Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~вимог зазначила,\~що з\~відповідачем [PERSON] \~вона перебуває\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~ [INFO] .\~В шлюбі\~у них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Через відсутність\~взаєморозуміння,\~постійно виникаючі\~суперечки та\~сварки,\~а також\~зловживання відповідача\~спиртними напоями,\~їх сімейні\~стосунки з\~чоловіком були\~припинені,\~і з\~жовтня 2011\~року вони\~проживають окремо,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Зазначаючи на\~тому,\~що їх\~сім`я розпалась\~остаточно та\~що сімейні\~стосунки відновленню\~не підлягають,\~позивачка просить\~суд їх\~шлюб з\~відповідачем розірвати, стягнувши з відповідача на її користь сплачений при подачі позову судовий збір. Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду у спосіб, визначений процесуальним законом, до судового засідання не з`явилися. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачем право на подання відзиву на позов не використано, про причини неявки суд не повідомлено. З огляду на повторну неявку відповідача у судове засідання суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України за згодою позивачки здійснює судовий розгляд у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №390 (а.с.7). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8). \~ \~ \~ \~Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства тривалий час. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу між сторонами, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне в порядку ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при подачі позову в розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved