Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача з вимогою про визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарським спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вказаний житловий будинок було побудовано [PERSON] в 1953 році. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі й на вищевказане нерухоме майно. Як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. Через те, що спадкодавцем не було отримано за життя свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, вона не може оформити на себе спадщину. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач - Цуренська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських споруд. Як випливає з витягу з погосподарської книги Цуренської сільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими спорудами який розташований по [ADDRESS] зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1953 року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1953 року в сільській раді за [PERSON], то з того часу остання була власником цього житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть виданого виконкомом Цуренської сільської ради 24 січня 2003 року серії [NUMBER]. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в т.ч. і на її житловий будинок з господарськими спорудами. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.524 ЦК Української РСР). Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало їй на день смерті на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] згідно заповіту від 10 червня 2002 року посвідченого секретарем Цуренської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за №28. Частинами 1 ст.548, ч.1, 2 ст.549 ЦК Української РСР передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] в установлений законом шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON], то вважаються такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] судом не встановлено. Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню, так як спадкодавцю [PERSON] належав вищезазначений житловий будинок, а позивачка як спадкоємець за заповітом в свою чергу своєчасно прийняла спадщину після смерті останньої, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2013 року її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі ст.ст.524-527, 529, 548-549 ЦК Української РСР,

Outcome: approved