Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 16 жовтня 2012 року у Веренчанській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №20. Витрати понесені нею на судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що сторони спільно не проживають з грудня 2014 року, відповідач не відвідує дитину. Позивачка заперечує проти надання сторонам строку для примирення. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] видане 16 жовтня 2012 року на бланку серії [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 26 грудня 2012 року серії [NUMBER], довідка про склад сім'ї [PERSON] №1023 видана 14 липня 2014 року виконавчим комітетом Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб 16 жовтня 2012 року в виконавчому комітеті Веренчанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №20. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка заперечує проти збереження сім'ї і надання сторонам строку для примирення, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved