Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру №62 у будинку №2, корпус №3, по вулиці Варненській у місті Одесі, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 44,5кв..м, житловою площею 27,9кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є донькою [PERSON], померлої 11 квітня 2011року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири №62 у будинку №2, корпус №3, по вулиці Варненській у місті Одесі, яка належала її матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР №810701, виданого 19.07.2001року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори. Позивачка зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері та своєчасно звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 19.07.2001року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори за реєстровим №4-1311 не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду. У судове засідання 23.12.2015року позивачка не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання 23.12.2015року представник відповідача не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є донькою [PERSON] та Філоненко (після укладення шлюбу змінила прізвище на «Борко») [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ №181579 від 20.10.1952року. 20.08.1976року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Поливана», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №372065 від 20.08.1976року. З матеріалів справи вбачається, що батьку позивачки - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею 01 жовтня 1998року, за №23554 та у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості у реєстровій книзі №288пр., на стор. 25, під реєстровим №146, належала квартира, що знаходиться у місті Одесі, по вулиці Варненській, будинок під №2, корпус під №3, квартира під №62, загальною площею 44,5кв.м., житловою площею 27,9кв.м. 19.09.2000року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 8632 від 19 вересня 2000року. На виконання вимог ухвали Київського районного суду м. Одеси Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 19.09.2000року. Зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 19.09.2000року, є його дружина [PERSON], яка своєчасно звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 19 липня 2001року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого 19 вересня 2000року, на квартиру, що знаходиться у місті Одесі, по вулиці Варненській, будинок під №2, корпус під №3, квартира під №62, загальною площею 44,5кв.м., житловою площею 27,9кв.м. 11 квітня 2011року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 524 від 12 квітня 2011року. Після її смерті, 26.09.2011року позивачка звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія її заяви. Постановою від 13 березня 2015року про відмову у вчиненні нотаріальної дії Третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №62 в будинку №2 корпус 3 по вулиці Варненській в м. Одесі, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 19.07.2001року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори за реєстровим №4-1311 не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна. На виконання вимог ухвали суду Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої 11 квітня 2011року, зі змісту якої вбачається, що єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 11 квітня 2011року, є її донька - [PERSON], яка своєчасно звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Приймаючи до уваги, що згідно положень Цивільного кодексу УРСР 1963року, які були чинні на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності на нерухоме майно виникає не з моменту його державної реєстрації, як це передбачено чинним Цивільним кодексом України, а з моменту передачі речі, суд зазначає, що [PERSON] була власником квартири №62 в будинку №2 корпус 3 по вулиці Варненській в м. Одесі, у звязку з чим, зазначене майно входить до спадкового майна, яке відкрилось після смерті [PERSON], померлої 11 квітня 2011року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Згідно з повідомленням КП «ОМБТІ та РОН» за №452241.93 від 04.02.2015року квартира №62 в будинку №2 корпус 3 по вулиці Варненській в м. Одесі зареєстрована за [PERSON] на підставі договору №23554 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею 01.10.1998року. Відповідно до п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Аналіз вищезазначених положень Інструкції дозволяє суду дійти висновку, що, оскільки відповідно до п. 4.18 Інструкції нотаріус має перевірити реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем шляхом виготовлення витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як зазначалося вище право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано не було і воно не може бути зареєстроване, оскільки [PERSON] померла. Так, відповідно до положень ч. 7 та ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Наведене свідчить про обґрунтовану відмову Третьої Одеської державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину та вказує на правильність висновку суду про відсутність інших способів підтвердження права [PERSON] на спадщину окрім, як шляхом звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності. При цьому суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться у місті Одесі, по вулиці Варненській, будинок під №2, корпус під №3, квартира під №62, було оформлено в установленому законом порядку, однак не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, оскільки [PERSON] померла, що призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачкою, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити права [PERSON] неможливо. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на квартиру №62 у будинку №2, корпус №3, по вулиці Варненській у місті Одесі, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 44,5кв..м, житловою площею 27,9кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 11 квітня 2011року.

Outcome: approved