Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні взаємини між ними припинені. Проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Її спроби знайти порозуміння для збереження шлюбу, позитивного результату не дали. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, представник надав заяву в якій просить суд позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір сплачений нею при подачі позову до суду. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує та\~просить розглядати справу за його відсутності. Заперечує проти стягнення з нього на користь позивача судового збору та витрат повязаних з наданням правової допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 липня 2015 року виконавчим комітетом Знамянської Другої селищної ради м. Знамянка Кіровоградської області,\~ актовий запис №24. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини та поділ майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною його рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Статею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений між ними шлюб існує формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що вказує на відсутність з його сторони зацікавленості у збереженні шлюбу. Таким чином суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.

Outcome: approved