Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2006 року позивачка є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі є зареєстрованими позивачка [PERSON], її син [PERSON], онук [PERSON], а також донька [PERSON] та онук [PERSON] Однак з 28.08.2013 року донька позивачки [PERSON] та онук позивачки [PERSON] за вказаною адресою не проживають, житлом не користуються, власних речей там не зберігають, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають позивачці вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON] такими, які втратили право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялися належним чином. Судовий виклик відповідачів здійснювався на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачки, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку [PERSON] вона знає близько десяти років. Також вона знайома з донькою та онуком позивачки- [PERSON] та [PERSON]. Їй відомо, що з серпня 2013 року останні не проживають у квартирі [ADDRESS]. За власним бажанням вони виїхали на інше місця проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку [PERSON] вона знає приблизно з 1980 року, підтримують дружні відносини. Також вона знайома з донькою та онуком позивачки- [PERSON] та [PERSON]. Їй відомо, що з серпня 2013 року останні не проживають у квартирі [ADDRESS]. За власним бажанням вони виїхали на інше місця проживання. Суд, дослідивши позов, надані докази - договір купівлі-продажу від 24.05.2006 року, відповідно до якого позивачка [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], довідку з місця проживання, відповідно до якої відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS], акт про не проживання цих відповідачів за цією адресою з 28 серпня 2013 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі з серпня 2013 року не користуються житлом - квартирою [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачці, а також не користуються до теперішнього часу, власних речей там не зберігають, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved