Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємицею за законом являється вона, заповіт померлий не складав. У встановлений законом строк вона звернулася до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її чоловіка, яке вона приймає, проте 17.01.2014 року постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті чоловіка, через те, що реєстрація права приватної власності на вищевказану квартиру не проводилась, а у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку, тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача ЖБК «Річковик-4» в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Треті особи по справі - представники П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори та Київського міського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з»явилися, надавши суду свої письмові пояснення по справі. Просять розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до ордера №098030 виданого на загальних зборах членів ЖБК, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 11.06.1993 року №637 покійний чоловік позивачки - [PERSON] отримав право на зайняття разом з нею, як дружиною двокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої ЖБК «Річковик-4» від 27.11.2013 року №4 пайовий внесок за квартиру було сплачено в повному обсязі в розмірі 1901000 крб. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємицею за законом є дружина померлого-позивачка по справі [PERSON], заповіт померлий не складав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця за законом з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її чоловіка, яке вона приймає. Проте позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті чоловіка, через те, що реєстрація права приватної власності на вищевказану квартиру не проводилась. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved