overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком № 23 по вул.Журавлиній в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування цим будинком. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 23 по вул.Журавлиній в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області. У житловому будинку також зареєстровані відповідачі, але вони протягом тривалого часу у будинку не проживають, ніяких прав щодо користування житлом не мають, їх подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає позивачці нормально здійснювати права власника, відповідачі ніяких прав на будинок та на користування ним не мають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, згідно договору дарування від 01.12.2004 року (а.с.6), позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 23 по вул.Журавлиній (Ілліча) в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області. У цьому будинку кватирі також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Згідно акту Семененківської сільської Ради (а.с.10), відповідачка [PERSON] не проживає у будинку з 2007 року, а відповідач [PERSON] з 2010 року. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідачі мають законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком № 39 по вул.Українській в м.Вільнянськ Запорізької області, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування цим будинком. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 39 по вул.Українській в м.Вільнянськ Запорізької області. У житловому будинку також зареєстровані відповідачі, який є її повнолітніми онуками, але вони протягом тривалого часу, починаючи з 1999 року, у будинку не проживають, ніяких прав щодо користування житлом не мають, їх подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає нормально здійснювати права власника, відповідачі ніяких прав на будинок та на користування ним не мають. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 39 по вул.Українській в м.Вільнянськ Запорізької області. У цьому будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] онуки позивачки. Згідно акту, складеного представниками Вільнянської міської Ради та мешканцями вул.Української в м.Вільнянськ, відповідачі не проживають у будинку більше 10-ти років. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідачі мають законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагала забезпечити її вільний доступ у квартиру [ADDRESS] Як зазначила [PERSON] у своїй позовній заяві, вона є співвласником квартири [ADDRESS], але відповідачі перешкоджали їй у доступі до квартири, не пускають її до неї, у зв'язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У свою чергу, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому вимагає визнати дійсним укладений у січні 2015 року договір купівлі-продажу зазначеної квартири, та визнати за собою право власності на цю квартиру. Як зазначив відповідач у зустрічній позовній заяві, у вересні 2014 року він позичив своїм батькам [PERSON] та [PERSON] грошову суму - 14000 гривень - на строк до 25.01.2015 року; проте у січні батьки повідомили, що не зможуть повернути цей борг, та запропонували йому доплатити ще 1000 гривень і придбати у них в рахунок боргу належну їм у рівних частках квартиру [ADDRESS], на що він погодився; договір був укладений 22.01.2015 року, того ж дня він сплатив батькам додаткову суму в 1000 гривень, після чого вона отримав правовстановлюючі документи на квартиру та ключі від неї. Оскільки [PERSON] та [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення угоди, вона й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] просит залишити свій первісний позов без розгляду, пояснивши, що подала його, не розібравшись в ситуації, зустрічний позов визнала повністю. Представник позивача за зустрічним позовом адвокат [PERSON] наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач [PERSON] заявив про повне визнання зустрічного позову свого сина [PERSON] Суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Так, у вересні 2014 року [PERSON] позичив своїм батькам [PERSON] та [PERSON] грошову суму - 14000 гривень - на строк до 25.01.2015 року; проте у січні батьки повідомили, що не зможуть повернути цей борг, та запропонували йому доплатити ще 1000 гривень і придбати у них в рахунок боргу належну їм у рівних частках квартиру [ADDRESS], на що він погодився; договір був укладений 22.01.2015 року, оформлений у простій письмовій формі, того ж дня [PERSON] сплатив батькам додаткову суму в 1000 гривень, після чого вона отримав правовстановлюючі документи на квартиру та ключі від неї; проте у подальшому [PERSON] та [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення угоди, яка не оформлена до цього дня. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] При цьому посилається на те, що вона є основним квартиронаймачем житлової кімнати площею 15 кв.м в ізольованій квартирі [ADDRESS], за даною адресою на її ім'я відкритий особовий рахунок. З 15.07.1998 року за вказаною адресою зареєстрований [PERSON]. Починаючи з березня 2015 року [PERSON] без поважних причин не проживає в [ADDRESS], особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідач жодного разу не повертався до зазначеної квартири, починаючи з 2015 року оплату комунальних послуг не проводив. В зв'язку з реєстрацією відповідача вона вимушена нести додаткові витрати на оплату за квартиру та комунальні послуги, крім того вона не може оформити субсидію. В зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки-витягу з домової книги від 09.10.2017 р. № 2354 в квартирі [ADDRESS] окрім позивачки також значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON]. Квартира є не приватизованою. Відповідно до Витягу з розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 364 від 24.07.2015 року закрито особовий рахунок [PERSON] на 1 к. х 15,0 кв.м. в зв'язку зі смертю та відкрито особовий рахунок племінниці - [PERSON] на одну кімнату житловою площею 15,0 кв.м., ізольованої квартири [ADDRESS]. Згідно акту мешканців будинку № 46 від 29.10.2017 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з квітня 2015 року не мешкає та його речей в квартирі не має. У відповідності до ст. 71 ЖК України за відповідачем зберігалось право користування житловим приміщенням протягом шести місяців, але, як встановлено судом відповідач не проживає в [ADDRESS] понад шість місяців, а саме з квітня 2015 рок, в зв'язку з чим його слід визнати таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На думку позивачки, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя з відповідачем і збереження сімї є неможливим. Позивачка надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її присутності. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 139. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На думку позивачки, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя з відповідачем і збереження сям є неможливим. Позивачка надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її присутності. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 78. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 12 вересня 1992 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем у зв»язку з різними поглядами на життя не склалося. На даний час вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Тому їх сім»я остаточно розпалась, і її збереження неможливе. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «Мілевська». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона не проживає разом з відповідачем, не підтримує з ним подружніх стосунків та вони не ведуть спільне господарство з листопада 2112 року. Їх сім»я фактично розпалася Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що дійсно з листопада 2012 року він та позивачка проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків, тому примирення між ними неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 1992 року (а.с. 3). Шлюб у сторін перший. Неповнолітніх дітей у сторін не має. Як пояснили в судовому засіданні сторони, вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство з листопада 2012 року. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 14 грудня 2007 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння при вирішенні різних питань сімейного життя. Разом вини не проживають та не ведуть спільне господарство більше п»яти років. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження їх сім»ї неможливе. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. З 3 січня 2009 року вона з відповідачем проживає окремо, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав повністю та пояснив, що він та позивачка проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків з 3 січня 2009 року. Вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2007 року (а.с. 3). Шлюб у позивачки перший, у відповідача - другий. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], який народився [INFO] року та сина [PERSON], який народився [INFO] року, В свідоцтвах про народження дітей позивачка зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 4,5). Спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу між сторонами не виник. Аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] року, стягнуті з відповідача на користь позивачки за рішенням суду з 2011 року. За поясненнями в судовому засіданні сторін, вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство з 3 січня 2009 року Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітніх дітей. Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 14 липня 2012 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що останнім часом життя з відповідачем значно погіршилося. З причини несумісності характерів та частих сварок, які виникали між ними, шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені місяць тому. Вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, тому вважає, що збереження їх сім»ї неможливе. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишиться проживати разом з нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. У своїй заяві позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З відповідачем вона не проживає, не веде спільне господарство та не підтримує подружніх стосунків з 21 березня 2014 року. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «[PERSON]» ( а.с. 10). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. У своїх запереченнях проти позову відповідач зазначив, що прохає розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає частково, згоден на розірвання шлюбу, але не визнає вимог позивачки щодо стягнення з нього витрат, пов»язаних з реєстрацією акта про розірвання шлюбу. Вказані витрати прохає покласти на позивачку ( а.с. 11). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2012 року (а.с. 5). [INFO] у сторін народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини позивачка зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 6 ). Спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини після розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на її утримання між сторонами не виник. Як вказує позивачка, вона з відповідачем проживає окремо, не підтримує подружніх стосунків та не веде спільне господарство з 21 березня 2014 року (а.с. 11). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини. У своїй заяві позивачка [PERSON] зазначила, що спір про майно між нею та відповідачем відсутній (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 15 липня 2006 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що останнім часом відносини між нею та відповідачем погіршилися через втрату довіри до чоловіка, відсутність поваги чоловіка до неї та до дитини, його зраду. Вони мають протилежні погляди на життя, через що в сім»ї виникають сварки. Спільне господарство вони не ведуть, тому їх сім»я остаточно розпалась, і її збереження неможливе. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона через зраду відповідача не бажає в подальшому перебувати з ним у шлюбі. З кінця липня 2014 року вона з відповідачем не підтримує подружніх стосунків, незважаючи на те, що вони продовжують проживати за однією адресою та вести спільне господарство. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «Мамзенко». Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що на даний час він зустрів іншу жінку, а тому збереження шлюбу між ним та позивачкою неможливе. Незважаючи на те, що він з позивачкою продовжує проживати за однією адресою, з кінця липня 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2006 року (а.с. 3). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають доньку Дар»ю, яка народилася 7 січня 2007 року. В свідоцтві про народження дитини позивачка зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 4 ). За погодженням між сторонами, малолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки Дар»ї, [INFO], позивачка буде вирішувати окремо. Як пояснили в судовому засіданні сторони, вони з кінця липня 2014 року не підтримують подружніх стосунків, незважаючи на те, що продовжують проживати за однією адресою та вести спільне господарство. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини. Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved