Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до [INFO] року, тобто до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що з 06.03.2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає із нею у її батьків та повністю знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює у приватних підприємців, його щомісячний заробіток, з його слів, становить від шести д восьми тисяч гривень. Однак, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, мотивуючи це тим, що він з ними не проживає. На утриманні інших дітей, а також осіб, які потребують матеріального утримання відповідач не має. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену заяву задовольнити. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування позиції посилалися на викладені у письмових запереченнях обставини. Зауважили на тому, що щомісячний заробіток відповідача не є достатнім для надання матеріальної допомоги на утримання дружини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 06 березня 2015 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що було складено актовий запис за № 98. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Позивачка несе витрати по утриманню малолітньої дитини, але не має достатніх коштів на своє утримання, оскільки не працює і єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога, щомісячний розмір якої становить 860 грн. Відповідач працює з 01.04.2016 року на ТОВ «ВЕЕСВІ - Машинобудівний завод», на посаді інженера-будівельника, з окладом згідно штатного розкладу, в розмірі 1400,00 грн. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Аліменти на утримання інших осіб відповідачем не сплачуються. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за 1 місяць. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, працює і має стабільний регулярний щомісячний заробіток. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial