overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №395, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають ммалолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище не змінювати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2015 року у Виконавчому комітеті Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила шлюб розірвати, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №334, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку Марію, [INFO] та синаАндрія, [INFO] (а.с.8-9). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити, прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]», сина [PERSON] залишити проживати з нею, а також, стягнути з відповідача витрати пов»язані з наданням юридичної допомоги в сумі 250,00 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити. Прізвище просила залишити шлюбне «Складанюк». Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу між сторонами не заперечув. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та громадянин [PERSON] [PERSON] зареєстрували шлюб 18 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №281, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №351, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, просила шлюб розірвати, прізвище не змінювати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №180, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON]»яна Олеговича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Подружнє життя у сторін не склалось, через різні характери та погляди на життя. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, прізвище залишити «Момот». Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, про що зроблено актовий запис №11, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірваннгя шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №33, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2000 року Виконкомом Гордіївської сільської ради Дзержинського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторонам надавався строк для примирення терміном 6 місяців, але примирення між стронами не відбулося. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперерчував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №324, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторонам надавався трьохмісячний термін на примирення, але сторони не примирились, і позивачка наполягає на розлученні. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved