Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в період часу з лютого 2016 року по травень 2016 року [PERSON] шляхом обману, частинами позичив у її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який знав про місце зберігання грошей, грошові кошти в сумі 5000 доларів США, які належали [PERSON] Письмовий договір з даного приводу не укладався. Про даний факт позивачці на той час нічого не було відомо. В травні 2016 року, коли вона виявила даний факт, звернулася до [PERSON] з проханням повернути позичені грошові кошти, на що він даний факт не заперечив та запевнив [PERSON], що поверне борг до 12.06.2016 року, власноручно написавши про це розписку від 12.05.2016 року в присутності [PERSON] У встановлений розпискою строк відповідач [PERSON] борг не повернув, 20.05.2016 року віддав тільки 100 доларів США, а 19.06.2016 року, після звернення до працівників поліції з заявою, повернув ще 400 доларів США. З того часу на її неодноразові вимоги про добровільне повернення решти боргу не реагує та уникає будь-яких контактів з позивачкою. 14.06.2016 року з даного приводу [PERSON] звернулася з письмовою заявою в Гусятинське відділення поліції та за даним фактом зареєстроване кримінальне провадження за № 12016210070000164, за ч.1 ст. 190 КК України, яке після проведення розслідування закрите, за відсутності за даним фактом ознак складу кримінального правопорушення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики. Відповідач 12.05.2016 року написав розписку, в якій підтверджує що він позичив в [PERSON], якому 15 років, 5000 доларів США та зобов'язався віддати до 12 червня 2016 року. В розписці міститься також підпис свідка [PERSON].(а.с. 12). Також як слідує із змісту розписки від 20.05.2016 року, від 19.06.2016 року , [PERSON] повернув борг [PERSON] частково, а саме в розмірі 500 доларів США. (а.с.13). Зазначені обставини визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській облсті про закриття кримінального провадження від 11 липня 2016 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016210070000164 закрите, у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Як слідує із постанови про закриття провадження, слідчим встановлено, що «14.06.2016 року в СВ Гусятинського відділення поліції надійшла заява від [PERSON], ..про те, що в період часу з лютого 2016 року по травень 2016 року гр. [PERSON], ..шляхом обману, зловживаючи довірою заволодів грошовими коштами в сумі 5 000 (п'ять) тис. доларів США. Допитана потерпіла [PERSON] показала, що за значний період часу наскладала грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які останній раз бачила в січні 2016 року, про зберігання грошових коштів знали її син та чоловік, її син [PERSON], товаришував із односельчанином [PERSON],.. який на даний час офіційно ніде не працює, проте підробляє таксистом. 12.05.2016 року вирішила перевірити наявність грошових коштів, як в той час у місці в якому їх зберігала виявила відсутність, а саме відсутність 5 000 тис. доларів США. В наслідок чого почала власне розслідування в ході якого під час спілкування із чоловіком та сином стало відомо, що вказані грошові кошти він позичив в період з лютого 2016 року по квітень 2016 року своєму товаришу [PERSON], який просив грошові кошти частинами та пояснював, що йому вони потрібні для того, щоб відремонтувати автомобіль, а також що він її синові придбає хорошого мотоцикла. В подальшому під час розмови із [PERSON], останній підтвердив слова її сина та запевнив їх, що протягом місяця часу поверне всю суму грошових коштів. В подальшому 20.05.2016 року [PERSON], віддав їй 100 доларів США, та ще раз пообіцяв та запевнив що в подальшому віддасть решту. Допитаний як свідок [PERSON], показав, що в зв'язку із тим що йому потрібні були грошові кошти, вирішив звернутися до свого товариша [PERSON], для того щоб позичити грошові кошти. З цією метою у лютому точної даті не пам'ятає зателефонував до свого знайомого та під час розмови повідомив що йому терміново потрібні грошові кошти в сумі 200 доларів США, на що [PERSON]| сказав що позичить, .. та позичив перший раз 200 доларів США. …Аналогічними способами протягом лютого 2016 року - травня 2016 року усвідомлюючи свої дії, користуючись довірою заволодів грошовими коштами в сумі 5 000 доларів США, які йому позичив [PERSON].» (а.с. 3) Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Як встановлено, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по Договору позики року не виконав, борг не повернув, про що свідчить наявні у позивача [PERSON] оригінали зазначених розписок.(а.с.12-13). Відповідно до ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно ст. ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання у строк, передбачений Договором та прострочив виконання зобов'язань перед кредитором. Аналіз досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити правовий висновок про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача боргу за Договором позики з врахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1200 гривні. На підставі наведеного та

Outcome: approved