Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначає, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.09.2017 року шлюб між ними розірвано. Вказує на те, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 15.03.2017 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки від доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Однак, [INFO] їхньому сину виповнилося 18 років, тобто він став повнолітнім та припинилися нарахування аліментів на двох дітей. Зазначає, що у 2019 року їхній син вступив на навчання до університету ЧНУ ім. Ю.Федьковича. Оплату за навчання вона несе особисто і з цього приводу зверталася до суду про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача помісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. 07.04.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що позов визнає частково та готовий сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. В судове засідання сторони по справі не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 12.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 15.03.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2017 року і до досягненню найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 09.12.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2020 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцять трьох років. Судом встановлено, що згідно довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщені/будинку №22д/7447 від 26.08.2020 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №53689185 від 06.11.2020 року встановлено, що закінчився передбачений законом строку для відповідного виду стягнення, а саме досягнення старшою дитиною повноліття. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.05.2010 року, актовий запис № 931, [PERSON] [INFO] , являється донькою сторін по справі. Батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно довідки від 29.03.2021 року [PERSON] працює у Виробничому структурованому підрозділі «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень» і займає посаду черговий по залізничній станції Завалля з посадовим окладом 5500 грн. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягування з 24.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved