Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 27.07.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинено. Останній не виконує належним чином свої батьківські обов'язки та ухиляється від участі у матеріальному забезпеченні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В зв'язку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін в заочному порядку та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №231. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилалась на те, що після припинення спільного проживання з відповідачем останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що свідчить про наявність між сторонами спору з приводу умов та порядку матеріального забезпечення дитини. З урахуванням зазначених обставин, положень СК України, доводів позивачки, враховуючи спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством, той факт, що обставин, які б виключали можливість відповідача з об'єктивних причин надавати матеріальну допомогу на утримання дитини під час розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В зв'язку з цим, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2017 року (дня пред'явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved