Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначала, що уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований 02.11.2012 року виконавчим комітетом Буденецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, а/з №05. Від подружнього життя у них є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач зраджує їй в подружній вірності, влаштовує сварки та скандали, свідками яких є неповнолітні діти. Зазначала, що в грудні 2018 року уже зверталась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та на прохання чоловіка забрала її, сподіваючись, що він змінить своє ставлення до неї. Однак, в січні 2020 року він залишив сім`ю і з цього часу подружжя припинили сімейні відносини. Вважає, що збереження сім`ї не можливе. Просить шлюб, укладений з відповідачем, розірвати. Також зазначала, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивачки адвокат Гринчук С.Д. надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позову не подавав. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 02.11.2012 року виконавчим комітетом Буденецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, а/з №05, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Буденецької сільської ради №607 від 15.10.2020 року, неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані в с. Буденець, Сторожинецького району, але на даний час проживають разом з матір`ю [PERSON] в с.Чудей, Сторожинецького району без зняття з реєстрації. Згідно положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття взаємної любові, поваги. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Наведене свідчить, що шлюб між сторонами розпався, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, виходячи з того, що утримання дітей є обов`язком батьків, матеріальне забезпечення дитини не може бути меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму відповідно до її віку, як встановлено дослідженими доказами неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від оплати якої позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір», а також стягнути на користь позивача повенесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.24, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 81,141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved