Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. та просить змінити розмір аліментів встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі одного прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про Державний бюджет України», починаючи з 10 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 листопада 2023 року. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем з 24 квітня 2004 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею. Також позивачка вказує, що відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року з [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Однак, позивачка вважає, що у звязку зі знеціненням національної валюти та ростом цін на товари першої необхідності, продукти харчування, одяг, предмети шкільного побуту, вищевказаних коштів недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. Тому, позивачка просить збільшити розмір аліментів, встановлений вищевказаним рішенням суду, з 500, 00 грн. на один прожитковий мінімум доходів громадян, встановлений на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про Державний бюджет України», щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала вищевказані позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2004 року. Від сумісного проживання у них народилась дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АС №002758. У свідоцтві про народження батьком дитини вказаний [PERSON] Після розірвання шлюбу між сторонами рішенням Приморського районного суду від 05 квітня 2013 року син залишився проживати разом з матірю. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року, що набрало чинності, з [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Згідно розрахунку заборгованості Уманського РВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, станом на 01 серпня 2016 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 3\~685, 36 грн. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що на даний час мешкає в селі, постійної роботи не має, але він старається сплачувати аліменти своєчасно. У судовому засіданні також доведено, що позивачка працює в ФОП [PERSON] з 07 березня 2012 року на посаді менеджера реклами, та на даний час знаходить у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, про що свідчить відповідна довідка ФОП [PERSON] від 08 серпня 2016 року. Також позивачка перебуває на обліку в Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, та отримує допомогу у розмірі 1\~945, 43 грн. щомісячно як одинока матір. Вказаних коштів недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня сина [PERSON]. У звязку зі знеціненням національної валюти та ростом цін на товари першої необхідності, продукти харчування, одяг, предмети шкільного побуту, розміру аліментів, встановленого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 192 СК України \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за можливе змінити розмір аліментів встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі одного прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про Державний бюджет України», починаючи з 10 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 листопада 2023 року, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У звязку зі звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved