Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1993 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. У квітні 2007 року через різні погляди на сімейні відносини і виникнення у зв`язку цим непорозумінь та сварок їх сім`я остаточно розпалася, і з зазначеного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Зазначаючи на тому, що їх сім`я розпалася остаточно, що примирення та відновлення стосунків є неможливим та суперечило б її інтересам, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно відзиву відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу ним визнаються повністю. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для визнання явки сторін обов`язковою, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.12.1993 року Новоекономічною селищною радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис №34 (а.с.9). \~ \~ \~ \~Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Як зазначається в позовній заяві і не заперечено відповідачем, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, бажання зберегти сім`ю жодна із сторін не виявила. \~\~\~\~\~\~ Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. \~\~\~\~\~\~\~\~ Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені\~Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України \~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу\~до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень\~ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. \~\~\~\~\~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~Як свідчать заяви та поведінка сторін, жодна з них зберігати шлюб не бажає, що вказує на їх взаємну байдужість до сімейних відносин та дає суду підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права, судом не встановлено. Отже, їх шлюб підлягає розірванню. Спору майнового характеру матеріали справи не містять. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Про бажання змінити прізвище позивачка не заявила. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved