Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 27 грудня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0264 гектари, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №667053, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010684000214. Відповідно до заповіту від 14 листопада 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №107, [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області розміром 3,0264 га - [PERSON]. Позивачка, [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки подала заяву про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори. Однак, 17.11.2016 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин звернулась в суд з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, проте згідно заяви №267 від 10.04.2018 року виконком Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області позовні вимоги визнає просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2015 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0264 гектари, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №667053, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010684000214. Відповідно до заповіту від 14 листопада 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №107, [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку (Державний акт серія ЯБ №667053), яка розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області розміром 3,0264 га - [PERSON]. Позивачка, [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки подала заяву про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори. Однак, 17.11.2016 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом, на земельну ділянку після смерті [PERSON] не має. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved