overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 06 червня 2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, хоч проживають в одному будинку, однак подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, кожен з подружжя має окремий бюджет. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 297495, виданого 19 жовтня 2010 вбачається, у сторін 09 жовтня 2010 року народився син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з квітня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутності. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210 (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, через взаємні претензії один до одного, які вирішити не вдалось, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, тому з 2013 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 вересня 2007 року (а.с.5) вбачається, що у сторін 04 вересня 2007 року народився син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є взаємне небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 13, від якого у них 13 липня 2004 року народилась донька [PERSON], а 08 жовтня 2005 року син [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з березня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету, хоча й проживають у одній квартирі. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 13 (а.с.6). Згідно копій свідоцтв про народження серії І-КИ № 277812, виданого 15 серпня 2004 року [PERSON] народилась 13 липня 2004 року, серії І-КИ № 045614, виданого 02 грудня 2005 року [PERSON] народився 08 жовтня 2005 року, їх батьками є сторони у справі (а.с.6,7). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 163, від якого у них народились доньки [PERSON], 09 серпня 2009 року, та [PERSON], 09 вересня 2014 року. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з 01 січня 2016 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 163 (а.с.2). Згідно копії свідоцтв про народження серії 1-КИ № 244987, виданого 14 серпня 2009 року [PERSON] народилась 09 серпня 2009 року, серії І-КИ № 504963, виданого 17 вересня 2014 року [PERSON] народилась 09 вересня 2014 року (а.с.3,4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 551 грн. 20 коп. несплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 12 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 94, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. З квітня 2011 року не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 136093, виданого 12 червня 2009 року, сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 94 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 245099, виданого 25 вересня 2009 року [PERSON] народився 06 вересня 2009 року, його батьками є сторони у справі (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 13 лютого 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 52, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, через взаємні претензії один до одного, які вирішити не вдалось, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, постійні зради чоловіка привели до втрати почуття поваги та любові, тому протягом 2015 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, хоча проживають за однією адресою. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, дала аналогічні пояснення, що й мотиви заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 серпня 1995 року (а.с.4) вбачається, що у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є взаємне небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, реально припинила подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 360, від якого у них народився син Максим, [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з 01 червня 2016 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Відповідач проживає окремо, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 096982, виданого 15 грудня 2007 року, сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 360 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 205474, виданого 03 жовтня 2008 року у сторін 26 серпня 2008 року народився син [PERSON] (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved