Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та з урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати автомобіль ГАЗ 33023 д.з. [NUMBER], вартість якого станом на 28.02.2013 року 63129,5 гривень, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], поділити спільне майно, а саме: автомобіль ГАЗ 33023 д.з. [NUMBER], між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на 1 / 2 частку автомобіля ГАЗ 33023 д.з. [NUMBER] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати (судовий збір, витрати на проведення експертизи, витрати на правову допомогу). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебували в шлюбі з 10.08.2007 року по 28.02.2013 року. Під час шлюбу 02.06.2011 року сторони придбали автомобіль ГАЗ 33023 д.з. [NUMBER]. Вартість даного автомобіля становить 63129,50 гривень. Таким чином, позивач вважає, що має право на 1/2 частину автомобіля. Ухвалою від 04.04.2013 року суд визначив вартість автомобіля в сумі 65000 гривень. З урахуванням висновку експерта, згідно якого вартість автомобіля становить 63129,5 гривень, позивачка вважає що має право власності на 1/2 частину автомобіля, вартістю 31564,75 гривень, тому звернулась до суду та просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просять справу розглянути без її участі, позов підтримує. Також просила стягнути судові витрати (судовий збір, витрати на проведення експертизи, витрати на оплату правової допомоги. Представник відповідача - [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. З позовною заявою від 29.04.2014 року зі зменшенням позовних вимог ознайомлений. Проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини справи, викладені вище, що підтверджуються письмовими матеріалами справи. Між сторонами по справі діяли сімейні правовідносини. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно з вимогами ст. 69 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з п. 25 Постанови Пленуму ВССУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На підставі вище викладеного, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 554, 40 грн. судового збору. Згідно зі ст. 84 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу, що підтверджуються квитанцією № 631708 від 29.04.2014 року в сумі 1400 грн. Відповідно до ст. 86 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати за проведення авто товарознавчої експертизи, що підтверджується квитанцією № 2916.74.1 від 08.02.2014 року в сумі 880 грн.

Outcome: approved