Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги по підставам, вказаним у позовній заяві та просить суд встановити факт її постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] до дня його смерті 29 травня 2014 року; встановити факт прийняття нею спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 29 травня 2014 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 43 в житловому будинку № 54 по вул. Петровського в м. Орджонікідзе, яка належала [PERSON], померлого 29 травня 2014 року в порядку спадкування за законом; визнати за нею право власності на банківський вклад з Правилами № 26353021379701 в ПАТ «УкрСиббанк» на суму 50\~000 грн., який належав померлому [PERSON] на підставі договору банківського вкладу від 9 липня 2013 року разом з нарахованими процентами та зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» видати вказаний вклад з нарахованими процентами. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивачки та просив їх задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивача вона знає з 1979 року, вона усе життя проживала з [PERSON] до дня його смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] жила разом з [PERSON] однією сімєю багато років однією сімєю до дня його смерті. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачкою вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2014 року помер [PERSON], який був чоловіком позивачки та з яким вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1968 року до дня його смерті, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири № 43 в житловому будинку № 54 по вул. Петровського в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною вартістю 33 260 грн. за оцінкою КП «Нікопольське МБТІ». Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1993 року, яке було видано на її ім'я на підставі розпорядження органу приватизації від 26.11.1993 року № 2526. Право власності на ім'я позивачки на 1/2 частину вказаної квартири зареєстровано і в Комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27 вересня 2006 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 листопада 1993 року загальна площа квартири складає 46,4 квадратних метрів. Власником іншої 1/2 частини квартири № 43 в житловому будинку № 54 по вул. Петровського в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області є [PERSON] згідно також свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року та витягу про реєстрацію права власності КП «Нікопольське МБТІ» від 27.09.2006 року, оскільки вказана квартира була придбана ними за їхні спільні кошти за час перебування у шлюбі. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є їхній рідний син - [PERSON], який є відповідачем по справі та який не претендує на частину спадщини, що залишилася після смерті його батька - [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України я проживала разом зі спадкодавцем понад п'яти років до дня його смерті. Протягом передбачено законом строку ні позивачка, ні відповідач по справі не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, оскільки їхній син [PERSON] на спадщину не претендує та надав з цього приводу нотаріально посвідчену довіреність на ім'я позивачки та ім'я її старшого сина - [PERSON] для оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки сам проживає за межами країни та приїжджає додому раз на рік. Ще при житті чоловік позивачки [PERSON] 22.06.2005 року склав заповіт на ім'я сина [PERSON] на належну йому 1/2 частину вказаної квартири, а позивачка склала подібний заповіт на ім'я її старшого сина від першого шлюбу [PERSON] 20.01.1994 року на належну їй 1/2 частину квартири № 43 в житловому будинку № 54 по вул. Петровського в м. Орджонікідзе. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивачка з чоловіком прожили разом однією сім'єю з 1968 року до дня його смерті, що також підтверджується її реєстрацією за вказаною адресою та поясненнями свідків. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В подальшому по закінченні встановленого законом строку для прийняття спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса для вирішення питання щодо оформлення спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], але їй було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю зі своїм чоловіком, оскільки в неї відсутні всі документи, які дають право нотаріусу для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Окрім того, 09 липня 2013 року між чоловіком позивачки [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір банківського вкладу на суму 50 000 грн., на який вона, як дружина [PERSON], має законне право та на який не претендує її син [PERSON]. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] з 1 січня 2004 року до дня його смерті 29 травня 2014 року; встановити факт прийняття спадщини [PERSON], що залишилася після смерті [PERSON], померлого 29 травня 2014 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 43 в житловому будинку № 54 по вул. Петровського в м. Орджонікідзе, яка належала [PERSON], померлого 29 травня 2014 року в порядку спадкування за законом; визнати за [PERSON] право власності на банківський вклад з Правилами № 26353021379701 в ПАТ «УкрСиббанк» на суму 50\~000 грн., який належав померлому [PERSON] на підставі договору банківського вкладу від 9 липня 2013 року разом з нарахованими процентами та зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» видати вказаний вклад з нарахованими процентами.

Outcome: approved