Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. З 2010 року позивачка та відповідач мешкали разом в громадянському шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини між ними не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не приймав участі в її вихованні та матеріально не допомагав. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Чернігові ради вважає, що позов підлягає задоволенню, і є доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.26), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду від нього не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідача та зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом у цивільному шлюбі, від якого народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради «Про пропозиції комісії з питань захисту прав дитини та служби у справах дітей» від 29 червня 2016 року № 111 було затверджено висновок про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.29,30). Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви, згідно якої [PERSON] дає вільну і безумовну згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], котра [INFO] (а.с.5). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що підтверджується поясненнями позивачки та наданими до матеріалів справи доказами, зокрема: копією свідоцтва про народження дитини - [PERSON] (а.с.4), копією нотаріально завіреної заяви [PERSON] (а.с.5), копією паспорта [PERSON] (а.с.6-9), копією картки платника податків [PERSON] (а.с.10), довідкою про місце проживання [PERSON] разом з дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.27), копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП [PERSON] та накладення на нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин (а.с.28), висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO] (а.с.29); рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради «Про пропозиції комісії з питань захисту прав дитини та служби у справах дітей» від 29 червня 2016 року № 111 (а.с.30). У зв'язку з задоволенням позову потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved