Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона знаходилась з відповідачем у шлюбі з 05 серпня 2006 року. Шлюб між ними розірваний за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до повноліття сина. В судове засідання позивачка не з'явилася, повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі. [PERSON] вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 05 серпня 2006 року. Шлюб між ними розірваний за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком значиться [PERSON], матірю [PERSON]. Неповнолітній син проживає з матірю ( позивачкою), що підтверджується довідкою. Відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина, але добровільно цього не робить. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що є підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до повноліття сина, чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «… щодо судового збору» позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487грн. 20 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved