Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], про розірвання спадкового договору. В обґрунтування зазначила, що 10.06.2015 року між нею та [PERSON] був укладений спадковий договір, відповідно до якого, вона передає після своєї смерті [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №1092. Згідно з п. 9 спадкового договору [PERSON] зобов'язалась здійснювати догляд за [PERSON], а саме - прати білизну, одяг, готувати їжу, забезпечувати її щоденним харчуванням, належними лікувальними засобами. Після підписання цього договору позивачка неодноразово зверталася до [PERSON] за допомогою: з проханням принести продукти харчування, купити ліки, оскільки неодноразово була госпіталізована до лікарні, однак [PERSON] відмовляла їй. У звязку з чим, просить суд розірвати спадковий договір від 10.06.2015 року, зобовязати приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] зняти заборону в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна по спадковому договору від 10.06.2015 року та виключити запис з реєстру для реєстрації заборон та стягнути з [PERSON] судовий збір. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України суд ухвалює рішення без фіксації судового процесу технічними засобами.\~ Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачкою позову не суперечить нормам діючого законодавства та не порушує нічиї права, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки встановлено, що між позивачем та відповідачкою дійсно існують правовідносини з приводу спадкового договору, які фактично не заперечувалися сторонами. Судом встановлено, що 10.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір, відповідно до якого, [PERSON] передає після своєї смерті [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №1092. Згідно з п. 9 спадкового договору [PERSON] зобов'язалась здійснювати догляд за [PERSON], а саме - прати білизну, одяг, готувати їжу, забезпечувати її щоденним харчуванням, належними лікувальними засобами. За змістом ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно із ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Згідно зі ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Оскільки ст. 1308 ЦК України не встановлено правових наслідків розірвання договору, то можна припустити, що останні залежать від причин розірвання і стадії виконання умов договору, визначених у договорі зобов'язань. Тому, якщо розірвання умов договору відбувається на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем його розпоряджень, то мають наставати наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, але у спадковому договорі може бути застосовано й заходи забезпечення виконання зобов'язань, передбачені главою 49 ЦК,оскільки інше не встановлено законом. Враховуючи викладене та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачка порушила умови спадкового договору, не забезпечила позивачці належний догляд, допомогу та належних умов проживання, а тому спадковий договір необхідно розірвати з підстав неможливого його подальшого виконання внаслідок неналежної поведінки набувача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір у розмірі 640,00 гривень, сплачений нею при подачі позову до суду.

Outcome: approved