Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликалася на те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, вдома у стані алкогольного спяніння влаштовує бійки, дебоші, що робить спільне проживання з ним неможливим. Грошей на утримання дитини не надає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище, так як вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач працює, має сталий заробіток і змогу сплачувати аліменти на утримання сина, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що має сумнів з приводу того, що він є батьком [PERSON] та в подальшому буде оспорювати батьківство. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст., ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 257887 від 28.08.2015 року, та є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтвом про народження серії I-СГ № 398537 від 27.03.2014 року. Дитина перебуває на утриманні позивачки, зареєстрована та проживає з нею за адресою: вул. Степана Бандери, 32, смт. Дашава, Стрийський район, Львівська область, що стверджується довідкою виконавчого комітету Дашавської селищної ради № 1335 від 26.08.2015 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок по утриманню своїх неповнолітніх дітей покладається на обох батьків. За роз'ясненнями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом. Суд не бере до уваги покликання відповідача на наявність у нього сумнівів щодо його батьківства як на підставу його заперечень проти позову про стягнення аліментів, оскільки це спростовується свідоцтвом про народження сина [PERSON], з якого встановлено, що відповідач є його батьком, відомості про нього як батька не виключені з актового запису про його народження, з таким позовом відповідач до суду не звертався, а тому сама наявність сумнівів щодо того, чи є він батьком сина [PERSON], [INFO], не може бути підставою для звільнення його від обовязку сплачувати аліменти на його утримання. Доказів наявності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, ним не надано, як і доказів того, що за станом свого здоровя відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, і таких у судовому засіданні не здобуто. Таким чином, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, який працює, так і матеріальне становище його сина, на утримання якого підлягають стягненню аліменти, його стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб щомісячно, що відповідатиме потребам дитини і можливостям платника.

Outcome: approved