Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], 2011 року народження, та [PERSON], 2014 року народження, в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття, або не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак з відповідачем спільно не проживають. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], 2011 р.н., та дочку [PERSON], 2014 р.н., які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Наразі позивач перебуває в декретній відпустці, отримує на молодшу доньку 860 грн., старший син відвідує дитячий садочок, за який оплату вона проводить (450 грн.) за рахунок соціальних виплат. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, тому вважає, що в саме в цьому розмірі, визначеному в твердій грошовій сумі, він має можливість сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Стосовно відповідача 18.12.2015 р. постановлялась ухвала про судове доручення, яким Городищенському районному суду Черкаської області доручалося опитати відповідача по суті позовних вимог та витребувати у нього документи. Вказана ухвала повернута без виконання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення, на підставі ст.ст169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до таких висновків. Сторони по справі є батьками малолітніх [PERSON], 2011 року народження, та [PERSON], 2014 року народження, що підтверджено свідоцтвами про народження відповідно серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 04.08. 2011 року, та серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 10.12.2014 року. На момент розгляду справи діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і, крім допомоги на дитину до досягнення 30річного віку, інших доходів не має. Відповідно дост.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька. На підставі ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та дітей. Документів про офіційний постійний заробіток позивача суду не надано. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи про стягнення з нього аліментів, в судове засідання не з'явився та відповідні документи на спростування доводів сторони позивача та наданих з їх боку доказів, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліментів саме в цьому розмірі, не надав. Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.01.2016 р. становить 1 167 грн., з 01.05.2016 р. - 1 228 грн., з 01.12.2016 р. - 1 313 грн. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд діє в межах заявлених позивачем вимог. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільних малолітніх дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття. Вказаний розмір є більшим за 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Між тим, вимоги позивача про визначення мінімального розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, не засновані на законі, оскільки такий розмір встановлюється при визначенні аліментів в частці від доходу платника аліментів, що передбачено ст.182 ч.2 СК України. Статтею 184 ч.3 СК України передбачено, що в разі, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, встановленого ст.182 ч.2 СК України, то дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку з чим приходить суд до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Статтею 184 ч.2 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням судом за позовом одержувача аліментів або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22 жовтня 2015 р. Також з відповідача згідно ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави у розмірі 487,2 грн. (розмір, встановлений на день подачі позову). На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial