Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до Потічківської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку (пай) №0157 площею 0,708 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потічківської сільської ради Снятинського району, та на земельну ділянку (пай) №0649 площею 0,184 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потічківської сільської ради Снятинського району які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, належали [PERSON], і на які, після смерті останньої вступила в управління спадковим майном [PERSON]. Свої позовні вимоги\~ [PERSON] мотивувала тим, що 23.03.1996 р. померла її тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,892 га, розташованих на території Потічківської сільської ради, на які 23.06.2001р. був виданий Державний акт ІІ-ІФ №002216, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №235. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила її сестра, бабуся позивачки [PERSON] Позивач зазначає, що [PERSON] 07.03.2000р. на випадок своєї смерті у Потічківській сільській раді посвідчила Заповіт, яким усе своє майно заповіла онучці [PERSON] 02.12.2005р. [PERSON] померла, таким чином позивачка стала спадкоємицею зазначених земельних ділянок. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,892 га, що знаходиться на території Потічківської сільської ради Снятинського району, які на підставі Державного акту ІІ-ІФ №002216, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №235, належали [PERSON], оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON], а її спадкоємиця належним чином не оформила за собою право власності на них. Позивачка вступила в управління спадковим майном після смерті своєї бабусі, користується земельними ділянками (паєм) з часу смерті бабусі по даний час, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позивачка і звернулася у суд і з даним позовом, який просила задоволити із наведених вище підстав. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати без її участі. Голова Потічківської ради [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт ІІ-ІФ №002216, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №235; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Потічківської сільської ради №609 від 16.03.2018р.; Довідку Потічківської сільської ради №608 від 16.03.2018р.; Довідку Потічківської сільської ради №651 від 10.04.2018р.; Заповіт [PERSON] від 07.03.2000р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №51083731 від 28.02.2018р.; Довідку Першої Снятинської РДНК №549/01-09 від 28.02.2018р.; Постанову Першої Снятинської РДНК №550/02-31 від 27.02.2018р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, які повністю доводять підставність та обгрунтованість позовних вимог, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або\~ не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку (пай) №0157 площею 0,708 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потічківської сільської ради Снятинського району, та на земельну ділянку (пай) №0649 площею 0,184 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Потічківської сільської ради Снятинського району які належали [PERSON] на підставі Державного акту ІІ-ІФ №002216, про право приватної власності на землю, виданого Потічківською сільською радою 23.06.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №235. На\~ підставі\~ наведеного,\~ ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved