Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає у недостатньому розмірі та цих коштів навіть не вистачає для забезпечення дитиною повноцінним харчуванням, одягом, періодичним лікуванням та іграшками для розвитку. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, зазначаючи, що вона не має достатніх коштів для утримання себе та дитини., оскільки не працює та потребує допомоги з боку відповідача, як батька їхньої дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює на посаді лікаря-анастезіолога в КЗ «Дніпропетровська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради, а вона на теперішній час не працює, оскільки доглядає малолітню дитину. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач в судове засідання з'явився, але перед початком судового засідання самовільно, без будь-яких пояснень залу судового засідання залишив, жодних причин не пояснив. Заперечень проти позову та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 07 липня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2015 року було розірвано (справа № 202/2260/15-ц). Під час шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. З 01 січня 2015 року сторони не проживають разом та припинили подружні відносини, що підтверджується рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.03.2015 року. Позивачка несе витрати по утриманню сина, доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини в судове засідання надано не було. Доводи позивачки викладені у позовній заяві відповідачем спростовані не були. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Аліменти на утримання інших осіб відповідачем не сплачуються. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу на утримання дитини він має можливість надавати оскільки є працездатним. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає за необхідне позов, в цій частині вимог, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за 1 місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved