Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0898 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 07.07.1999 року мати позивачки [PERSON] придбала житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою харківською державною нотаріальною конторою від 07.07.1999 р. за №4-1810. 25.08.1999 р. [PERSON] померла. Після її смерті позивачка набула права власності на вищенаведений будинок в порядку спадкування за законом, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2018 р. У свідоцтві про право на спадщину в складі спадкового майна не відображено земельну ділянку під вищенаведеним будинком, загальною площею 0.0898 га. Тому, позивачкою не було здійснено державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, яка по даний момент зареєстрована за відповідачем [PERSON] , колишнім власником зазначеного будинку, на підставі державного акту на право власності на землю від 03.08.1998 р. серії [NUMBER] . На час оформлення та державної реєстрації купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON] в липні 1999 p., діяли положення Земельного кодексу Української РСР в редакції від 06.04.1990 року. Згідно зі ст. 30 вказаного нормативного акту, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Тому, в момент переходу права власності на наведений будинок до [PERSON] перейшло і право власності на дану земельну ділянку. Але належним чином вона не встигла оформити наведене право, тому позивачка звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність та винести рішення на розсуд суду. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, подав пояснення, в яких просять проводити розгляд справи в їх відсутність та ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 липня 1999 року [PERSON] , мати позивачки [PERSON] придбала житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою харківською державною нотаріальною конторою від 07.07.1999 р. за №4-1810. [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2018 р. позивачка отримала у спадщину, після померлої [PERSON] , житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] . У свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна не входила земельна ділянка під житловим будинком, загальною площею 0,0898 га. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0898га., згідно державного акту на право приватної власності на землю від 03.08.1998 р. серії ХР [NUMBER] , передана у власність [PERSON] . Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.11.2018р. станом на 29.12.2012р. у відділі обліковується державний акт на право приватної власності на землю за № 2383 від 03.11.1998р. за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0898га. Таким чином, державна реєстрація права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0898га залишається зареєстрована за [PERSON] На час оформлення та державної реєстрації купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON] в липні 1999 p., діяли положення Земельного кодексу Української РСР в редакції від 06.04.1990 року. Згідно зі ст. 30 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1990\~року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Згідно з ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Тобто, в момент переходу права власності на будинок до [PERSON] перейшло і право власності на дану земельну ділянку. Це визначено в правовій позиції Верховного Суду України (справа за № 6-225цс16) за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухоме майно, новий власник такого майна стає власником або користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться будівля. Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0898 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved