Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при цьому зазначає, що вона з відповідачем проживала однією сім»єю, але не перебували у шлюбі між собою, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання їх неповнолітнього сина. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків виходячи з наступного. [INFO] народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області зроблений відповідний актовий запис №342(а.с.4). З довідки №163 від 25.02.2016 року виданої Замістянською сільською радою вбачається, що [PERSON] зареєстрована за однією адресою: [ADDRESS] із своїм сином [PERSON], [INFO](а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що сторонни деякий час проживали однією сім»єю, але не перебували у шлюбі між собою та у них народився син [PERSON]. В даний час відповідач з позивачкою та їх сином однією сім»єю не проживає. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки за змістом Сімейного кодексу України, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком обох батьків. За змістом частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved