overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON], будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці. [PERSON] [INFO] помер, його дружина [PERSON] померла [INFO]. Відповідач по справі є донькою померлих. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] не має. Позивачка вказує, що з 2000 року фактично мешкає у вищевказаному будинку і користується ним. За словами позивача вона більше 10 років володіє вищевказаним майном. А тому позивачка звертається до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння в порядку набувальної давності. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі (а.с.20). Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі (а.с. 23-26). Суд, дослідивши матеріали, справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до к/к свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6) дошлюбне прізвище позивачки є [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про смерть (а.с. 7-9) [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли. Відповідно до інвентарної справи (а.с. 10-14) будинок належав [PERSON] Відповідно до експертного висновку (а.с. 15-18) вартість домоволодіння складає 58120 грн. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Суд вважає заявлені вимоги позивача такими, що підлягають повному задоволенню. Позивач по справі добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним - житловим будинком за адресою [ADDRESS], що розташований на неприватизованій ділянці. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 07.09.2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС ХМУЮ, про що зроблений актовий запис №364. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має місце роботи та стабільний дохід, має можливість забезпечувати свою дитину, добровільно не бажає приймати участь у матеріальних затратах на виховання та розвиток доньки. У звязку з цим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 17.12.2013року народження, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні позовним вимогам. Відповідач в судове засідання також зявився, проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про шлюб 1-ВЛ №188421, 07.09.2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС ХМУЮ сторони зареєстрували шлюб, про що був зроблений запис №364. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ №339195 від 24.12.2013 року. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з обставин справи, дитина [PERSON] мешкає разом з матірю, знаходиться на її утриманні, що не заперечував відповідач у судовому засіданні, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Заперечення відповідача проти позову не спростовують доводів позивачки в обґрунтування заявлених нею вимог. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 27.04.1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, відповідно виконавчим комітетом Бучанської міської ради було зроблено актовий запис № 64. Від даного шлюбу у них є діти : [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]),[PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]). Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Позивачка вважає за доцільне їх шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір відсутній. Враховуючи зазначене, позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 27.04.1991 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого вона змінила своє прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 64. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 31.07.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є дитина : [PERSON] ([INFO]). Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини несходження життєвих інтересів. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка вказує, що примирення між ними неможливе, спору щодо утримання дитини немає. Враховуючи зазначене, позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 31.07.2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого вона змінила своє прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 11. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьками записані сторони по справі. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 07.07.1990 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 199. Від спільного подружнього життя мають двох синів, один з яких неповнолітній [PERSON], [INFO], що проживає разом з позивачкою. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач влаштовував безпідставні сцени ревнощів, сварився, грубо поводився по відношенню до позивачки в присутності дитини. Такі відносини у родині призвели до того, що позивачка не змогла продовжувати з відповідачем сумісне життя та понад три місяці як пішла від нього. Сторони проживають окремо один від одного, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, на примирення позивачка не згодна, вважає що сім'я розпалася повністю, її збереження неможливе, так само як і подальше сімейне життя. Також зазначає, що питання про розділ майна, стягнення аліментів на утримання дитини нею не ставиться. Позивачка просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07.07.1990 року Відділом запису актів громадського стану м. Алушти, актовий запис № 199. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву в якій просить суд, позов задовольнити в повному обсязі, розглядати справу за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву в який просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.16). Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, що, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 07.07.1990 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 07 липня 1990 року Відділом запису актів громадського стану м. Алушти, актовий запис № 199 (а.с.4). Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї з них. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що формальне збереження шлюбу, за умови фактичної відсутності спільного проживання подружжя не відповідає інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Спільне життя з відповідачем не склалося, на початку листопада 2013 року, відповідач зібрав свої речі, зібрав грошові кошті, сумісно придбану машину та пішов з будинку без пояснення причин, згодом повідомив, що проживати зі мною не бажає. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. На підставі викладених обставин позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Алушта, на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини: доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав у повному обсязі, підтвердив відсутність спору щодо місця проживання дитини. Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, що, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Так, 29 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 176 (а.с.7). Від спільного життя подружжя має дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 09 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с.12). На підставі статті 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 зазначеної статті встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З пояснень сторін вбачається, що подружжя однією родиною не проживає, спільне господарство не ведуть, брачно - шлюбні відносини не підтримують. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї з них. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, заслухавши думку сторін які на примирення не згодні, суд дійшов висновку про те, що формальне збереження шлюбу, за умови фактичної відсутності спільного проживання подружжя не відповідає інтересам позивача. Судовий збір, в силу ст. 88 ЦПК України належить стягненню з відповідача на користь позивача. Стаття 367 ЦПК України передбачає, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.12.2002 року, від шлюбу з яким в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти мешкають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, а відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Відповідач працює, має регулярний доход і можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні позовним вимогам. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони одружилися 07.12.2002 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.07.2003 року, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Діти мешкають разом з матір'ю - позивачкою по справі, знаходяться на утриманні матері, що підтверджується актом від 20.03.2014 року, що міститься в матеріалах справи, та не заперечував даний факт відповідач у судовому засіданні. Як вбачається з пояснень відповідача, даних ним в судовому засіданні, він працює, надавав матеріальну допомогу на утримання дітей останні 3 місяці. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій вказує, що є власником 1 / 2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Власниками іншої 1 / 2 частини вказаного будинку були [PERSON] та [PERSON]. Позивачка вказує, що в [INFO] померла [PERSON] З цього часу позивач почала допомагати хворому на психічне захворювання [PERSON], який зник в 2006 році в невідомому напрямку. Фактично позивач користується квартирою [NUMBER] вищевказаного домоволодіння. Зі слів позивача вона більше 10 років володіє вищевказаним майном. А тому позивачка звертається до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння в порядку набувальної давності. Позивач та її представник в судовому засідання позов підтримали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали, справи вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником 1 / 2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-9). Інша частина належала [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10), [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11), а [PERSON] визнаний померлим [INFO] (а.с. 13). Відповідач є онукої та племінницею померлих [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] всудовомузасіданні підтвердили, що позивач користується вищевказаним житлом, саджає огород, зберігає свої речі, здійснює поточний ремонт з 2000 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. З викладеного суд приходить до висновку, що позивач по справі добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним - 1 / 2 частиною житлового будинку за адресою [ADDRESS] більше десяти років, а тому позов підлягає повному задоволенню. На підставі вище викладеного, ст. ст. 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони припинили шлюбі відносини, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 28 квітня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 370, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 8 ). В шлюбі у позивачки та відповідача [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 9 ), який проживає при позивачці. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачка та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначаючи, що вона та її донька [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. 25.01.2012 року вона зареєструвала у своїй квартирі [PERSON], [INFO], яка з 2012 року не проживала і на даний час не проживає за вказаною адресою. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в позові. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи у відповідності з положеннями ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної власності. Згідно актів обстеження житлово-побутової комісії Скадовської міської ради від 14.02.2013 року, 14.01.2014 року та 03.02.2015 року, [PERSON] зареєстрована [INFO], але не проживає за вказаною адресою. Отже в судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідачки чинить перешкоди позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй майном, протиправно обмежує її у здійсненні свого права власності, чим порушуються вимоги ч. 1 ст. 321 ЦК України. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт того, що відповідачка більш ніж шести місяців без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні та, в силу ст. 71 ЖК України, втратила право користуватися жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Озерянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] по праву спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті останнього відкрилася спадщина на вищезазначене нерухоме майно. Спадщину після його смерті позивачка фактично прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підпримує, просить їх задовольнити. Озерянської сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved