Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка в листопаді 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.05.2017 року було розірвано. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого терміну у них виникали сварки, з вини відповідача, так як останній не надає їй матеріальної допомоги. Гроші, які заробляє відповідач, виключно останній тратить на свої потреби. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, діти знаходяться повністю на її утриманні, крім цього вона оплачує усі комунальні послуги. На підставі наведеного вище, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти у вигляді 1/2 всіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття дітей, з індексацією відповідно до Закону, починаючи від дня подання позову. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити. Належно повідомлений відповідач в судові засідання 26.12.2017 року та 07.02.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.05.2017 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-СГ №222817 від 04.01.2010 року, серії І-СГ №313525 від 13.02.2012 року та серії І-СГ №384778 від 22.11.2013 року. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №№ 2622, 2623, 2624 від 06.11.2017 року, виданих виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області, неповнолітні діти сторін зареєстровані за адресою: [INFO] з 29.01.2015 року і по теперішній час. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, останні перебувають на утриманні позивачки. Водночас згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~Відповідно до положення\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8\~ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9\~ст.7 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім цього, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їхнім розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально своїх дітей не утримує, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, але частково, так як позивачкою ставиться вимога щодо стягнення аліментів на утримання дітей в частці заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дітей, з індексацією відповідно до Закону, що не відповідає нормам визначеним Сімейним кодексом України, оскільки індексація відповідно до закону, застосовується в тому випадку, коли розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved