Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення неповнолітнім сином - [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, від якого у них з відповідачем [INFO] народився син - [PERSON]. В зв'язку з погіршенням стосунків сторони на даний час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, за ствердженням позивачки, відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги, дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, в зв'язку з необхідністю догляду за малолітньою дитиною, позивачка не може працевлаштуватися і відповідно до вимог частини 2 статті 84 Сімейного Кодексу України має право на утримання від свого чоловіка, який є фізично здоровою людиною працездатного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно (а.с. 18, 22), свої вимоги підтримала у повному обсязі, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти вмнесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, судові повістки на 29 грудня 2016 року та 23 січня 2017 року, ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були отримані під розписку повнолітнім членом сім'ї відповідача - бабусею [PERSON], за місцем реєстрації останнього (а.с. 21, 23), що згідно зі статтею 74, частиною 3 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідача про розгляд судової справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 19). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 червня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1011, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 червня 2015 року (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 15 вересня 2015 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис за № 97 (а.с. 2). Згідно з довідкою Служби у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації Харківської області від 25 листопада 2016 року № 01-73/770 дитина знаходиться на утриманні та проживає разом з позивачкою. Чоловік разом зі своєю сім'єю не проживає понад шість місяців, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, аліменти не платить (а.с. 7). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Печенізької районної державної адміністрації Харківської області № 1621 від 24 листопада 2016 року позивачка отримує соціальну щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень 00 копійок (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вирішенні щоденних побутових проблем не бере, від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини ухиляється та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач ані у грошовій, ані у натуральній формі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивачка самостійно виховує сина та потребує матеріальної допомоги, оскільки через збільшення витрат на купівлю одягу та взуття, продуктів харчування, вона разом з дитиною опинилась у скрутному матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 2 статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не повідомив суд про своє матеріальне становище, стан здоров'я, наявність на його утриманні інших осіб або про будь-які інші обставини, що мають значення для розгляду справи. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved