Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу в родині [PERSON] народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживали разом із батьками за адресою: [ADDRESS] в квартирі, належній відповідачу на праві приватної власності, і були в ній зареєстровані, доки за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12 липня 2013 року шлюб [PERSON] не було розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу було встановлено і не заперечувалось сторонами, що спору про поділ \\майна та місце проживання дітей, які після припинення шлюбних стосунків батьками стали мешкати з матір'ю, відсутній. Проживаючи разом із дітьми в [ADDRESS] і будучи там зареєстрованими, [PERSON] звертаєтьсяя до суду із вимогами про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей і на утримання непрацездатної дружини. Рішенням Жовтневого суду м.Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2013 року позов [PERSON] було задоволено: з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, а також аліменти на її утримання - в розмірі 1/6 частка всіх видів заробітку відповідача. [PERSON] після розірвання шлюбу з відповідачем разом із дітьми зареєструвалась в житловому будинку своїх батьків в селище Сартана, оскільки відповідач зняв дітей із реєстрації за місцем свого перебування по [ADDRESS] за місцем свого перебування зарекомендувала себе з позитивної сторони, про що свідчать відповідні характеристика. Вихованням дітей займала і сама матір і їхні дідусь та бабуся, до яких онуки звикли, полюбили, і які позитивно характеризуються за місцем свого проживання. [PERSON] навчався у СШ №8 з 2014 року - спеціалізована школа з поглибленим вивченням новогрецької мови. [PERSON], [INFO] відвідував дошкільний заклад №166в с.Сартана. Починаючи з травня 2013 року діти постійно мешкали разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] яка і займалась їх вихованням. Всупереч вимогам ст.150 СК України батько дітей [PERSON], відповідач за позовом, зовсім не піклувався про них, не відвідував, а присуджені аліменти перераховував на картку матері, не намагаючись навіть зустрітись із синами протягом трьох років. В серпні 2016 року відповідач приїхав до дітей до сЕлеща Сартана, поспілкувався із ними, і бабуся з дідусем були дуже раді його приїзду, тому не заперечували проти спілкування дітей з батьком. Коли ж прийшов час повертати дітей, відповідач подзвонив на мобільний телефон бабусі дітей і повідомив про те, що він їх не поверне. Виходячи з того, що відповідач самостійно змінив місце проживання дітей, без зголи матері вивіз їх, з 1 вересня діти не відвідують навчальний та дошкільний заклад. Тому просить відібрати малолітніх дітей у батька та повернути матері. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] просили вирішити позов на розсуд суду в інтересах неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення представників позивачка, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народила сина - [PERSON] та [PERSON], батьком яких є [PERSON] (а.с. 15-16). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.07.2013 року №2/263/2603/2013, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення суду набрало законної сили 23.07.2013 року. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.08.2013 року (справа №263/6331/13-ц, провадження №2/263/2602/2013), стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON], щомісяця в розмірі 1/3 часки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також аліменти на утримання дружини в розмірір 1/6 частки всіх видів заробітку до досягнення молодшим сином [PERSON] трьох років, починаючи з 18.06.2013 року. Також у рішенні суду зазначено, що діти проживають разом з матір'ю. Відповідно ст. 61 ЦПК України, оставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У домовій книзі по [ADDRESS] що за даною адресою зареєстрована [PERSON] разом з синами [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача [PERSON] 15.08.2016 зверталась до Центрального відділу поліції Кальміуського відділення поліції з заявою про те, що колишній зять [PERSON] не повертає онуків, однак з вирішенням цього питання рекомендовано звернутися до суду. Судом встановлено, що [PERSON] є учнем 3Б класу Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа з поглибленим новогрецької мови І-ІІІ ступенів №8 Маріупольської міської ради Донецької області», заклад знаходиться за адресою: вул. Генерала Куркчі, 37, сел.. Сартана, м.Маріуполь (а.с.21). Також встановлено, що [PERSON], [INFO] є вихованцем Комунальним дошкільним навчальним закладом «Заклад загального розвитку» Згідно ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. За таких обставин факт самочинного відібрання у матері відповідачем дитини без згоди позивача, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, до якої приєдналась і Україна, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Виключні обставини, які б давали право позбавити мене на проживання з малолітньою дитиною, відсутні. Суд також враховує і вік малолітнього [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач вчинив протиправні дії, свавільно змінив місце проживання [PERSON] та [PERSON] без згоди їх матері, позивачки по справі, чим порушив права дітей в частині місця їх проживання, оскільки судом встановлено, що діти зарежстровані за місцем реєстрації матері, [PERSON] є учнем відповідного загальноосвітнього закладу, який знаходиться у селище де діти проживали разом з матір'ю, до того ж судовим рішенням про стягнення аліментів було встановлено, що діти проживають разом з матір'ю, а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині відібрання у відповідача синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та передати матері - позивачці по справі. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України? суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Виходячи з вищевикладеного.

Outcome: approved