Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25.06.2007 року було розірвано. На її утриманні перебуває неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2012 року [PERSON] було позбавлено батьківських праві відносно дочки, [PERSON] .. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 березня 2019 року та закінчуючи досягненням дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,пояснив,що він дійсно є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ,але відносно неї він позбавлений батьківських прав.Крім того внаслідок багатьох заворювань він позбавлений можливості працювати,а тому не може сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення відповідача,дослідивши матеріали справи, суд встановив: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25.06.2007 року було розірвано (а.с. 4,5). На утриманні позивачки перебуває неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с. 6,8). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2012 року [PERSON] було позбавлено батьківських праві відносно дочки, [PERSON] (а.с. 7). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач не працює,групи інвалідності не має. Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків та закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзиву не подав, доказів, які спростовували б обставини викладені в позовній заяві також суду не надав. Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене суд задовольняє позов, стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 березня 2019 року та закінчуючи досягненням дитиною повноліття та допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved