Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Печенізьку РС Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 15 травня 2014 року за заявою позивачки її позовна вимога щодо зобов'язання Печенізького РС ГУДМС України у Харківській області вчинити певні дії залишена без розгляду. В обґрунтування іншої вимоги позивачка зазначала, що відповідач в спірному будинку не проживає з 1 вересня 2013 року, залишив свою сім'ю та виїхав з вищевказаного житлового будинку до своєї матері, яка мешкає в селі Нечволодівка, Купянського району, Харківської області. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно (а.с. 22, 25), про причину неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень або заперечень суду не надав. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, просили розглядати справу за їх відсутності (а.с. 19, 20). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглянув справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд досліджує спірні правовідносини відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України на підставі доказів, поданих сторонами. Як убачається з матеріалів справи, житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою від 21 листопада 1991 року № 2570 (а. с. 5). За відомостями, наведеними в довідці виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області № 1150 від 13 березня 2014 року, відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS], але фактично за даною адресою не проживає з 1 вересня 2013 року. (а. с. 6). Також, відповідно до акта від 11 березня 2014 року, засвідченого депутатом Печенізької селищної ради Козуба Н.В. та сусідів позивачки - [PERSON], [PERSON], відповідач дійсно не проживає за вищевказаною адресою з 1 вересня 2013 року (а. с. 7). Судом встановлено, що відповідач не проживає в спірному будинку з 1 вересня 2013 року і це обґрунтовано вищевказаною довідкою Виконавчого комітету Печенізької селищної ради від 13 березня 2014 року № 1150 та актом від 11 березня 2014 року (а. с. 6, 7). Згідно статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] з 1 вересня 2013 року, тобто понад шість місяців, поважних причин такої відсутності не встановлено, участі в утриманні домоволодіння відповідач не бере, за комунальні послуги плату не вносить. Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а згідно частини 1 статті 319, частини 1 статті 321 цього ж Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цих прав. Через наявну реєстрацію відповідача позивачка позбавлена можливості реалізовувати своє законне право користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Судом не встановлено наявності будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача за місцем реєстрації та збереження за ним права користування спірним житлом відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність без поважних причин [PERSON] в будинку [ADDRESS], понад шість місяців, що відповідно до статті 71 Житлового кодексу України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житлом, та є належним способом захисту порушеного права позивача відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved