманні, вона має певні труднощі в її матеріальному утриманні, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду надав відзив на позов, яким частково визнав позовні вимоги та виклав свої обґрунтування. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2009 року Виконкомом Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №02, вбачається, що сторони мають дитину - доньку - [PERSON] , [INFO] . У відзиві, наданому суду, відповідач частково визнає позовні вимоги, вказує, що він систематично надає готівкові кошти дружині для матеріальної підтримки дитини, які також купував ноутбук, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але посилаючись на його матеріальне становище, не згоден на сплату аліментів в розмірі, вказаній в позовній заяві. В підтвердження доводів в частині надання коштів на дітей позивачем надано дві квитанції про поштовий переказ, якими підтверджується сплата по 2000 грн та на адресу позивачки за період 2018-2019 років та фіскальний чек про придбання ноутбука вартістю 4699 грн. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання їх дитини [PERSON] аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що позов пред`явлено з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved