Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб 30 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Донька проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на дитину в добровільному порядку відповідач не надає. Зазначає, що відповідач працює у відокремленому підрозділі «Північна електроенергетична система» ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», має постійний дохід. За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до повноліття дитини, застосувавши негайне виконання рішення суду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 04 грудня 2020 року, о 09 год. 00 хв. В судове засідання сторони не з`явилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнає. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 30 липня 2011 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини, довідкою про склад сім`ї та визнаються самим відповідачем (а.с. 4, 5). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав та позовні вимоги ним визнаються. Враховуючи\~вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання доньки у заявленому позивачкою розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 13 жовтня 2020 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved