Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2019 позивачка придбала будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2019 № 174466694. Згідно довідки № 02-01/15/232, виданої 17.02.2021 Матвіївською сільською радою Запорізької області, крім позивачки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у будинку [ADDRESS] також зареєстрована попередня власниця [PERSON] , [INFO] . Жодних дій щодо зняття з реєстрації відповідачка не вчиняє, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 17.03.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання позивачка, її представник не з`явилися, представник позивачки адвокат Жовніренко І.В. направила клопотання про розгляд справи без участі позивачки, її представника, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачці на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.07.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1335, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2019 № 174466694. Згідно довідки № 02-01/15/232, виданої 17.02.2021 Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, крім позивачки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у будинку [ADDRESS] також зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Вказане також підтверджує довідка Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 10.03.2021 № 02-01-15/106, надана на запит суду, згідно якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону України за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16.11.2016 Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до беззаперечного висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки реєстрація відповідачки в у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивачки і позбавляє останнью повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Outcome: approved