Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В жовтні 2009 року через непорозуміння вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що їх сім'я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і суду пояснила, що з відповідачем вони не проживають і не спілкуються більше п'яти років. З грудня 2011року вона живе з іншим чоловіком, від якого [INFO] народила дитину [PERSON] та з яким має намір зареєструвати шлюб. Вказуючи на те, що відновлення сімейних стосунків з відповідачем неможливе та що нерозірваний з відповідачем шлюб суперечить її інтересам, просила суд їх шлюб розірвати, залишивши їй прізвище «[PERSON]».. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №251 (арк.спр.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (арк.спр.4). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, дитина знаходиться на її вихованні. Участі у вихованні дитини відповідач не приймає. Позивачка зазначила, що відновлювати сімейні стосунки з відповідачем та зберігати сім'ю вона не бажає, так як вважає подальше спільне життя неможливим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази у справі дають суду підстави для визнання обґрунтованими доводів позивачки щодо неможливості відновлення сімейних стосунків та збереження сім'ї, тому суд вважає за можливе їх шлюб розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила про своє бажання надалі носити прізвище «[PERSON]», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved