Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 20.01.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З 29.11.2014 року вона з відповідачем проживає окремо, дитина проживає разом із матір'ю, батько дитини допомогу у добровільному порядку не надає, тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача, за участю позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 20.01.2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовим записом №194, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, відповідача матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховано: задовільний стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який, згідно пояснень позивача, працездатний, не інвалід, хронічних захворювань не має, не працює; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітньої доньки не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., за відсутності заперечень відповідача, є законними та обґрунтованими і підтягають задоволенню. На підставі ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved