Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1300,00 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] на період навчання останньої у Державному ПТНЗ «Дніпродзержинський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів», починаючи стягувати з дати подання позову до суду і до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO]. 08 грудня 2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, але через те, що спільне життя не склалося їхній шлюб було розірвано 10 липня 2007 року. На даний час їхня з відповідачем спільна дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Державному ПТНЗ «Дніпродзержинський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» та потребує матеріальної допомоги. Вона не працює, має мінливий незначний дохід, тому їй потрібна допомога на утримання дитини, яка продовжує навчання і через це вона вимушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила її вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилалася на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач проти позову заперечував та у його задоволенні просив відмовити повністю посилаючись на те, що він дійсно працює, але має невеликий дохід, є хворою людиною і має на утриманні інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2000 року, який було розірвано 10 липня 2007 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 309), що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою в м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, вул. Щорса, буд. 10. Відповідач проживає окремо за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 41/16. Відповідач працює охоронцем у ТОВ «Дніпромлин» з 12.04.2016 року, за квітень-травень 2016 року сума нарахованої йому заробітної плати скала 4219,2 грн. (середньомісячна 2109,60 грн.) Донька сторін навчається у Державному ПТНЗ «Дніпродзержинський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів», форма навчання безоплатна, отримує стипендію розмір якої за період з листопада 2015 року о квітень 2016 року склав 1866,00 грн. Позивачка одна несе витрати по утриманню доньки, відповідач від досягнення донькою повноліття матеріальної допомоги не надає. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобовязанням відповідач не має. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. У відповідності до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, у випадку, якщо вони продовжують навчання й у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 199 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача щомісячно аліментів на повнолітню дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з 29.04.2016 року на весь час навчання дитини, але не більш ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідач може надавати допомогу оскільки є працездатним, має постійне місце роботи, стабільний і регулярний заробіток, обставини на яких зауважила в позові [PERSON] відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 3 ст. 198 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Роз'яснити, що у відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: partial