Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з 2014 року вони разом з відповідачем проживали в цивільному шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач разом з ними не проживає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Крім того, вказує, що вона не працевлаштована, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, має доньку від попереднього шлюбу 2009 року народження, і немає змоги утримувати двох дітей. Син дуже часто хворіє, на лікування і утримання потрібні кошти. Відповідач працює в ТОВ «Маїс» (м. Черкаси, вул. Сурікова, 12/3), отримує стабільну заробітну плату, і тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина та її, як матері дитини. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; а також аліменти на її [PERSON] утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 05.11.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони з 2014 року перебували в цивільному шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2017 (а.с. 2), який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батьком дитини записаний відповідач [PERSON] . Спору щодо батьківства та місця проживання дитини між сторонами не існує. Батько дитини (відповідач) проживає окремо та в добровільному порядку допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько [PERSON] , [INFO] [PERSON] свій обов`язок по утриманню малолітньої дитини не виконує, а також враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивачка (ст. ст. 12, 81, 83 ЦПК України). У відповідності до роз`яснень, висвітлених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Вирішення даного спору, у частині стягнення аліментів на утримання\~дружини до\~досягнення дитиною\~трирічного віку, узгоджується із висновками ВС/КЦС у справі № 750/9224/16-ц (постанова від 13.06.2018). Судом враховуються також ті обставини, що дитина проживає разом з позивачкою, фактично перебуває на повному її утриманні, даних, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати дитину та саму позивачку до суду не надано. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, в тому числі і те, що відповідач [PERSON] є працевлаштованим в ТАВ «Маїс» та отримує стабільну заробітну плату, відповідно має можливість утримувати не тільки дитину, а і дружину, яка на даний час ніде не працює так, як перебуває у відпустці по догляду за їх спільним сином, тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] і в цій частині та стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на її утримання в розмірі ј частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 17.10.2019 року і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини та матері до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 1536 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved