Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 травня 2010 року Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 63, визначити місце проживання сина [PERSON] залишивши дитину проживати з нею та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини від цього шлюбу сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя у них не склалось. В звязку з різними поглядами на життя в сімї почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Від даного шлюбу у них 13.10.2010 р. народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний і може її надавати. Вважає, що за її місцем проживання створені всі умови для нормального проживання та виховання дитини, тому просить залишити дитину проживати з нею. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що конфлікт в сімї носить тривалий та постійних характер, категорично заперечила можливість примирення, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі ? із всіх видів заробітку на утримання дитини та не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 травня 2010 року уклали шлюб зареєстрований Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 63, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 134968, проте міцної сімї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сімї, сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Як ствердили суду сторони конфлікт в сімї носить постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, між ними втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка має можливість забезпечити неповнолітній дитині умови для проживання, виховання та розвитку, що стверджується ордером на житлове приміщення № 001503. З огляду на наведене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що неповнолітнього [PERSON] слід залишити проживати з позивачкою, а відтак позов в цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [PERSON], [INFO], відтак зобовязаний утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, яка не працює, матеріальне становище відповідача, стан його здоровя, відсутність на його утриманні інших осіб, визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі ? частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 10.06.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved