overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка вказує, що 26 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Зареєстрований сторонами шлюб рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 24.12.2010 розірвано. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], 21 грудня 2008 року, який на даний час проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За наведених обставин, позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно у твердій грошовій сумі 600,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до 21 грудня 2026 року. Позивачка в судове засідання на розгляд справи не зявилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі, а справу просить розглядати у її відсутності. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області №2-1001 від 24.12.2010 року шлюб , зареєстрований 26 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 21 грудня 2008 року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва серії 1-НО №261605 від 13.01.2009 року його батьками є [PERSON] та [PERSON] Довідка №739 від 01.11.2015 року видана Липненською сільською радою вказує, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. та на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 136,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка вказує, що 26 травня 1990 року, вона зареєструвала шлюб із [PERSON] В період спільного проживання у них народилось двоє дітей, з яких син [PERSON] [PERSON], [INFO], є неповнолітнім та на даний час, проживає з позивачкою. Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду є несумісність їх з відповідачем поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це між сторонами часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало неприйнятним для обох. Прийшло розуміння помилковості шлюбу сторін, проживають окремо з 2009 року, сторони прийшли до спільного висновку про неможливість збереження їх сімї, а тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Любарського РУЮ, актовий запис №39. Позивачка в судове засідання на розгляд справи не зявилася в наявній в справі заяві позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився в наявній в справі заяві просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 16 травня 2016 року з метою збереження сім'ї ухвалою судді Любарського районного суду було надано сторонам строк на примирення до 16 вересня 2016 року, однак за цей час сторони не примирилися. 26 травня 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого дружині присвоїли подвійне прізвище «[PERSON] [PERSON]», згідно до свідоцтва ІІ-ТП №317704 від 26.05.1990 року 13 квітня 2001 року народився [PERSON] [PERSON], відповідно до свідоцтва серії 1-ТП №103878 від 12.05.2001 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] Довідка №336 від 04.04.2016 року видана Любарською селищною радою вказує, що сімя [PERSON] [PERSON] складається з сина [PERSON] [PERSON], 04.04.2016 року. Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сімї є виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сімї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним, примирення не бажають, їх шлюб носить лише формальний характер, проживають окремо з 2009 року, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження їх сімї неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі ст.ст.104, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка вказує, що 27 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] В період спільного проживання у них народилася діти: син - [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON], які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За наведених обставин, позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всих видів його доходів, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 22 серпня 2027 року, а потім у розмірі, за виключенням тієї рівної частки, що припадала на дитину яка досягла повноліття, до досягнення вісімнадцятирічного віку донькою [PERSON], тобто до 11 листопада 2028 року, а потім у розмірі, за виключенням тієї рівної частки, що припадала на дитину яка досягла повноліття, до досягнення вісімнадцятирічного віку донькою [PERSON], тобто до 26 січня 2033 року, стягнути судові витрати з відповідача на її користь. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. 27 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, відповідно до свідоцтва серії І-ТП №115738 від 27.11.2014 року, після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка. 22 серпня 2009 року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва серії 1-ТП №104034 від 02.09.2009 року його батьками є [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2010 року народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва серії 1-ТП №133252 від 01.12.2010 року її батьками є [PERSON] та [PERSON] 26 січня 2015 року народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва серії І-ТП №229187 від 04.02.2015 року її батьками є [PERSON] та [PERSON] Довідка № 743 від 09.10.2015 року видана Березівською сільською радою вказує, що разом з [PERSON] проживають і перебувають на її утриманні троє неповнолітніх дітей, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487грн. 20 коп та на корить позивачки понесені судові витрати в розмірі 200 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка вказує, що 28 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконкомі Авратинської сільської ради, після чого їй присвоїли прізвище чоловіка. В період спільного проживання у них 17 жовтня 2009 року народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні. Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сімї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і примирення між ними неможливе. Прийшло розуміння, що шлюб був помилковим і не призвів до створення сімейного затишку. З 1 грудня 2014 року сторони проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому, позивачка просить суд винести рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON], зареєстрованого виконкомом Авратинської сільської ради, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Хіміч», доньку [PERSON] залишити для проживання з позивачкою. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка в попередньому судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила їх задовільнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обємі та не заперечував проти їх задоволення. Оскільки відповідач визнав позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28 липня 2007 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП №124174. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка «Петришина». 17 жовтня 2009 року народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва серії 1-ТП №237984 від 24 березня 2015 року. Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сімї є виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сімї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним, примирення не бажають. Прийшло розуміння, що шлюб був помилковим і не призвів до створення сімейного затишку. З 1 грудня 2014 року сторони проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер та був укладений без мети створення міцної сім'ї, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження сімї [PERSON] неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. [PERSON] залишити для проживання з матірю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки витрати повязані з отриманням юридичної консультації в сумі 200 гривень та сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.104, 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка вказує, що 28 липня 2014 року її шлюб з [PERSON] було розірвано. В період спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач проживаючи окремо добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За наведених обставин, позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до його повноліття, тобто до 25 березня 2016 року. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. 28 липня 2014 року рішенням Любарського районного суду №282/1085/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 25 березня 1998 року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-БВ № 072388, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Мотовилівської сільської ради Любарського району Житомирської області № 289 від 28 травня 2015 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка вказує, що 30 листопада 1982 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Пединківської сільської ради Любарського району Житомирської області, після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка. Дошлюбне прізвище [PERSON]. В період спільного проживання у них народились двоє дітей, які на даний час вже досягли повноліття і ведуть самостійний спосіб життя. На даний час позивачка з відповідачем не проживають разом і не підтримують подружніх відносин. Причиною фактичного розпаду сім'ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Крім того, цьому сприяла поведінка відповідача, який за надуманими причинами систематично влаштовує дикі сімейні скандали, в ході яких ображає позивачку нецензурною лайкою, в грубій та цинічній формі принижуючи її честь та людську гідність, а крім того застосовує фізичну силу для доведення своєї правоти, жорстоко б'є її, завдаючи тілесних ушкоджень. Зважаючи на емоційну неврівноваженість та неадекватну поведінку відповідача, суперечки з будь-якого побутового приводу стали нормою їхнього життя. Такі їхні стосунки призвели на даний час до виникнення стійкої обопільної неприязні, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і примирення між ними неможливе. З огляду на викладені вище обставини, на даний час їх шлюб носить лише формальний характер. Хоча неповнолітніх дітей від спільного проживання у них немає, відповідач не бажає провести розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Позивачка просить суд винести рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого у 1982 році, актовий запис № 25. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Вислухавши учасників судового процесу, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 30 листопада 1982 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після чого дружині присвоєно прізвище чоловіка. Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сім'ї є виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сім'ї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним, сторони примирення не бажають. Прийшло розуміння, що шлюб був помилковим і не призвів до створення сімейного затишку. Їх шлюб носить лише формальний характер та був укладений без мети створення міцної сім'ї, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження сім'ї [PERSON] неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 487.20 грн., та 300 грн. правової допомоги. На підставі ст.ст.104, 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка вказує, що 31 липня 1988 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Любарського РУЮ, після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка. В період спільного проживання у них народиляся донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сімї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і примирення між ними неможливе. Прийшло розуміння, що шлюб був помилковим і не призвів до створення сімейного затишку. Сторони проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому, позивачка просить суд винести рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Любарського РУЮ. Позивачка в попереднє судове засідання на розгляд справи не зявилася, в наявній в справі заяві позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в справі заяві позовні вимоги визнає в повному обємі та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29 вересня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП №096088, після чого дружині присвоєно прізвище чоловіка. 28 червня 2013 року народилася [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 194824, іі батьками є [PERSON] та [PERSON] Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сімї є виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це в сімї часто виникали непорозуміння, які дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним, сторони примирення не бажають. Прийшло розуміння, що шлюб був помилковим і не призвів до створення сімейного затишку. Сторони проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер та був укладений без мети створення міцної сім'ї, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження сімї [PERSON] неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. [PERSON] залишити для проживання з матірю. На підставі ст.ст.104, 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка вказує, що [INFO] в с. Василівка Житомирського району Житомирської області у віці 55 років помер її батько [PERSON] У відповідності з чинним законодавством, позивач являється спадкоємицею майна померлого, серед якого є земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], право власності на яку посвідчено Державним актом серії [NUMBER] від 01.11.2004 року загальною площею 1,2974 га. Оформити спадщину позивачка не може оскільки оригінали вказаного Державного акту втрачений та оголошений не дійсним, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки в попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю та просить справу слухати у його відсутності. Представник Глезненської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Представник відділу Держгеокадастру у Любарському районі у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [INFO] народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] її батьками є [PERSON] та [PERSON] 18 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, згідно з свідоцтвом серії [NUMBER], після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка. 07 квітня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що вказує свідоцтво серії [NUMBER]. [INFO] в с. Василівка Житомирського району Житомирської області у віці 55 років помер [PERSON] Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01.11.2004 року вказує, що [PERSON] належала земельна ділянка загальним розміром 1,2974 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Глезненської сільської ради. Відповідно до повідомлення в газету «Житомирщина» від 18.03.2016 року Державний акт серії [NUMBER] виданий 01.11.2004 року є втрачений та оголошений не дійсним. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що згідно матеріалів справи померлому [PERSON] належала земельна ділянка, а позивач є спадкоємицею майна померлого за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved