Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ФОП [PERSON], третьої особи: державної інспекції з питань захисту прав споживачів про захист прав споживачів, шляхом повернення коштів за товар неналежної якості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24.04.2017 року нею було придбано вхідні двері у фірми «Саламандер» (ФОП [PERSON]І.), що знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Гагаріна, 1, замовлення №Г7-90 від 24.04.2017 року, вартістю 8275,00 грн. Згідно данного договору вартість дверей нею повністю сплачена. Розмірів вона не надавала, оскільки двері в неї нестандартні, тому 23.04.2017 року до неї прийшов робітник від відповідача та зняв розміри, які необхідні для виготовлення дверей.18.05.2017 року двері були доставлені за її адресою, однак виготовлені двері не домовленого розміру, так як не відповідають дверному пройому є значно меншими, без маркування. Монтажники знищили її старі двері та налічники і коли встановили нові двері вона побачила, що вони не відповідають за розміром. Вона просила не встановлювати їй такі двері, однак монтажники їх встановили, всі щилини заклали пінопластом та дошками, задули піною. Її прохання про заміну товару належної якості відповідачем проігноровані. Крім того 26.05.2017 року було виявлено, що не працює замок, глазок на дверях розташований значно вище загальноприйнятого. На даний час двері хитаються, по бокам та зверху постійно віє протягом, використовувати їх за призначенням неможливо. Претензію відповідачу нею надано на слідуючий день , проте відповідачкою було отримано її претензію тільки після повторного виклику поліції та в їх присутності. Просить розірвати договір з відповідачкою, зобовязати ФОП [PERSON] повернути сплачені нею кошти. Позивачка та її представник в судовому засіданні просили позов задовольнити та дали аналогічні позову пояснення. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно між нею та позивачкою було укладено договір про виготовлення та встановлення вхідних дверей. Виробником вказаних дверей є завод «Медлок». Після повної оплати позивачкою вказаних дверей в сумі 8275 гривень, вона відправили свого працівника замірщика -[PERSON] для заміру дверного пройому. Виготовлені двері є меншими ніж дверний пройом позивача зверху на 6 см, по бокам по 5 см, однак дані зазори в межах норми. Їй були встановлені двері стандартні, замірщик повинен був їй роз»яснити, що вони є меншими за розмір пройому. Про те, що будуть зазори вона позивачку не повідомляла. Гарантійний строк даного товару 3 роки. Позивачка предявляла свої претензії щодо розміру дверей та несправного замка образу після встановлення і вони погодилась встановити нові двері належного розміру, при умові повторної оплати за них позивачкою. При цьому вони погоджувалися забрати двері, які позивачці не підходять під реалізацію за 70 % їх вартості. Несправний замок відремонували. Вважає, що права позивачки нею не порушені, просить в позові відмовити. Представники державної інспекції з питань захисту прав споживачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вважають, що позовні вимоги є обґрунтованими та просять їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він у відповідачки ніколи не працював, однак знає її, та на її прохання виїзджав на заміри дверей до позивачки. Вказує, що чітко визначити розміри було не можливо, оскільки стояли старі двері, позивачка просила, щоб двері були по розмірах її пройому, після цього розміри передав відповідачці. Приблизно через місяць він знову їхав до позивачки за проханням відповідачки для перевірки обгрунтованості скарги позивачки. Під час замірів було видно що вони менші від пройому по 2 см збоків та 6 см по висоті. Двері були менші ніж його заміри, оскільки позивачці були встановлені не двері по його замірах, а стандартні. Те, що будуть встановлені двері стандартні, з щілинами та зазорами він позивачку не повідомляв, оскільки в його обов»язок входило тільки виконати заміри. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки. Вказала, що вона бачила коли встановлювали вказані двері та вони були значно меншими ніж дверний пройом та ніж всі інші двері в підїзді. На дверях не було маркування та на них не видавалися ніякі документи під час встановлення. Вона була свідком того, що позивачка сварилася з монтажниками по причині малого розміру дверей. Вказала також, що вона з позивачкою ходили на фірму до відповідачки та намагалися врегулювати конфлікт, однак остання повідомляла, що вона не є керівником данного підприємства, а директором є замірщик [PERSON], згодилася отримати претензію тільки після приїзду поліції. Відповідачка всю інформацію щодо підприємства давала неправдиву, в офісі не було кутка споживача взагалі. Свідок [PERSON] ві судовому засіданні показала, що 24.04.2017 року її свекрухою за її рекомендацією було придбано вхідні двері у фірми «Саламандер» (ФОП [PERSON]І.), що знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Гагаріна, 1, замовлення №Г7-90 від 24.04.2017 року, вартістю 8275,00 грн., які позивачкою повністю сплачені. 18.05.2017 року двері були доставлені, однак виготовлені двері не домовленого розміру так як не відповідають дверному пройому є значно меншими, без маркування. Монтажники розрізали дверну коропку,знищили старі двері та налічники і коли встановили нові двері вона побачила, що вони не відповідають за розміром. Вони просили не встановлювати такі двері, однак монтажники їх встановили, всі щилини заклали пінопластом та дошками. Їх прохання про заміну товару належної якості відповідачем проігноровані. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.04.2017 року позивачем було придбано вхідні двері у фірми «Саламандер» (ФОП [PERSON]І.), що знаходить за адресою: м. Чернівці вул. Гагаріна, 1, згідно договору - замовлення №Г7-90 від 24.04.2017 року, вартістю 8275,00 грн. Встановлено, що позивач повністю оплатила вартість товару, що визнала відповідачка в судовому засіданні. Також встановлено, що виготовлені двері не домовленого розміру так як не відповідають дверному пройому є значно меншими (розмір 2,02м на 0,86 м, потрібно двері розміром 2,09м на 0,96м.), що підтверджується довідкою від 28.12.2017 р. інженера [PERSON] ПП «Садгора сервіс». Про те, що дані двері будуть меншими ніж дверний пройом ні замірник, ні відповідач позивачку не повідомляли. Позивачка зверталася з вимогою про усунення виявлених недоліків до відповідачки, до інших установ ,які б могли допомогти їй захисти своє право на якісний товар ,однак до часу звернення до суду з даним позовом зобовязання не виконано, двері не замінені та кошти не повернуті, у звязку з чим вона звернулася до суду. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім того, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».у Законі № 1023-XII «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача вимагати розірвання договору. Зокрема, на підставі ч.ч. 4,5 ст. 10 за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Неналежна якість продукції передбачає наявність у ній недоліків. Законодавець у ст. 8 Закону № 1023-XII розмежував товари неналежної якості на такі категорії: товари, що мають недоліки; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари. Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону № 1023-XII недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару. Відповідно до ст. 8 Закону № 1023-XII споживач у разі виявлення протягом установленого гарантійного строку недоліків у порядку та в строки, встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Якщо ж протягом гарантійного строку було виявлено істотний недолік, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджений за необхідності висновком експертизи, то споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника зокрема розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. У відповідності до ст.ст.12,76 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, згідно акту обстеження від 04.12.2017 року, проведеного та складеного за заявою позивачки, за участю 6 свідків-сусідів, майстром поточного ремонту ПП «Садгора сервіс», вирахувані розміри дверного пройому дверей по в.Хотинській 39/6, а саме: висота 2.09 м, ширина 0,96 м. Розмір встановлених відповідачкою дверей відповідно до замовлення-креслення від 24.04.2017 року, не відповідають розмірам дверного пройому у дійсності. Висота дверей становить 2,03 м, ширина 0,86 м (а.с. 4). Згідно вимог ДСТУ-Н Б.2.6-146:2010 «Настанова щодо проектування й улаштування вікон та дверей», до робіт з установлення дверей входять роботи зокрема по обмірюванню прорізів (складання аркушу обміру). Враховуючи те, що здійснені відповідачем обміри дверного пройому та виготовлені креслення не відповідають фактичним розмірам дверного пройому у квартирі позивачки, що призвело до виготовлення відповідачкою виробу конструкції неналежної якості, невідповідність виробу розмірам пройому є істотним недоліком товару та унеможливлює користування ним згідно з його цільовим призначенням, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в частині розірвання укладеного між сторонами договору на підставі ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», та повернення позивачу сплачених за товар грошових коштів. При цьому, суд приймає до уваги те, що відповідачкою доводи позивачки не спростовані, не надано доказів правильності проведених ним замірів дверного пройому у квартирі позивачки, виконання креслень саме за цими розмірами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Позивачка придбала (замовила виготовлення) у відповідачки товар та повністю оплатила його. При встановлені виготовлених дверей, було виявлено, що вони не домовленого розміру так як не відповідають дверному пройому є значно меншими, тобто є таким який не задовольняє позивачку за розмірами. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору від 24.04.2017 року підлягають задоволенню, в звязку з чим, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки сплачена сума за дверний блок , в сумі 8275 грн. Крім того у відповідності до ст.133 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved