Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що у 2008 році з відповідачем по справі розірвала шлюб. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина живе разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить стягувати із [PERSON] аліменти в свою користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з мотивів наведених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надіслав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що згідний на сплату аліментів, однак вважає, що їх розмір визначений позивачкою в позовній заяві є завищений, так як на даний час він зареєстрований як безробітний, має на утриманні іншу дитину, а також лікується від захворювань хребта. За наведених обставин просив суд визначити розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 5). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2008 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано, сина [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю. Малолітній [PERSON] навчається в 4 «А» класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28 Івано-Франківської міської ради, займається у танцювальному колективі на базі школи, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 10,11). Відповідач по справі на даний час є безробітним та перебуває на обліку в Запорізькому міському центрі зайнятості з 23 жовтня 2014 року (а.с. 34). Твердження відповідача щодо наявності у нього захворювань шийного відділу хребта, які негативно впливають на його працездатність, знайшли своє підтвердження у копіях медичних довідок з цього приводу (а.с. 38,39), однак доводи про те, що лікування хвороби на даний час потребує постійного прийому медикаментів не підтверджуються письмовими доказами. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2010 року вбачається, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON]. Батьком дитини в свідоцтві записано [PERSON]. Таким чином, даним доказом підтверджено, що у відповідача на утриманні також перебуває інша дитина (а.с. 40). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та виходячи із того, що відповідач на даний час є безробітним, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього в користь позивачки на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує матеріальне становище та стан здоров'я відповідача, наявність у нього на утриманні також малолітнього [PERSON], а також потреби самого [PERSON], які з урахуванням необхідності забезпечувати йому умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку, не можуть бути ущемлені, у зв'язку із певними життєвими обставинами які склались у батьків дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial