Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів і свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.02.2020 року вона уклала з відповідачем попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який не було посвідчено нотаріально. В якості авансу відповідач отримав 24800 грн.. В подальшому договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений. Відповідач відмовляється повертати суму авансу. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, передані йому в якості авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в сумі 24800 грн.. Представник позивачки [PERSON] адвокат Думал О.С. в письмовій заяві позов підтримала, просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом встановлено, що 04.02.2020 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір (а.с.7), відповідно до умов якого сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п. 6.1 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору, до підписання цього договору, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, покупець передав, а продавець отримав в якості авансу суму у розмірі 24800 грн. При здійснення розрахунків за основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний з покупця платіж за основним договором, як еквівалент 1000 доларів США. Відповідно до п 6.10 за домовленістю сторін нотаріальне посвідчення цього та основного договору здійснюватиметься не пізніше 20.02.2020 року приватним нотаріусом. Договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений, договір від 04.02.2020 року нотаріально посвідчений не був. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки попередній договір, його учасниками укладався з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири, то за правилами статті 635 ЦК України цей договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Частиною 4 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсносте правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Оскільки, договір від 04.02.2020 року нотаріально не посвідчувався; тобто є нікчемним, то відповідач має повернути позивачці передані йому в якості авансу за цим правочином грошові кошти в сумі 24800 грн.. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідні його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися (позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 р. № 6-176цс12). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved