Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка зазначила, що 06 вересня 2009 року померла її бабця - [PERSON]. 19 вересня 2010 року помер її (бабусі) чоловік [PERSON]. Після їх смерті залишилась спадщина квартира № 62, розташована у буд. № 2 по вул. Набережній у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, що належала померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Дніпрорудненської міської ради 09 січня 2001 року та зареєстрованого Василівським районним бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 14-9. Згідно довідок, виданих КУП «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради № 197 та № 198 від 09.02.2016 року, до дня смерті [PERSON] та [PERSON] проживали разом за вищевказаною адресою. Окрім них нікого за вищевказаною адресою зареєстровано не було. Померлі заповідали [PERSON] спадкову квартиру згідно заповітів від 25 вересня 2008 року, зареєстрованих у реєстрі за № 2183 та за № 2184. Відповідно до усних пояснень приватного нотаріуса м. Дніпрорудне Василівського нотаріального округа Запорізької області [PERSON], станом на лютий 2016 року, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаними спадкодавцями подано не було. У січні 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], однак у прийнятті заяви про вступ у спадщину їй було відмовлено, у звязку з пропуском 6-ти місячного строку подання заяви про вступ у спадок. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачкою з поважних причин, а саме юридична необізнаність про терміни звернення до нотаріальної контори, складні сімейні обставини та скрутне матеріальне становище. [PERSON] залишила спадкоємця першої черги сина [PERSON] Інших спадкоємців за законом немає. Тому позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої 06 вересня 2009 року, та після смерті [PERSON], померлого 19 вересня 2010 року, на шість місяців. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Проти позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без їх участі. Проти викладених у позові вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 145319 від 09 вересня 2009 року за актовим записом № 169, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] померла 06 вересня 2009 року (а.с. 6). 19 вересня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 185731 від 23 вересня 2010 року за актовим записом № 229, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження, виданого Тобельським міським ЗАГС Тюменської області 06 квітня 1954 р., гр. [PERSON]С є сином [PERSON], де у графі «мати» записано «Неведома Валентина Васильевна» (а.с. 9). 18.01.1972 р. одружились [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 527801, виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької обл. (копія свідоцтва є у матеріалах справи). Той факт, що [PERSON] є донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ЖС № 420411, виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 22 жовтня 1975 року, де у графі «батько» записано «Неведома Сергей Сергеевич» (а.с. 8). Відповідно до копії технічного паспорту, виданого станом на 25.06.1978 р. начальником державного комунального підприємства «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області [PERSON], квартира № 62 у житловому будинку № 2 по вулиці Набережна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, належить на праві власності (свідоцтво від 09.01.2001 р.) по ? частці [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-19). 13.03.1993 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище з «Неведома» на «Киселева», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС, виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 13 березня 1993 р. (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 093335, виданого 08 грудня 1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької обл., 29 липня 1998 року шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було розірвано (а.с. 11). Як видно з копії свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2001 р., виданого керівником органу приватизації [PERSON], квартира, яка знаходиться за адресою: м. Дніпрорудне Запорізької області, вул. Набережна, б. 2, кв. 62, дійсно належить на праві приватної, спільної власності гр. [PERSON] ? та членам його сімї [PERSON] ? (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 006454, виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 22 липня 2005 р., було зареєстровано шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON]. Шлюбне прізвище дружини змінено з «Кісельова» на «Козик» (а.с. 12). 25 вересня 2008 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] заповіли по ? частці належній їм на праві приватної, спільної власності квартири № 62 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області вул. Набережна буд. 2, гр. [PERSON], що підтверджується копіями заповіту серії ВКТ № 637082 та серії ВКТ 637083, посвідчених приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованих у реєстрі за № 2184 та за № 2183 (а.с. 14). Згідно довідок № 197, № 198 від 09 лютого 2016 року, виданої паспортистом Комунального унітарного підприємства «Наш дом», гр. [PERSON], [INFO], була прописана та постійно проживала у [INFO] з 29.11.1978 р. по день смерті 06.09.2009 р. Разом з нею проживав її чоловік гр. [PERSON] з 29.11.1978 р. по день смерті 19.09.2010 р. (а.с. 15-16). При зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, оскільки пропущено шестимісячний строк для подачі відповідної заяви про прийняття спадщини (а.с. 21-22). Статтею 1270 ЦК України передбачено строк для прийняття спадщини у 6 місяців з моменту відкриття спадщини, а у разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може за заявою спадкоємця визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк з поважних причин, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідно до заповітів. Крім того, як вказує позивачка у заяві, вона хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні, тому не мала можливості вчасно подати заяву до нотаріальної контори, за таких обставин, суд приходить до висновку про можливість визначити [PERSON] додатковий строк, передбачений ст. 1272 ЦК України, для подання нею заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved