Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2010 року за нею було визнано право власності на матеріали та обладнання, котрі були використані в процесі будівництва нежитлової будівлі (офісного приміщення), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стверджує, що в подальшому вона звернулась у Мостиську міську раду Львівської області щодо надання дозволу на переоформлення проекту будівництва офісного приміщення в [ADDRESS]. Її (позивачки [PERSON]) звернення було розглянуто та рішенням сесії від 03.09.2010 року за №10 такій було надано дозвіл на переоформлення вказаного проекту. Вказує, що нею ([PERSON]) переоформлено проект будівництва офісного приміщення в [ADDRESS], котрий був затверджений рішенням сесії Мостиської міської ради від 21.10.2010 року за №14. Зазначає, що у 2011 році нею (позивачкою [PERSON]) було закінчено будівництво офісного приміщення. Згодом вона замовила виготовлення технічного паспорта нежитлової будівлі (офісного приміщення) за вищевказаною адресою. Покликається на те, що згідно технічного паспорта, виготовленого на її (позивачки [PERSON]) замовлення 08.07.2011 року (інвентарний номер 1573), нежитлова будівля (офісне приміщення) у [ADDRESS] складається із восьми приміщень загальною площею 174,2 кв.м. У 2014 році вона, позивачка [PERSON] одержала звіт про технічний стан будівлі. У висновку, який знаходиться у даному звіті зазначено, що новозбудована нежитлова будівля (офісне приміщення) по [ADDRESS] відповідає чинним будівельним нормам і правилам та є технічно можливою для експлуатації. З огляду на наведені обставини, просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою [PERSON]) право власності на нежитлову будівлю (офісне приміщення) по [ADDRESS] загальною площею 174,2 кв.м. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилалася на обставини зазначені в позовній заяві та пояснила, що рішенням Мостиської міської ради її чоловікові [PERSON] надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження по вибору земельної ділянки під будівництво офісного приміщення, площею 0,01 га по [ADDRESS], однак такий у 2009 році помер. В подальшому, а саме 17.08.2010 року рішенням Мостиського районного суду Львівської області за нею, позивачкою [PERSON], в порядку спадкування визнано право власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва офісного приміщення [ADDRESS]. Згодом вона переоформила технічну документацію на вказане приміщення та закінчила будівництво такого у 2011 році, Просила суд визнати за нею право власності на нежитлову будівлю (офісне приміщення) по [ADDRESS] загальною площею 174,2 кв.м. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області Семесюк Л.В. в судовому засіданні позов визнала та зазначила, що рішенням сесії Мостиської міської ради [PERSON] надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження по вибору земельної ділянки під будівництво офісного приміщення, площею 0,01 га по [ADDRESS]. Такий розпочав будівництво вказаної будівлі, однак у 2009 році помер. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2010 року за позивачкою [PERSON], дружиною [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва вказаного приміщення. Згодом [PERSON] переоформила технічну документацію на вказане приміщення, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позбавлена можливості оформити право власності на офісне приміщення [ADDRESS]. Покликається на те, що вказане приміщення є збудоване на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, за наявності належного дозволу та належним чином оформленого проекту і з дотриманням будівельних норм та правил. Не заперечує щодо визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спірне нежитлове приміщення по [ADDRESS]. Представники третіх осіб - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Відділу реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явились, проте подали заяви в яких просили суд розглянути вищевказану справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що рішенням Мостиської міської ради за №138 від 27.06.2006 року [PERSON] надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження по вибору земельної ділянки під будівництво офісного приміщення, площею 0,01 га по [ADDRESS]. Угіддя - двори із земель Мостиської міської ради. Із рішення Мостиської міської ради за №16 від 22.11.2007 року відомо, що вказаним рішенням підприємцю [PERSON] затверджено матеріали погодження по вибору земельної ділянки під будівництво офісного приміщення в [ADDRESS], площею 0,01 га. Окрім цього, вказаним рішенням [PERSON] надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорта та проекту відведення земельної ділянки під будівництво офісного приміщення по [ADDRESS]. Встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2010 року за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] визнано право власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва офісного приміщення [ADDRESS]. Із рішення Мостиської міської ради за №10 від 03.09.2010 року відомо, що вказаним рішенням позивачці [PERSON] надано дозвіл на переоформлення проекту будівництва офісного приміщення [ADDRESS]. Площа земельної ділянки 0,01 га. Із рішення за №14 від 21.10.2010 року «Про затвердження проекту будівництва офісного приміщення [ADDRESS] гр. [PERSON]» відомо, що останній затверджено проект будівництва офісного приміщення [ADDRESS], площею 0,01 га та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування офісного приміщення за вищевказаною адресою, площею 0,01 га. Угіддя - двори із земель ненаданих у власність чи користування Мостиської міської ради, з подальшою передачею в оренду терміном на 2 роки. На дане офісне приміщення по [ADDRESS] був виготовлений 08.07.2011 року Комунальним підприємством Мостиське районне бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на нежитлову будівлю загальною площею 174.2 кв.м. Як відомо із Звіту за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій ([ADDRESS]), виданого ДП ДІПМ «Містопроект», - технічний стан основних несучих конструктивних елементів будинку: фундаменту, стін, перекриття, даху та сходів - задовільний. Планування будинку в основному відповідає чинним будівельним нормам і правилам та є технічно можливим для експлуатації. Із змісту ч.1 ст.331 ЦК України відомо, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Сторони своїми процесуальними правами розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, врахувавши позицію відповідача, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що здійснене позивачкою будівництво нежитлового офісного приміщення [ADDRESS] є збудоване на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, за наявності належним чином оформленого проекту і з дотриманням будівельних норм та правил, а тому, як вважає суд, є всі підстави про визнання права власності на вищевказане приміщення за позивачкою [PERSON]

Outcome: approved