Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 15.12.2012 року помер її чоловік [PERSON], і вона є його спадкоємицею. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним. Після смерті її чоловіка, [PERSON], залишилася належна йому на праві приватної власності, земельна ділянка площею 2,8 га за кадастровим №1224255100:01:001:1572, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку його право посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП №114859. [PERSON] отримав цю земельну ділянку у спадщину від свого померлого батька, про що є видане свідоцтво про право на спадщину. Та державний акт про право приватної власності на землю за життя [PERSON] не було дооформлено, а саме, його не було зареєстровано в установленому законом порядку. Маючи в наявності оригінал бланку державного акту, який не зареєстрований, позивачка не має можливості підтвердити право власності її померлого чоловіка на земельну ділянку, оскільки незареєстрований в установленому порядку державний акт не являється правовстановлюючим документом. 08.07.2013 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON], померлого 15.12.2012 року у звязку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Тому позивач [PERSON] змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просила задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідач Покровська селищна рада та третя особа Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори [PERSON] надали письмові заяви про розгляд даної цивільної справи без їх участі. Заслухавши представника позивачки, розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 114859 [PERSON] на підставі рішення сесії Покровської селищної ради було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.800 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 486809, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер 15.12.2012 року (а.с.5). Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-1200417632013 від 05.07.2013 року земельна ділянку за № 1224255100:01:001:1572 розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за приватною власністю площею 2.800 га належить [PERSON] (а. с. 7). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 15.12.2012 року, на майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку (а.с.11). Також на запит суду третьою особою було надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 14.07.2017 року, в якій вказано, що заведена спадкова справа № 54461967, стан «чинний», номер в реєстрі нотаріальних дій 119/2013, дата заведення - 13.05.2013 року, місце посвідчення: місце зберігання Покровська державна нотаріальна контора, інформація про заповідача: [PERSON], РНОКПП: не відомий, дата та місце народження: 04.01.1955 року(а. с. 26). Згідно даної довідки 24.02.2015 року за даною справою було видано свідоцтво про право на спадщину. Представник позивачки надав у судове засідання копію даного свідоцтва, суд встановив, що дане свідоцтво було видане [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON], яке складається із житлового будинку за адресою: вул. Леніна, 117, с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області. Також, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіти/спадкові договори, укладені [PERSON], відсутні. \~Згідно\~ст.14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно\~ст.152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав. Згідно\~\~ст.1225 ЦК України\~\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.\~\~ Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~\~власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст.\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд встановив, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, заповіти та/або спадкові договори спадкодавця відсутні, інші спадкоємці до суду не зверталися. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, оскільки це також не порушить права інших осіб. На підставі викладеного та ст. ст. 25, 328, 1216-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved