Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка в позовній заяві вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26.08.2010 року. В шлюбі у них народилась донька [PERSON] [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Під час спільного проживання в інтересах сім'ї ними було придбано частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.2012 року [PERSON] придбав 3/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під № 13. Дану частину будинку було зареєстровано за відповідачем згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2015 року. Таким чином, придбана частина будинку є спільною сумісною власністю. В даний час відповідач не визнає за нею право власності на половину придбаного будинку та виганяє її з нього. Тому з вертається до суду з даним позовом. До розгляду справи по суті позивачка звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 3/200 частини будинку 13/2 в провулку Шмідта в м. Калинівка, а не на 1/2 частину будинку 13/2 в провулку Шмідта в м. Калинівка, як було зазначено в резолютивній частині позову. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява, в якій уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Просить провести розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, уточнені позовні вимоги визнає. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.2010 року. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Під час спільного проживання в інтересах сім'ї відповідачем було придбано частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.2012 року [PERSON] придбав 3/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під № 13. Дану частину будинку було зареєстровано за відповідачем згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2015 року. Таким чином, придбана частина будинку є спільною сумісною власністю. В даний час відповідач не визнає за позивачкою право власності на половину придбаного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними судом у випадку відсутності між ними домовленості про порядок його поділу. Статтею 71 СК України визначено, що дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В поданій до суду заяві про уточнення своїх вимог, позивачка просить визнати за нею право власності на 3/200 частини будинку [ADDRESS], на що відповідач не заперечує, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved