Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] В квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON]її мати [PERSON] та відповідач [PERSON] З серпня 2016 року відповідач не проживає в спірній квартирі, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Реєстрація відповідача у житловому приміщенні носить формальний характер, відповідач житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, його місце знаходження не відомо, у зв'язку з чим позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], 3-тя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 27.03.2006 року, реєстраційний № 5-06-270385. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], [INFO], мати позивачки- [PERSON], [INFO], відповідач -[PERSON], [INFO] відповідно довідки дільниці № 34 КП «Жилкомсервіс» від 23.01.2018 року № 157 [PERSON] з серпня 2016 року не проживає в спірній квартирі, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Факт не проживання [PERSON] в спірному житлі з серпня 2016 року в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON], [INFO] втратив право користування у квартирі [ADDRESS] ,як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців , що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного та

Outcome: approved