Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка в червні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в заяві вказала, що рішенням суду від 28.05.2012 року було визначено право власності на квартиру по [ADDRESS]. За нею визнано право власності на ? частку квартири, а право власності на іншу ? частку квартири визнано за відповідачем. Вона не має можливості розпоряджатися власним майном так як відповідач не впускає її до спірної квартири, відібрав у неї ключі до вхідних дверей даної квартири та, ймовірно, змінив замки вхідних дверей квартири. Спроби увійти до квартири завершуються скандалами з відповідачем, застосуванням з його сторони фізичної сили, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталася із заявою до міліції. Просить зобов'язати відповідача припинити чинити дії, які перешкоджають їй реалізовувати її право щодо користування спірною квартирою, вселити її разом з її неповнолітніми дітьми в дану квартиру, визнати порядок користування квартирою, зобов'язати відповідача не порушувати встановлений порядок користування житловими приміщеннями та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що їй та відповідачу на праві власності належить по ? частки квартири [ADDRESS]. В цій квартирі вона проживала з травня 2009 року по серпень 2010 року. З серпня 2010 року вони з відповідачем перестали проживати однією сім'єю і вона з дітьми перейшла проживати до своєї мами за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що в них з відповідачем були постійні конфлікти. Після того, як рішенням Червоноградського міського суду в 2011 році, їх квартира була між ними розділена, виявила бажання з дітьми вселитися в дане житло. Коли вона в серпні 2010 року залишила спірну квартиру, відповідач забрав в неї ключі від вхідних дверей, у зв'язку з чим вона не має можливості потрапити в неї. Неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй ключі, але він їй у цьому відмовляв, ключі не давав. Вона йому пропонувала інший варіант вирішення їх житлового питання, але вони самостійно згоди не досягли. З цього приводу вона зверталася в міліцію. Просить позов задоволити відповідно до позовних вимог. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Відповідач суду пояснив, що позивачка добровільно покинула житло, і ключі залишила йому також добровільно коли покидала квартиру. Він бажає виплатити їй кошти за належну їй частку квартири. З приводу надання їй ключів від вхідних дверей, позивачка до нього не зверталася. Замок у вхідних дверях той самий, що і був раніше. Вказав, що він проживає в кімнаті площею 17,9 м2, кімната площею 24,1 м2 є непрохідною, а інші дві кімнати - прохідні. Представник третьої особи відділу захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Подала до суду заяву з проханням виділити їй окрему кімнату та визначити порядок користування квартирою, що розташована по [ADDRESS]. В свою чергу, вона згодна перейти проживати в кімнату [NUMBER] площею 8,3 м2. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 28.05.2012 року апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Рішення Червоноградського міського суду від 22.08.2011 року, крім іншого, в частині визнання за [PERSON] права власності на 3/5 частин квартири [ADDRESS] та залишення за [PERSON] 2/5 частини квартири [ADDRESS], змінено, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? за кожним на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] являється власником ? частки квартири [ADDRESS], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10307087 від 04.10.2013 року. Згідно копії технічного паспорту від 19.09.2013 року на квартиру [ADDRESS], дана квартира знаходиться на другому поверсі будинку, складається з 3 жилих кімнат, жила площа квартири становить 50,3 м2, а загальна - 80,0 м2. З серпня 2011 року, після розподілу спірної квартири Червоноградським міським судом, коли рішення ще не набрало законної сили, вона виявила бажання повернутися в дане житло з дітьми для проживання, але відповідач в квартиру її з дітьми не пускав, ключів від вхідних дверей не надав, в грудні 2012 року відповідач, при спробі позивачки зайти в квартиру, застосував до неї фізичну силу. Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.12.2010 року та з постанови про закриття кримінального провадження від 14.02.2013 року, [PERSON] зверталася з заявами в Червоноградський МВ ГУМВСУ у Львівській області про те, що її чоловік [PERSON] вчиняє відносно неї протиправні дії пов'язані із перепонами вільного доступу до їх спільно нажитої квартири. крім того, 01.12.2012 року близько 09 год. в тамбурному приміщенні коридору біля помешкання [ADDRESS] в процесі словесного конфлікту, який переріс у шарпанину, [PERSON], перешкоджаючи у доступі до зазначеного помешкання колишній дружині [PERSON] та поверненні останній спільно нажитого майна, спричинив їй тілесні ушкодження. Відповідно до довідки № 223 від 07.12.2012 року виданої ЖБК № 4 «Молодіжний», [PERSON], яка зареєстрована по [ADDRESS] дійсно не має вільного доступу до приміщення в якому вона проживала до серпня 2010 року з двома неповнолітніми дітьми. В присутності свідків [PERSON] 01.12.2012 року близько 09 год. ранку на прохання [PERSON] впустити її в квартиру, застосовуючи фізичну силу, її в квартиру не впустив і проханням віддати ключі до квартири знехтував. Як вбачається з витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 195 від 27.11.2014 року про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини, вселення та визначення порядку користування квартирою за адресою: [ADDRESS], малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доцільним. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном. Стаття 155 Житлового кодексу України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідач чинить перешкоди позивачці у здійсненні її права володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй часткою спірної квартири, то суд вважає позов, обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, але частково так як вселення та визначення порядку користування квартирою тягне за собою і зобов'язання не вчиняти дії, які б перешкоджали виконанню рішення суду, а щодо визначення порядку користування житлом, суд бере до уваги також те, що з позивачкою проживають двоє малолітніх дітей, і кімната площею 24,1 м2 є непрохідною.

Outcome: approved