Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свій позов наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1995 року по 05 серпня 1999 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 1997 року відповідач має сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 листопада 1997 року і до досягнення донькою повноліття. Однак відповідач не виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів, та припинив їх виплату з 01 квітня 2010 року, внаслідок чого на момент досягнення донькою повноліття, утворилась заборгованість по сплаті аліментів. За розрахунком державного виконавця, розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідача становить 39 935, 21 грн. За розрахунком позивача за період з 01 квітня 2010 року по 25 травня 2015 року сума пені, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 497 744, 58 грн. З огляду на положення ст. 196 Сімейного Кодексу України позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 497 744, 58 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3654 грн. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, про місце, день і час розгляду сплави були повідомлені судом належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, та не заперечив проти постановлення судового рішення в порядку. передбаченому ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи був повідомлений судом належним чином. У судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1995 року, який було розірвано 05 серпня 1999 року (а.с. 17-18). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 19). На підставі рішення Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва від 25 листопада 1997 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, судом було видано виконавчий лист № 2-4385, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.11.1997 року і до повноліття дитини. (а.с. 25-26). Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 20.05.2015 року заборгованість відповідача по аліментам за період з 01 квітня 2010 року по 05 червня 2013 року становить 39 935, 21 грн. (а.с. 27-28). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З змісту позовної заяви видно, що відповідач не виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів, та припинив їх виплату з 01 квітня 2010 року, внаслідок чого на момент досягнення донькою повноліття, утворилась заборгованість по сплаті аліментів. За розрахунком позивача за період з 01 квітня 2010 року по 25 травня 2015 року сума пені, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 497 744, 58 грн. Розрахунок наданий позивачкою повністю відповідає вимогам закону, та позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові по справі № 6-81 цс 13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до частин другої статті 196 Сімейного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з врахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З врахуванням того, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи та постійний дохід, , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 250 000 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З огляду на положення ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2500 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial