Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] , підтриманих нею у судовому засіданні, зазначила, що вони обидва із відповідачем на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті їх матері [PERSON] , померлої [INFO] , є власниками по 1/2 частини у квартири [ADDRESS] ; вказана квартира складається з двох ізольованих кімнат житловою площею 27, 2 кв.м, загальною площею 55,6 кв.м. Просить припинити право власності відповідача на належну йому 1/2 частку спірної квартири і визнати за нею право власності на квартиру в цілому. Підставами припинення зазначила те, що квартира є неподільною та таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім,ї. Позивачка згодна виплатити відповідачу грошову компенсацію його частки у квартирі в сумі 94 720 грн. Ця сума нею внесена на депозитний рахунок суду. Ринкова вартість квартири визначена за її зверненням судовим експертом ХАРЧЕНКО В .В. і становить 94 720 грн. Зазначила, що в квартирі зареєстрована та мешкає сама. Іншого житла немає. Всі витрати по утриманню квартири несе саме вона: сплачує комунальні послуги, квартира потребує невідкладного поточного та капітального ремонту, перебудови централізованого опалення на підставі рішення міської влади та встановлення індивідуального. Відповідач в квартирі ніколи зареєстрований не був і ніколи не жив , забезпечений власним житлом, поліпшення житлових умов не потребує, не має наміру переїздити до квартири та жити в ній. Відповідач живе один., тому припинення права на частку у квартирі не завдасть йому шкоди. Відповідач своє майно утримувати не бажає. В результаті накопичилися величезні борги за комунальні послуги. Позивачка неодноразово пропонувала відповідачу сплатити йому компенсацію вартості його частки квартири, але він вимагає завищену суму, котра не відповідає реальній вартості половини квартири і за котру квартиру неможливо продати. При продажу квартири за ринковою реальною вартістю і поділу отриманої від продажу грошової суми між власниками, окремого житла вона собі купити не зможе, оскільки окрема квартира коштує значно дорожче ніж та сума, яку вона могла б отримати при її продажу . Сплатити [PERSON] більшу суму не має змоги, оскільки не має самостійного доходу, не отримує пенсії. Просила задовольнити заявлений позов у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що дійсно в квартирі ніколи не проживав, забезпечений власним житлом - житловим будинком, який йому подарувала їх мати [PERSON] ще за життя. Вважає, що комунальні послуги та інші витрати по утриманню квартири не сплачував правомірно і платити не повинен, оскільки послугами не користується. Пояснив суду, що квартира як житло йому не потрібна, він забезпечений своїм власним житлом, але він хоче її продати та отримати кошти, а саме долари і тільки готівкою. Питання , де буде мешкати його сестра [PERSON] після продажу квартири, йому байдуже , важливо щоб вона не жила саме в цій квартирі і була позбавлена права саме на це житло. Згоден отримати компенсацію в сумі 189 000 грн., яку позивачка за первісним позовом йому сплачувати відмовляється. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про встановлення порядку користування часткою майна, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення. В обгрунтування заявлених вимог, підтриманих ним у судовому засіданні, зазначив, що відповідачка за зустрічним позовом не погоджується продати квартиру та розділити гроші, в 2015 році рішенням суду його вселено до квартири, рішення суду було виконано, державний виконавець передав йому ключі від квартири, однак в подальшому [PERSON] поміняла вхідні двері та замки на них, він не має нових ключів, щоб увійти до квартири. Тому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення його до квартири, встановлення порядку користування квартирою шляхом виділу йому у користування кімнати площею 11, 9 кв. м, інші приміщення залишити у спільному користуванні. Під час судового розгляду відповідач за первісним позовом [PERSON] погоджувався на отримання від позивачки за первісним позовом [PERSON] компенсації його частки у квартирі , але суму , яку він був згоден отримати неодноразово змінював у бік збільшення порівняно із вартістю квартири згідно оцінки судового експерта. Пропонував виплатити [PERSON] компенсацію її частки в квартирі в сумі 130 000 грн., але щоб вона звільнила квартиру . Свої зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі . В задоволенні первісного позову просив відмовити , а його позов задовольнити. Позивачка за первісним позовом зустрічний позов не визнала в повному обсязі, пояснила суду, що жодних перепон [PERSON] не чинила і не чинить. Ключі від квартири він офіційно отримав від державного виконавця, але жити в квартирі як до рішення суду, так і після виконання рішення суду про вселення не жив, ніяких його речей в квартирі ніколи не було і немає. На отримання 130 000 грн. компенсації не згодна, оскільки квартира - це її єдине житло, наявних коштів для виплати [PERSON] не має, на депозит суду вказану суму не вніс. Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити, її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки адвокат Шевченко Л.М. позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі. Вважає, що є всі підстави для задоволення первісного позову оскільки за висновком експерта квартира є неподільною, проведена ринкова оцінка її вартості. Вказану оцінку відповідач за первісним позовом в установленому порядку не оскаржив, не заперечував проти того, що має власне житло та спірна квартира як житло йому не потрібна, що не утримає належну йому власність , погоджувався на отримання від позивачки грошової компенсації. Просить задовольнити первісний позов у повному обсязі. Зустрічний позов вважає необґрунтованим, оскільки за зустрічними позовними вимогами докази на підтвердження викладених обставин не надані і спростовуються матеріалами справи. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити в повному обсязі. Допитаний у якості спеціаліста судовий експерт [PERSON] підтвердив складений ним висновок щодо оцінки вартості спірної квартири (а.с. 13-14_), він готував висновок за замовленням [PERSON] , квартира дійсно неподільна, частки обох власників є рівними, огляд квартири проводив 26.06.2018 року, у висновку допустив описку у даті огляду квартири, а саме слід зазначити 26.06.2018 року, а не 26.04.2018 року. 27 серпня 2018 року відкрито провадження по справі. 29.10.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. 08 .10. 2018 року ухвалою суду прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду 12.11.2018 року наданий відзив на зустрічну позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, адвоката Шевченко Л.М., спеціаліста - судового експерта Харченко В.В., дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню повністю, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як встановлено в судовому засіданні сторонам у справі на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] : [PERSON] - Ѕ частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер ВТВ № 109462 реєстр. № 1376 виданий 27.12.2012 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісієнко В.М. ; [PERSON] - Ѕ частки. Підстава: свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія та номер ВТВ № 109461 реєстр. № 1374 виданий 30.05.2013 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісієнко В.М. (а.с. 10-12) Спірна квартира загальною площею 55,6 кв.м складається з двох ізольованих кімнат житловою площею 27, 2 кв.м - 15,3 кв.м і 11,9 кв.м, що видно з технічного паспорту (а.с. 17-18). Відповідно до експертного дослідження судового експерту Харченко В.В. від 10.07.2018 р. № 870/06-18 квартира [ADDRESS] є неподільною, 1/2 частки квартири не може бути виділена в натурі, ринкова вартість Ѕ частини квартири становить 94 720 грн., (а.с. 13-14_) Вказаний письмовий доказ є допустимим і на його спростування стороною відповідача не надано належні та допустимі докази. Кошти в сумі 94 720 грн. внесені позивачкою за первісним позовом [PERSON] на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області області 19.11.2018 року по квитанції № 0.0.1189233565.1 (а.с. 131) Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами. Обговорюючи, чи припинення права власності відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що [PERSON] постійно мешкає у квартирі [ADDRESS] з 28.04.1996 року і це є її зареєстрованим і єдиним місцем проживання. -Вказані обставини підтверджуються данними особового рахунку № [NUMBER] , виданого ТОВ «ЄРЦ КП» ; довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» №2/17852 від 25.06.2018 р.; паспортом громадянина України (а.с. 8; 16; 19). [PERSON] ніколи в спірній квартирі зареєстрований не був і вона ніколи не була його місцем проживання. [PERSON] забезпечений житлом та постійно з 17.07.1979 року по теперішній час зареєстрований та проживає у житловому будинку [ADDRESS] його частини) належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 17.07.1979 року , посвідченого державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Швець (рестр. № 2-2311) . Загальна площа житлового будинку 66,8 кв.м. житлова площа 41,8 кв.м. , будинок складається із 4 кімнат. В даному будинку зареєстрована одна особа - [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними договору дарування, технічного паспорту, довідки про склад сім,ї від 29.11.2018 р. № 1356 , акту про не проживання № 585 від 04.07.2018 року, складеного КП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду»(а.с. 81-88; 90). Комунальні послуги та інші витрати по утриманню квартири [PERSON] не сплачує і ніколи не сплачував , увесь фінансовий тягар по утриманню квартири, в тому числі і тої частки, що належить [PERSON] , несе [PERSON] Вказане підтверджується договорами на отримання та оплату комунальних послуг: із управлінням багатоквартирним будинком № 1-524796 ; на газопостачання № [NUMBER] ; на користування електричною енергією від 27.06.2018 року укладені із [PERSON] як наймачем квартири (а.с. 20-23). Квитанціями на оплату витрат на її утримання (а.с. 99-130 ). Заборгованість зі сплати комунальних послуг перед КП ДМР Управляюча компанія ПО ОЖД становить 1228,85 грн. ; КП ДМР «Тепломережі» - 25 385,44 грн. (а.с. 159 ), рішенням про відмову у призначенні субсидії (а.с.27). Рішенням Кам,янської міської ради від 30.03.2018 №1063-23/VII «Про децентралізацію системи теплопостачання правобережної частини міста Кам`янське» затверджена Програма децентралізації системи теплопостачання правобережної частини міста Кам`янське . Згідно цієї програми централізоване оплалення багатоквартирних будинків, до списку який віднесено будинок [ADDRESS] , в якому розташована спірна квартира , здійснюватися не буде, мешканці у своїх квартирах мають встановити індивідуальне електричне опалення за свій рахунок (а.с. 94-98). Нести витрати по обладнанню квартири автономним електричним опаленням [PERSON] відмовився з тої причини, що він ним не користується. Вказані обставини [PERSON] у судовому засіданні не оспорював та підтвердив, не заперечував отримати від позивачки за первісним позовом грошову компенсацію за свою частку квартири, але в розмірі значно більшому, порівняно із оцінкою експерта. Отже, [PERSON] забезпечений житлом за нормами набагато більшими ніж це передбачено ст.. 47 Житлового кодексу України, володіє ним на праві власності, постійно проживає у своєму житлі, належних доказів про намір та бажання переїхати на постійне проживання до спірної квартири та нести витрати по утриманню свого майна суду не надав, не заперечував проти отримання грошової компенсації за свою частку квартири. В свою чергу [PERSON] постійно користується своєю часткою у квартирі, дбає про квартиру в цілому, сплачує комунальні та інші платежі , вчиняє інші необхідні дії по її належному санітарному та технічному утриманню, недопущенню її псування та руйнування. Звернення [PERSON] в 2014 році до суду із позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування часткою майна, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення , а також із аналогічною зустрічною позовною заявою 08.10.2018 року не має суттєвого значення для вирішення справи з огляду на наступне. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.02.2015 року по цивільній справі № 207/4041/14-ц (а.с. 30-31) вселено [PERSON] до квартири [ADDRESS] . У задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення порядку користування власністю та виділ частки в натурі, зобов`язання змінити договір найму житлового приміщення, відмовлено. Рішення суду було виконане 06.06.2016 року , про що свідчить постанова державного виконавця Баглійського ДВС Дніпродзержинського МУЮ. Однак після виконання рішення суду [PERSON] фактичного наміру проживати в квартирі не мав і не має, в квартирі не зареєструвався, жити в квартиру не переїхав, своїх речей в ній не розмістив, витрати на утримання цього майна не ніс і нести не хоче, із скаргами про наявність перешкод у нього при користуванні квартирою ніде не звертався. Належних та допустимих доказів про вчинення йому перешкод у користуванні квартирою або притягнення [PERSON] до будь якої відповідальності з приводу перешкод у користуванні квартирою суду не надав. Вказане підтверджується актом про не проживання № 585 від 04.07.2018 року, складеним КП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (а.с.25),матеріалами виконавчого провадження (а.с. 71-74), висновком Південного відділення поліції Камянського відділу поліції за матеріалами ЖЕО № 5635 від 07.05.2019 р. (а.с. 174) . За таких обставин припинення права власності відповідача на частку у спірній квартирі не завдасть йому шкоди . Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] про його згоду сплатити на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 130 000 грн. за її частку в квартирі та подальше визнання за ним права власності на квартиру в цілому з огляду на те, що такі позовні вимоги [PERSON] у встановленому ст. 49; ст.. 193 ЦПК України до суду не пред,являлися . Суд враховує, що не має суттєвого значення для вирішення справи рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.02.2015 року по цивільній справі № 207/4041/14-ц (а.с. 30-31), згідно якого узадоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] - про припинення права власності на частину квартири [ADDRESS] та визнання на нею права власності з виплатою компенсації її вартості- відмовлено. Як вбачається із матеріалів справи № 207/4041/14-ц підставою припинення права власності на частку в спільному майні обидві сторони по цивільній справі №207/4041/14-ц зазначали п.п.3 ч. 1 ст. 365 ЦК України: спільне володіння і користування майном є неможливим - предмет позову. В справі , що розглядається , інший склад учасників та інші підстави позову, а саме : припинення права власності на частку в спільній частковій власності на підставі п.п. 2; 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, а саме: річ є неподільною і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім,ї. А відтак вимоги п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не підлягають застосуванню . Отже, за наявної сукупності обставин, за якої відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене, вказаний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічного позову про встановлення порядку користування часткою майна, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення має бути відмовлено.

Outcome: approved