Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений 18.11.2014 року у відділі РАЦС Миколаївського райуправління юстиції Львівської області з [PERSON]. Прізвище після розлучення змінити на дошлюбне „Піка. Стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася і надіслала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] видане 18 листопада 2014 року на бланку серії І-СГ № 238221, довідку № 578 видану Новокамянською сільською радою Жовківського району Львівської області 14 червня 2016 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області 18 листопада 2014 року, про що зроблено актовий запис № 85. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовну вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Суд вважає, що позовна вимога позивачки про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки такий спосіб визначення прізвища не передбачений законодавством. Так, відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Дане рішення суду ухвалюється відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, якою передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя. Тобто, це категорія справ, яка розглядається на підставі ст.109 Сімейного кодексу України. Позови про розірвання шлюбу на підставі ст.110 Сімейного кодексу України суди розглядають в порядку позовного провадження,

Outcome: partial