Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради, в якому просить змінити порядок участі [PERSON] у вихованні дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановлений рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради № 10 від 01.02.2017 року з кожного тижня - з п'ятниці з 16.00 год. до 20.00 год., суботи - з 13.00.год. до 20.00 год., неділі - з 09.00 год до 12.00 год. на - кожну другу середу місяця з 16.00 до 19.00 години, кожну другу неділю місяця з 11.00 до 15.00 години за попередньою домовленістю обох сторін на території фактичного місця проживання матері та дітей. У позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб 12.10.2003р. В шлюбі у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через поведінку відповідача, який не піклувався про добробут сім'ї, зловживав алкогольними напоями, влаштовував сварки, застосовував до неї фізичну силу, виганяв з будинку, в якому вони проживали. У результаті таких дій відповідача вона звернулася до Виноградівського районного суду з заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, відповідач просив суд, надати їм строк на примирення, його заяву було задоволено та надано строк на примирення 4 місяці. Під час строку на примирення, відповідач на ґрунті раптово неприязних відносин, умисно затіяв з нею сварку, під час якої застосував до неї фізичну силу, та наніс їй тілесні ушкодження. Свідком цих подій став їх малолітній син [PERSON] [INFO]. Після цієї події вона з дітьми вимушена була переїхати проживати в місто Хуст до родичів. Залишитись проживати разом з [PERSON] вона не могла, оскільки турбувалася за особисте здоров'я та здоров'я своїх дітей. Відповідач залишився проживати в будинку свого батька в [ADDRESS] в якому проживає і на сьогоднішній день. Рішенням Виноградівського районного суду справа № 299/1224/16-ц шлюб між ними розірвано, та зобов'язано [PERSON] сплачувати аліменти на утримання 4-х неповнолітніх дітей в розмірі по 500,00грн. на кожну дитину. 05.04.2017 року вироком Виноградівського районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за нанесення їй тілесних ушкоджень та призначено йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, стягнуто на її користь 3 000 гривень моральної шкоди. Після розірвання шлюбу, вона ніяким чином не перешкоджала [PERSON] спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні, однак відповідач з метою помститися їй, звернувся до органу опіки і піклування Хустської міської ради із заявою про визначення участі у вихованні дітей того з батьків, що проживає окремо. Рішенням № 10 від 01.02.2017 року виконавчим комітетом Хустської міської ради було встановлено порядок участі відповідача у вихованні дітей у такий спосіб: кожного тижня - у п'ятницю з 16.00 год. до 20.00 год., суботу - з 13.00 год. до 20.00 год., неділю - з 09.00 год. до 12.00 год. за попередньою домовленістю обох сторін на території фактичного місця проживання матері та дітей. Під час проведення комісії виконкому Хустської міської ради вона не заперечувала про встановлення такого графіку зустрічі з дітьми, оскільки вважає, що діти повинні спілкуватися зі своїм батьком, не зважаючи на те, що шлюб між батьками розірвано. Однак відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки. Несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий Виноградівським відділом ДВС, порядок участі у вихованні дітей систематично порушує. З'являється до дітей не у всі дні, які встановлені рішенням Виконавчого комітету Хустської міської ради, а коли йому захочеться. Неодноразово з'являвся у стані алкогольного сп'яніння та вчиняв сварки, свідками яких знову ставали діти, в зв'язку з чим, позивачкою викликалися працівники поліції. Про порушення відповідачем встановленої форми спілкування батька з дітьми вона також повідомляла співробітників Служби у справах дітей Хустської міської ради. Виконавчим комітетом Хустської міської ради їй було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою та викладеним графіком спілкування. 24.06.2017 року відповідач у черговий раз порушив порядок зустрічі з дітьми. Замість вказаних годин зустрічі в суботу з 13.00 до 20.00 год., прийшов до дітей близько 18 години. Взявши найменшого сина [PERSON], [INFO], сказав їй, що іде з ним в магазин і гуляти. В 21.30 год. [PERSON] зателефонував їй і повідомив, що він привіз дитину в с. Велика Копаня Виноградівського району за місцем свого проживання і з цього моменту дитина буде проживати з ним. З цього приводу вона викликала працівників відділу Хустської поліції, які відібрали у неї пояснення, однак виїхати в с. Велика Копаня Виноградівського району за місцем знаходження дитини відмовилися, повідомивши, що їй слід звернутися до відділу поліції Виноградівського району, що вона і зробила. Працівники поліції Виноградівського району виїхали за місцем знаходження дитини у [ADDRESS], де ними було відібрано пояснення від позивачки та її колишнього чоловіка [PERSON] з приводу самовільної зміни останнім місця проживання дитини [PERSON]. Оскільки на момент відібрання пояснень, вже була третя година ночі і дитина вже спала, працівниками поліції було наказано [PERSON] повернути дитину за місцем фактичного проживання матері та дітей у [ADDRESS] 25.06.2017 року о 9 годині ранку. Наступного дня [PERSON] о 9.30 год. повернув їй сина [PERSON] Всі ці події принесли позивачці та дітям великих душевних страждань. Після такої поведінки батька діти знаходяться у пригніченому стані. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він зневажливо ставиться до прав своїх же дітей, їх внутрішнього, емоційного та духовного світу. Відповідач створює для неї та дітей атмосферу постійного стресу. Вона ніяким чином не перешкоджала та не буде перешкоджати батьку дітей у спілкуванні з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Однак вважає, що для уникнення між нею та відповідачем непорозумінь та конфліктних ситуацій, які можуть негативно вплинути на дітей, необхідно режим зустрічі з дітьми змінити. У свою чергу [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про зміну встановленої форми спілкування батька з малолітніми дітьми, у якому посилається на те, що позовна заява [PERSON] порушує його права як батька на право безперешкодного спілкування з дітьми, права на виховання онуків діда - [PERSON], [INFO], мешканця: [ADDRESS] права на виховання онуків - баби [PERSON], [INFO] мешканки: [ADDRESS]. Крім того висновком від 31.05.2017 року та висновком від 05.07.2017року, затвердженими начальником Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області [PERSON] підтверджується, що саме позивачка [PERSON] перешкоджає його спілкуванню з дітьми. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні її вимог по первісному позові та змінити порядок його спілкування з дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у такий спосіб: кожну другу та четверту суботу місяця з 13.00 год. до 20.00 год., кожну другу та четверту неділі місяця за адресою [ADDRESS], за попередньою домовленістю сторін на території фактичного проживання батька дітей. Ухвалою Хустського районного суду від 11.10.2017 року зазначені позовні заяви об'єднані в одне провадження. Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі з мотивів, наведених у заяві. У задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічну позовну заяву задовольнити, посилаючись на наведені в заяві обставини. Представник третьої особи без самостійних вимог: органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради - Зенцова В.І. в судовому засіданні, вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги позивачки [PERSON] і відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] За клопотанням позивачки та її представника в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON], батько дітей [PERSON] приходить до дітей, але не займається з ними, не спілкується. Він лише відбуває час, який відведений йому на побачення з дітьми то на лавиці курячи, то лежачи на дивані, то займаючись іншими справами. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є родичем [PERSON], батько до дітей приходить, але часто у стані алкогольного сп'яніння і з погрозами розправи на адресу [PERSON], з дітьми не спілкується, сидить у телефоні, або спить, або погрожує. Судом також з'ясовано думку неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що проживають з матір'ю, але бажають зустрічатися і з батьком за місцем його проживання, однак не стільки багато часу як раніше. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд вважає, що обидва позови слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦК України). За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] і відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвали на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2016 року. (а.с. 13,14). У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося четверо дітей: сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 9-12). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо: [PERSON] з дітьми за адресою: [ADDRESS] а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Рішенням Виноградівського районного суду від 02.12.2016 року [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 500 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий комітет Хустської міської ради, розглянувши заяву [PERSON] про порядок його участі у вихованні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] прийняв рішення № 10 від 01.20.2017 року, яким встановив порядок участі [PERSON] у вихованні дітей у такий спосіб: кожного тижня - з п'ятниці 16.00 до 20.00, субота - з 13.00 до 20.00, неділя - з 09.00 до 12.00 години за попередньою домовленістю обох сторін на території фактичного місця проживання матері та дітей. (а.с. 22). Як на підставу звернення до суду з первісним позовом [PERSON] вказує на порушення [PERSON] встановленого рішенням № 10 виконавчого комітету Хустської міської ради від 01.02.2017 року порядку участі батька у вихованні дітей. При цьому [PERSON] вказує, що відповідач неодноразово порушував порядок зустрічі з дітьми, з'являвся до дітей не у визначені дні та у стані алкогольного сп'яніння. 24.06.2017 року [PERSON], у черговий раз порушив порядок зустрічі з дітьми. Замість вказаних годин зустрічі в суботу з 13.00 до 20.00 год., прийшов до дітей близько 18 години. Взявши найменшого сина [PERSON], [INFO], повідомив її, що іде з ним в магазин і гуляти, однак у 21 год. 30 хв. зателефонував і повідомив, що привіз дитину в с. Велика Копаня Виноградівського району, по місцю свого проживання і з цього моменту, дитина буде проживати з ним. З цього приводу вона звернулася до Хустського та Виноградівського відділів поліції. Дана обставина відображена у поясненнях, наданих працівникам поліції (а.с. 24, 25). Наступного дня [PERSON] повернув їй дитину. У свою чергу [PERSON], у зустрічному позові вважає, що саме [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, та бажає спілкуватися з дітьми за місцем свого проживання. Статтями 15, 16Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини Питання взаємовідносин між батьками та дитиною також регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема статтями 141,151, 153, 157-159, якими передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати та батько мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, із ким проживає дитина, не має права перешкоджати іншому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Суд, враховуючи, що батьки [PERSON] та [PERSON] мають право щодо виховання та розвитку дітей, з урахуванням інтересів дітей, їх малолітнього віку, психічного та фізичного стану малолітніх дітей, їх особистої прихильності до кожного з батьків, думку матері [PERSON] з приводу того, що вказаний нею порядок побачень дітей із батьком, буде комфортним для дітей, думку батька дітей [PERSON], що порядок участі у вихованні дітей вказаний ним у зустрічній позовній заяві буде відповідати інтересам дітей, дійшов висновку про те, що способи участі батька у вихованні дітей, які запропоновані сторонами та який був визначений у рішенні № 10 виконкому Хустської міської ради від 01.02.2017 року не є достатніми способами захисту інтересів дітей на участь у їх вихованні батька. Таким чином, суд вважає, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити частково встановивши наступний спосіб спілкування [PERSON] із його неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме: кожну другу та четверту середу місяця з 16 год. до 19 год. за попередньою домовленістю обох сторін на території фактичного місця проживання матері та дітей, а також другу та четверту неділю місяця з 13 год. до 20 год. за попередньою домовленістю обох сторін на території фактичного місця проживання матері з дітьми, а також батька дітей.

Outcome: partial