Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. Позов мотивує тим, що 30.10.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Снятинською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №12. Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а формальне перебування в шлюбі недоцільне та небажане, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Разом з тим, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для утримання дитини, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу їй надавати. Крім цього, вона, як матір їхньої доньки, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного і розумового розвитку, вважає, що їхня донька повинна проживати разом з нею. Просить ухвалити рішення, яким розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на їхню дитину в розмірі 50 % з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить визначити місце проживання дочки [PERSON], залишивши останню проживати разом з нею в [ADDRESS] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнила, що вони з відповідачем на протязі останніх 2 років не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому примирення з відповідачем неможливе і вона настоює на розірванні їхнього шлюбу. Вважає, що оскільки відповідач на протязі останніх двох років ухилявся від утримання їхньої доньки, а тому і в майбутньому не буде надавати допомоги на її утримання. При цьому зазначила, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак надає сантехнічні послуги приватним особам і непогано заробляє. В подальшому, позивач подала заяву про завершення розгляду справи у її відсутності та підтримання позову, додавши акт обстеження матеріально-побутових умов проживання їхньої доньки, довідки про її роботу та доходи. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення проти позову (а.с. 19), згідно яких з приводу розірвання їхнього шлюбу не заперечує. Також не заперечуватиме з приводу визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, за умови надання йому можливості бачитись з донькою. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на доньку, вказав, що оскільки він офіційно не працевлаштований, а тому не здатен сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Третя особа - представник Органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації - Поліщук Р.І. та прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури - Н.Н. Кравецька позов в частині визначення місця проживання дитини підтримали та просили завершувати розгляд справи у їхній відсутності. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання 14.04.2014 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 30.10.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в якому у них [INFO] року народилась донька [PERSON], яка на даний час проживає разом з матір'ю (а.с. 6, 7, 13). Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, спільне подружнє життя в сторін не склалося, сторони на протязі останніх дво років разом не проживають, позивач настоює на розірванні їхнього шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. При таких обставинах суд вважає, що сім'я Кіндратів остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, з яким на протязі останніх двох років разом не проживає, не підтримує шлюбних відносин та не веде спільного господарства. З огляду на вказане, їхній шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розлучення залишити без змін. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний і частково погоджується їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі 30 % зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю. Як вбачається з наданих позивачкою письмових доказів, остання офіційно працевлаштована (а.с. 27-28) і створені нею матеріально побутові умови відповідають вимогам для виховання і проживання доньки [PERSON] (а.с. 29). Враховуючи вищенаведені обставини,

Outcome: approved