Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів, [PERSON] та [PERSON], про відшкодування майнової та моральної шкоди, пов'язаних із знищенням майна в наслідок пожежі. В подальшому, в заяві про збільшення та уточнення позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, пов'язаних із знищенням майна в наслідок пожежі позивачка змінила неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON], зазначивши [PERSON] третьою особою по справі. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить розбірний металевий торгівельний лоток, розміром 2,5 метри на 4,5 метри, розташований на території госпрозрахункового ринку «Рассвет» в м. Вільногірську Дніпропетровської області по вул. Ю.М. Устенка, буд. 1-а. Зазначений лоток використовувався нею для здійснення підприємницької діяльності, а саме для торгівлі непродовольчими товарами. Сусідній лоток [PERSON], використовує для здійснення підприємницької діяльності - торгівлі товарами. 15 квітня 2016 року, відповідачі здійснювали в лотку, який використовує [PERSON], для здійснення торгівлі, технічні роботи підвищеної небезпеки, а саме газозварювальні роботи, які здійснював відповідач [PERSON] Близько 16.00 години, в наслідок недотримання [PERSON], правил пожежної безпеки при проведенні робіт з використанням відкритого полум'я високої температури, в лотку позивача сталася пожежа, яку було ліквідовано о 16 год. 50 хв. караулом ДРПЧ Вільногірського МВ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області. В результаті пожежі, що сталася внаслідок протиправних дій обох відповідачів в своїй сукупності, позивачу було завдано майнову шкоду, яка полягає в наступному: пожежею було знищено сам торговельний лоток, вартість якого на момент його придбання (без встановленого позивачем додаткового обладнання та здійсненого ремонту) станом на квітень 2009 року, складала 15000 грн., торгівельне обладнання, розташоване в середині лотка (столи, вішаки, дзеркала, підставки, манекени та інше) на загальну суму 7598 грн., товар, який куплений позивачем для продажу з метою здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 72 259,01 грн. В результаті сплати позивачем орендної плати за землю в розмірі 382 грн. 72 коп. на місяць, у місяці протягом якого позивач не мав можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність та отримувати прибуток від цієї діяльності, який є джерелом заробітку, завдано шкоду в сумі 1148 грн.16 коп. (орендна плата за травень - липень 2016 року). Загальний розмір майнової шкоди, завданої їй спільно обома відповідачами складає 96005 грн.67 коп., яку і просить стягнути Крім майнової шкоди, зазначеної вище, з вини відповідачів їй також було спричинено моральну шкоду, яка зокрема, полягає в наступному: знищене майно, придбане за власні кошти, які накопичувались тривалий час для здійснення підприємницької діяльності, дохід від якої є єдиними джерелом доходу сім'ї. Діями відповідачів було порушено звичайний життєвий уклад сім'ї позивачки, позивачка пережила морально-психологічний стрес, що погіршило загальне самопочуття та стан здоров'я. На ремонт та відновлення кіоску вона змушена витрачати значні для себе кошти, які необхідно буде брати в борг і витрачати з бюджету сім'ї, які планувалось витратити на інші цілі - на організацію літнього відпочинку та оздоровлення дітей, яких у позивачки троє. Таким чином, виходячи з обґрунтувань, наведених вище, завдану їй відповідачами моральну шкоду вона оцінює на загальну суму 10000 (десять тисяч) гривень. До того ж просить стягнути з відповідачів судові витрати: за проведення пожежно-технічної експертизи - 5284,80 грн., за проведення товарознавчої експертизи - 4456,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 5000 грн., та сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала та додатково показала, що вона та [PERSON], займаються торгівлею на ринку «Світанок», їхні торгівельні лотки знаходяться поруч. Вона є власником лотка на підставі договору купівлі-продажу. 05.04.2016 року їй подзвонив чоловік і повідомив, що трапилася пожежа. Внаслідок пожежі було знищено належне їй майно, вважає, що пожежа виникла в результаті зварювальних робіт, які проводив [PERSON] в сусідньому лотку [NUMBER], де здійснює торгівлю [PERSON] Після пожежі ні [PERSON], ні [PERSON], не підходили до неї для вирішення питання про відшкодування коштів, в подальшому в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялася про дату, місце та час розгляду справи. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки та обставини зазначені в позові, та додатково зазначив, що пожежа сталася в результаті порушення правил пожежної безпеки [PERSON], при проведенні електрозварювальних робіт, оскільки він приступив до роботи не маючи наряду-допуску, не проходив щорічного навчання з питань техніки безпеки та кваліфікаційного оцінювання. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні показав, що він та [PERSON], який є колишнім чоловіком [PERSON], разом варили та будували лоток [NUMBER]. Навесні 2016 року, пішли до директора ринку та попередили, що будуть «переварювати» новий лоток. Їм пояснили, що не заперечують, так як в кожному лотку є розетки, які можна використовувати, однак лише після закінчення роботи ринку. Вивезли все з лотка, залишили лише металеві полиці. Вирішили попередити сусідів. Підійшов чоловік позивачки та побачив, що вони проводять зварювальні роботи, тобто таким чином дізнався про це. Коли почали роботи, прийшла директор ринку та проконтролювала хід їхньої роботи. Проварили всі полиці зліва, ззаду, спереду, коли вирішили приварити полицю з права, з боку [PERSON], пішов дим, вирішили, що горить фарба. Почали тушити, підбіг до [PERSON] та сказав, що необхідно повідомити власників. Подзвонили, ніхто не зміг приїхати, тоді поїхали вони самі, їм дали ключі від лотка, коли приїхали пожежники відкрили двері та почали тушити, він розумів, що це трапилось з їхнього боку. Там дійсно була сітка, однак була прикріплена до стіни [PERSON]. Йому пропонували підписати акт пожежі, але він відмовився. Пожежу тушили 5 хвл. Для проведення зварювальних робіт наряд допуску не отримував, так як директор ринку сказала, що це не потрібно. Зварювальний апарат, яким проводились роботи його власний. Перед початком роботи в сусідній лоток не заходив та не пересвідчувався з приводу технічних характеристик її лотка, та ні з ким з цього приводу не розмовляв. Додатково зазначив, що вважає свої дії законними, наряд-допуск не брав, бо [PERSON] є власницею торгівельного кіоску, тому це не потрібно. Не заперечував факту відсутності у нього кваліфікаційних посвідчень та того, що він не проходив у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням спеціального посвідчення. Представник відповідача, в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, додатково зазначив, що електрозварювальні роботи проводились правомірно з дотриманням вимог законодавства, порушень при проведенні робіт з боку [PERSON] не було. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні показав, що в 2016 році, ввечері, мати попросила [PERSON] поварити полиці. Він приїхав з метою можливої допомоги йому. Варили приблизно два тижні. Коли почали роботи, з права почало диміти та виникла пожежа. Зварювальний апарат належить [PERSON] Перед початком робіт нікого не було. Не переконався з приводу технічних характеристик лотку [PERSON], так як вважав, що всі лотки на ринку відповідають технічним характеристикам та мають усі стіни. Хто викликав пожежників не знає. Приїжджала поліція та пожежники, складали якісь документи, які він підписував. Лотком користується його мати, лоток варив [PERSON] та батько. Лоток матері під [NUMBER], його під номером [NUMBER], а [PERSON] - № [NUMBER]. Третя особа - [PERSON], в судовому засідання показала, що 25 років здійснює торгівлю в торговельному лотку № [NUMBER] на ринку «Світанок». Лоток будували власними зусиллями з чоловіком та [PERSON] Відстань між їхнім та сусіднім лотком складає приблизно 3 см. між ними немає бокової стіни, [PERSON] вішала товари на її стіну. 15 квітня 2016 року, вона була дома, подзвонив син та сказав, що сталася пожежа і горить лоток, викликали пожежників. В цей день її син та [PERSON] «варили» полиці для товару. В ході судового розгляду за клопотання позивача та її представника, були призначені пожежно-технічна та товарознавча експертизи. Відповідачем та його представником було заявлене клопотання про виклик експерта та допит його в судовому засіданні, які в подальшому відмовились від заявленого клопотання, та судом була прийнята така відмова. Клопотання про проведення повторної чи комплексної експертизи не заявляли, хоча судом неодноразово було роз'яснено їхні процесуальні права, передбачені діючим ЦПК України.. В судовому засіданні, за клопотанням представника позивача, були допитані свідки. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що він приїхав на ринок, коли вже там були пожежники, і пожежа була ліквідована. Він запитав, що сталося та йому розповіли, що були зварювальні роботи лотку в [PERSON] та виникла пожежа. Приблизно 6 років тому він продав лоток [PERSON], та оформили все документально. Лотки розділяє одна металева стіна, так у всіх лотках, які він знає. І це знають всі, так як на той момент воно відповідало технічній характеристиці всіх лотків. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що в той день, 15 квітня 2016 р., вийшов на чергування та повинен був провірити всі лотки та позачиняти ворота, коли підійшов до лотка відповідачів, вони проводили зварювальні роботи. Вогнегасника чи відра з водою при них не було. Він запитав у них, чи мають вони дозвіл на проведення таких робіт, на що вони відповіли що так. Тоді він пішов проводити обхід далі та побачив дим, чоловік, що здійснював електрозварювальні роботи зібрав речі та поїхав, коли приїхали пожежники, він повернувся. Дзвонили до директора ринку та запитували чи вона надавала дозвіл на роботи, вона відповіла, що ні. [PERSON], здійснював роботи електрозваркою, а інший відповідач просто стояв. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що вона працює директором на ринку «Світанок», за два тижні до пожежі, знала, що будуть проводитись роботи - говорила з [PERSON] про дату робіт, але які це будуть роботи їй не сказали, лише повідомили, що будуть переробляти лише двері, про зварювальні роботи її не попереджали. Будь-якого письмового підтвердження не надавала, наряд-допуск не надавала. Про пожежу їй повідомив сторож. За дозволом ні [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON] не зверталися. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що 15.04.2016 року, йому подзвонила [PERSON] та попросила під'їхати на ринок. В нього лоток через стіну від її лотка, стіна одна на двох, як у всіх контейнерів. Коли приїхав, то побачив багато диму і в правому кутку був вогонь. Товар повикидали і за допомогою пожежників погасили вогонь. В той же день він під'їхав до [PERSON] та запитав в нього чи попереджав він власників, на що той нічого не відповів. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що 15.04.2016 року йому подзвонив [PERSON] і сказав, що його лоток загорівся, бо вони здійснювали електрозварювальні роботи. Приїхав [PERSON], він йому віддав ключі від лотка. Коли сам приїхав на ринок, десь через 30 хвилин, то пожежу вже загасили. На місці були [PERSON], [PERSON], сторож, пожежники та працівники поліції, потім підійшла директор ринку. Згоріло все - прилавки, обладнання, товар і навіть часткового кут сусіднього лотка, все майно належить їхній сім'ї. Лоток купили у [PERSON], зареєстрований на дружину. Про те, що будуть проводитись електрозварювальні роботи їх не попереджали. Роботи проводили [PERSON] з [PERSON], намагались конфлікт владнати мирним шляхом, але не вийшло. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України) Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ст.5 ЦК України, суди при винесенні рішень, повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин. Суд, ознайомившись зі змістом позову, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що факт пожежі та знищення майна зафіксовано комісією та викладено в акті про пожежу від 15.04.2016 р., відповідно до якого пожежею знищено електролічильник, дерев'яна підлога, полиці, обладнання, товар на реалізацію на загальну суму 60 000 гривень, пожежею пошкоджено металевий кіоск. Установлені прямі збитки від пожежі 70000 грн. Побічні збитки установлені в сумі 132 520 грн. Причиною пожежі визнано порушення правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт господарського кіоску № [NUMBER] (т.1,а.с.6) Актом огляду торгового лотка від 07.05.2016 року складеного в місті Вільногірську, при проведенні огляду металевої архітектурної форми - торгівельного лотка [NUMBER] для торгівлі непродовольчими товарами, розміром 4,5 м. (довжина) на 2,5 м. (ширина), розташованого на території госпрозрахункового ринку «Рассвет» по вулиці Устенка (Жовтневій) буд. 1-а в місті Вільногірськ Дніпропетровської області. В результаті огляду комісією встановлено, що торгівельний лоток [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті пожежі, яка виникла 15 квітня 2016 року, для подальшого використання за призначенням не придатний. В середині згоріли: дерев'яна підлога, дерев'яні полиці та прилавки, торгівельне обладнання, електролічильник, світильник, електропроводка, розетки, вимикачі. При пожежі деформувались листи металу, металевий кутник, а також зруйновано шиферне покриття торгівельного лотка (т.1,а.с.9). Відповідно до договору оренди торгівельної площі від 01.01.2016 року [NUMBER] складеного в м. Вільногірську, Орендодавець - дочірнє підприємство Дніпропетровського облпотребсоюзу госпрозрахунковий ринок «Рассвет» в особі директора [PERSON] передає Орендатору - [PERSON] в оренду торгівельну площу розміром 11,5 кв.м., що знаходиться на території ринку, для здійснення торгівельної діяльності (т.1,а.с.10,11). Право власності [PERSON], на торговельний лоток підтверджується договором купівлі-продажу від 04.04.2009 року, відповідно до якого ФОП [PERSON], придбала металеву малу архітектурну форму (МАФ) - торговельний лоток для торгівлі непродовольчими товарами, розміром 4,5 м. (довжина) на 2,5 м.(ширина) розташованого на території госпрозрахункового ринку «Рассвет» по вул. Жовтневій, 1-А в м. Вільногірськ, загальна сума договору складає 15000 грн. (т.1,а.с. 12,13). [PERSON] зареєстрована, як фізична особа-підприємець 26.09.2007 р., відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (т.1,а.с.14) Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основним видом економічної діяльності ФОП [PERSON] є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом та взуттям (т.1,а.с.15) Як вбачається з посвідчення № 014110 виданого Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області мати [PERSON] та батько [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (т.1,а.с.16) Вартість знищеного пожежею товару, придбаного для продажу складає 72 000 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних (т.1,а.с.46,47) та копіями товарних чеків (т.1,а.с.49-56) та книгою обліку товарів, оригінал якої був досліджений в ході судового розгляду. Розмір плати за оренду торгівельної площі [PERSON], становить 382,72 грн. на місяць, що підтверджується копіями чеків (т.1,а.с.48) Як вбачається з договору [NUMBER] від 01.01.2017 року, між ДП Дніпропетровської облспоживспілки - госпрозрахунковий ринок «Світанок» м. Вільногірська, в особі директора [PERSON] та фізичною-особою підприємцем [PERSON], укладено договір оренди торгівельної площі на території, що знаходиться на території орендодавця (т.2 а.с.77). Висновком пожежно-технічної експертизи від 19.01.2017 року (т.1, а.с.115-128) встановлено, що причиною пожежі, яка сталася 15.04.2016 року, близько 16.00 години в нежитловому приміщенні, яке належить [PERSON], на праві приватної власності - розбірному металевому торгівельному лотку, розміром 2,5 м. на 4.4 метри, розташованого на території госпрозрахункового ринку «Світанок» в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, по вул. Устенка,1, стало порушення правил пожежної безпеки під час проведення відповідачем - [PERSON], електрозварювальних робіт в аналогічній архітектурній формі, яка належить відповідачці - [PERSON], та безпосередньо примикає (має спільну стіну) до належного їй майна по зазначеній вище адресі. Згідно проведених досліджень встановлено, що «осередок» пожежі (первинне загорання) відбулося в верхній частині перестінку між кіосками [NUMBER] та № [NUMBER] зі сторони кіоску [NUMBER] внаслідок високотемпературного прогріву металевої стіни та її оплавлення при виконанні електрозварювальних робіт господарчого кіоску № [NUMBER]. Встановлено, що пожежа в кіоску [NUMBER] за адресою м. Вільногірськ, вул. Жовтнева,буд. 1а розпочалась внаслідок грубих порушень правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт господарчого кіоску № [NUMBER]: п.1, п.2 «Загальні положення»; п.1 Зварювальні та інші вогневі роботи «Правил пожежної безпеки в Україні» затверджені Наказом Міністерства юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697. Допущені порушення вимог пожежної безпеки при виконанні електрозварювальних робіт в кіоску № [NUMBER] з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням пожежі в кіоску [NUMBER] та наслідками завданої матеріальної шкоди в кіоску [NUMBER]. «Первинне» виникненні пожежі пов'язане з тим, що при виконанні зварювальних робіт в кіоску № [NUMBER] (температура електричної дуги досягає до 7000 градусів Цельсія). Метал на суміжній стінці, який має високу теплопровідність (50…90 Вт/м. град) при товщині стіни 3-4 мм. швидко прогрівається з оплавленням металу. Температура по суміжній стінці кіоску [NUMBER] досягла вище 1500 градусів Цельсія, що зумовило вигоряння одежі та інших трикотажних виробів (які є горючими матеріалами та здатні в подальшому самостійно горіти та розповсюджувати горіння) та визначило поширення пожежі по всьому кіоску [NUMBER] з вигорянням всього майна, яке знаходилось в кіоску. В результаті пожежі було деформовано металеві конструкції кіоску [NUMBER], які вимагають матеріальних затрат на їх відновлення. Пожежа в кіоску [NUMBER] за адресою м. Вільногірськ вул. Жовтнева 1-а розпочалась внаслідок порушення правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт в кіоску № [NUMBER]. В свою чергу, висновком проведеної судової товарознавчої експертизи від 06.11.2017 року, визначено розмір майнової шкоди завданої позивачу - [PERSON], як власнику майна, яке знаходилось у зазначеному лотку та було знищено внаслідок пожежі, 15 квітня 2016 року, що становить 72 269, 01 грн.(т.1,а.с.172-179). Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст.1167 ЦК України). Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п. 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 р. № 126, забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках (квартирах) приватного житлового фонду та інших приватних, окремо розташованих господарських спорудах і гаражах, на територіях, а також у дачних будинках, на садових ділянках покладається на їх власників чи наймачів, якщо інше не обумовлено договором найму. Відповідно до п.1.1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014 року, під час підготовки до проведення вогневих робіт, керівник підприємства чи структурного підрозділу, де проводяться вогневі роботи на тимчасових місцях (крім будівельних майданчиків та приватних домоволодінь), зобов'язаний оформити наряд-допуск на виконання тимчасових вогневих робіт, форма якого наведена у додатку до цих Правил. За наявності на підприємстві відомчої пожежної охорони або державної пожежної охорони, яка обслуговує підприємство на договірних засадах, наряди-допуски на виконання тимчасових вогневих робіт повинні бути погоджені з ними напередодні виконання робіт з установленням відповідного контролю. Проведення вогневих робіт на постійних та тимчасових місцях дозволяється лише після вжиття заходів, які виключають можливість виникнення пожежі: очищення робочого місця від горючих матеріалів, захисту горючих конструкцій, забезпечення первинними засобами пожежогасіння (вогнегасником, ящиком з піском та лопатою). Вид (тип) та кількість первинних засобів пожежогасіння, якими повинно бути забезпечене місце робіт, визначаються з урахуванням вимог щодо оснащення об'єктів первинними засобами пожежогасіння (глава 3 розділу V цих Правил) і вказуються в наряді-допуску на виконання тимчасових вогневих робіт. Забороняється допускати до зварювальних та інших вогневих робіт осіб, які не мають кваліфікаційних посвідчень та не пройшли у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням спеціального посвідчення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 зазначено, що у випадках заподіяння шкоди потерпілому слід подати лише докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є особою, що завдала шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини особи, яка винна в завданні шкоди. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. За змістом ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно п. 8 розділу IV «Облік та аналіз пожеж» Інструкції з організації роботи підрозділів пожежної безпеки Національної поліції України затвердженої Міністерством Внутрішніх Справ України 22.11.2016 № 1227, вбачається, що документом, який засвідчує факт виникнення пожежі, є акт про пожежу. Акт про пожежу складається комісією на місці виникнення події в термін 24 години з моменту ліквідації пожежі. Отже факт виникнення пожежі зафіксовано актом про пожежу від 15.04.2016 р., яким установлені прямі та побічні збитки від пожежі, причини виникнення пожежі - порушення правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт господарського кіоску № [NUMBER]. Що підтверджується також висновком судової пожежно-технічної експертизи № 5497-16 від 19.01.2017 р., відповідно до якого причиною виникнення пожежі є порушення правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт в кіоску № [NUMBER] відповідачем [PERSON], який між іншим і не заперечував факту відсутності у нього кваліфікаційних посвідчень та того, що він не проходив у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням спеціального посвідчення. Позивачем надано достатньо доказів на обґрунтування факту спричинення йому саме відповідачем [PERSON], майнової та моральної шкоди, внаслідок пожежі, що сталася внаслідок порушення правил пожежної безпеки при проведенні електрозварювальних робіт, виду та обсягу виявлених в торговельному лотку пошкоджень та розміру майнової шкоди. В свою чергу відповідач [PERSON], протилежного суду не довів, а також не вказав інших осіб, з вини яких спричинена пожежа, не обґрунтував причини, що об'єктивно унеможливлювали б завдання шкоди саме з його вини, а його доводи про те що висновок експерта не можна брати до уваги, з огляду на те, що експерт не виїжджав на місце пожежі, суд оцінює критично, так як відповідно до п.1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 53/5 від 08.10.1998 року, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Таким чином, у суду не виникає сумнівів щодо правильності та обґрунтованості висновків судово-товарознавчої експертизи щодо визначеного розміру шкоди та судової пожежно-технічної експертизи, щодо причин виникнення пожежі, оскільки експертизи проведені належними експертами, з дослідженням матеріалів цивільної справи та додаткових матеріалів, останніх було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку, а доказів на спростування доводів та вимог позивачів відповідачем не надано. До того ж, на обґрунтування своїх незаконних дій щодо проведення електрозварювальних робіт без отримання наряду-доступу, [PERSON], зазначив, що так як даний торговельний кіоск збудував колишній чоловік [PERSON] та в подальшому вона стала його одноосібним власником, а тому отримання такого документу не потрібне з огляду на те, що він є приватною власністю [PERSON], то суд до такого твердження відноситься критично, так матеріали справи не містять та в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження права власності [PERSON] на цей торговельний кіоск. Щодо солідарної відповідальності відповідачів, то суд вважає, що в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження права власності чи користування [PERSON], торгівельним лотком №29, в якому здійснювалися зварювальні роботи, як і самої причетності останнього до виникнення пожежі, правових підстав для стягнення з нього будь-якої шкоди суд не вбачає, а факт його перебування на місці виникнення пожежі не може бути підставою для стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди спричиненої її наслідками позивачу. До того ж в судовому засіданні і відповідач [PERSON], і третя особа - [PERSON] та інші свідки підтвердили, що в лотку здійснює торговельну діяльність саме [PERSON], яка є третьою особою по справі. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини саме відповідача [PERSON], у заподіянні шкоди позивачу, оскільки ним не спростовано тієї обставини, що саме його дії призвели до пожежі, внаслідок якої було знищене належне позивачу майно та вважає, що є всі передбачені законом підстави для його відповідальності перед позивачем [PERSON] та стягнення з нього в рахунок відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з знищенням під час пожежі належного їй майна - 79 857 грн., що складає вартість знищеного майна - 72259,01грн. та вартість торговельного обладнання - 7598,50 грн. В свою чергу, щодо позовної вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачів вартості торгівельного кіоску, то суд вважає, що вона не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до наявного в справі акта про пожежу складеного уповноваженими особами, металевий кіоск пожежею лише пошкоджений,а не знищений, інших доказів, які підтверджували саме факт знищення матеріали справи не містять, а тому правових підстав для стягнення вартості кіоску суд не вбачає. Не знайшла свого об'єктивного підтвердження і позовна вимога щодо стягнення орендної плати за землю у місяці, протягом яких вона не мала можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність та отримувати прибуток від цієї діяльності в розмірі 1148 грн., так як відсутні докази того, що така діяльність в зазначені місяці - травень, червень, липень 2016 року позивачем дійсно не здійснювалась. Стосовно визначення розміру компенсації для відшкодування моральної шкоди, суд керується також правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Outcome: partial