Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2011 році. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], котра проживає разом із нею та є дитиною - інвалідом. Оскільки в доньки тяжке захворювання, постійні приступи, вона потребує, крім забезпечення звичайних потреб у їжі та одязі, постійного догляду та постійного вартісного лікування. ЇЇ (позивачки) доходу не вистачає на забезпечення потреб дитини. Відповідач надає допомогу дуже рідко, а саме, двічі у 2012 році та у грудні 2014 року, коли донька знаходилася на лікуванні та перебувала тривалий час у комі, але цієї допомоги недостатньо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.11.2011 року. Після укладення іншого шлюбу позивачка змінила прізвище на «Балацько». Від шлюбних відносин позивачка та відповідач мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовим записом №342, виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. На даний час сторони проживають окремо, позивачка проживає з донькою, яка є дитиною-інвалідом та не може обходитися без постійного стороннього догляду. Згідно медичного висновку №18 від 02.10.2014 року, довідки №6/7 від 07.10.2014 року [PERSON], [INFO], є дитиною - інвалідом, яка потребує домашнього догляду. Згідно з виписним епікризом з медичної картки [PERSON] потребує постійного лікування та диспансерного нагляду лікарів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але без визначеної періодичності та у недостатньому розмірі. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховано: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є дитиною-інвалідом, на її утримання виплачується державна соціальна допомога; задовільний стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, має постійне місце роботи, де регулярно отримує заробітну плату; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітню дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Суд вважає, що визнання відповідачем вимог позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є законними та обґрунтованими і підтягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved