Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що, вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Також в даній квартирі зареєстровані й інші особи, в тому числі і відповідачі по справі. З відповідачем [PERSON] позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак шлюб між ними розірвано і [PERSON] проживає окремо з 2008 року. Відповідачка [PERSON] являється онукою позивачки, яка більше двох років тому забрала свої речі і за місцем реєстрації не проживає. Тобто відповідачі не проживають в спірній квартирі більше одного року та не бажають добровільно знятись з реєстрації, чим порушують право позивачки вільного користування та володіння її власністю, тому вона звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідачів не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Так, відповідно копії свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2003 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 5), що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 10). Відповідно до копії довідки, виданої ПП ВКП «ВінЦент» № 203 від 21.01.2013 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані в тому числі відповідачі, але за даною адресою не проживають (а.с. 6). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.07.2008 року вбачається, що позивачка [PERSON] перебувала з зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано (а.с. 7). Реєтрація відповідачів в квартирі позивачки підтверджується також відповідями ГУДМС УДМС України у Вінницькій області, згідно відповіді якого також вбачається, що відповідачка [PERSON] має прізвище [PERSON] (а.с. 14, 15). Відповідно до актів обстеження фактичного місця проживання від 29.05.2013 року, 18.11.2014 року, 22.01.2015 року, затверджених сільським головою Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 8, 9, 29), відповідачі в квартирі позивачки не проживають, а саме відповідач [PERSON] не проживає в квартирі протягом 7 років, відповідачка [PERSON] - протягом 3 років. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Крім цього, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] членом сім'ї позивача на даний час не являється, оскільки шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо, відповідачка [PERSON] з позивачкою перебувають в родинних стосунках, однак вони також не є членами сім'ї, оскільки не зв'язані спільним побутом, що передбачено ч. 2 ст. 3 СК України, та з позивачкою не проживають вже протягом тривалого часу. Поважні причини відсутності відповідачів в квартирі відсутні. Тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved