Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 600,00 грн. щомісяця, з часу подачі заяви до суду та до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та додатково пояснила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про одруження підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.4). Про те, що позивачка від відповідача народила дочку, свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами ускладнилися. Подружжя не проживає разом. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу в розмірі 950 грн. щомісяця, інших доходів вона не має. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що відповідач не має інших дітей або осіб, яких він зобов'язаний утримувати. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями ст. 180 СК Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК Україниаліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, те що позивачка та відповідач не працюють, стан здоров'я дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей; та інші обставини, що мають істотне значення. І тому, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 08 липня 2014 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави та 200,00 грн. на користь позивачки витрат за правову допомогу адвоката. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved