Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом та уточненнями до нього, вказавши, що вона з 23 травня 2014 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» диспетчером у виробничо-диспетчерському бюро цеху 01 електродвигунів асинхронних. Наказом №68-у від 12 лютого 2015 року була звільнена відповідачем на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 2591 грн. 75 коп., яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня звільнення та по день постановлення судового рішення в розмірі 2267 грн. 00 коп.. Окрім того, протиправними діями відповідача, що виразилися у незаконній відмові своєчасно виплатити належну позивачці суму заробітної плати та інші виплати, гарантованих нормами трудового законодавства, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 2000 грн. В судове засідання позивачка не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати в її відсутність, позовну заяву з уточненнями підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 23 травня 2014 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», та працювала диспетчером у виробничо-диспетчерському бюро цеху 01 електродвигунів асинхронних, наказом №68-у від 12 лютого 2015 року була звільнена відповідачем на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Відповідно до довідки № 4028/93-мех від 12 березня 2015 року виданої ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] станом на 16 березня 2015 року складає всього 2591,75 грн. Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) виданої ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» 12 лютого 2015 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 22 грн. 67 коп.. За таких підстав, враховуючи, що позивача було звільнено 12 лютого 2015 року, та в день звільнення остаточного розрахунку з нею відповідачем не проведено і не виплачена заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі та у відповідності до ст. 117 КЗпП України для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 13 лютого 2015 року по 25 травня 2015 року тобто за 3 місяці 13 дні середнього заробітку, тому оскільки наведенні обставини відповідачем неоспорені в судовому засіданні, позов в цій частині підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 2591, 75 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2335 грн. 01 коп. (3 місяці 13 дн. х середньоденний заробіток 22 грн. 67 коп. = 2335,01 грн.). Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, суд вважає доведеним факт завдання позивачу відповідачем моральної шкоди, оскільки порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, крім того судом встановлена наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір грошового відшкодування, заподіяної позивачу моральної шкоди, слід визначити у розмірі 300 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі ,

Outcome: partial