Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), який знаходиться за адресою: [ADDRESS], 1970 року забудови, загальною площею - 44,00 кв.м., жилою площею - 19,00 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 25,00 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: сарай, хвіртку, огорожу та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року у віці 87 років померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області 23 травня 2014 року складено актовий запис № 37. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою №194, виданою 05.04.2017 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці було відмовлено у видачі вказаного документу, постільки відсутній правовстановлюючий документ на на спадковий будинок. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів, вона звернулася із даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивачки, а також зазначив, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач - Медвинська сільска рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 13 березня 1998 року секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської Ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із повідомлення державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 18.03.2017 року та матеріалів спадкової справи №282/2014 вбачається, що спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] являється [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області № 02-31/194 від 18.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок № [ADDRESS] виготовленого 06.02.2017 року вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1970 року забудови, загальною площею 44,00 кв.м., жилою площею - 19,00 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 25,00 кв.м, та господарські будівлі та споруди: сарай, хвіртка, огорожа, огорожа, інвентаризаційною вартістю 65148 грн. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] підтверджується довідкою за №194, виданою 05.04.2017 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що згідно з записами в погосподарській книзі за № 8 під особовим № 564 за 2001-2005 року, № 7 під особовим № 537 за 2006-2010 роки, № 8 під особовим № 730 за 2011-2015 роки, головою двору будинку [ADDRESS] була [PERSON], та їй дійсно належав вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Згідно довідки № 01-14/30, виданої 16.01.2017 року секретарем Медвинської сільської ради вбачається, що свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок не видавалось і виданим бути не може, поскільки відсутній факт належності померлій [PERSON] правовстановлювального документу. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області №194 від 05 квітня 2017 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд [PERSON], складеного 05.04.2017 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS], Богуславського району, Київської області, а також господарські будівлі та споруди, побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного житлового будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний житловий будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 218 від 07.04.2017 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved