Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року, який зареєстровано у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №652. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, через відсутність спільних інтересів, поглядів та потреб, взаємопорозуміння. Шлюбні відносини між ними поступово погіршувалися та припинились на початку 2012 року. На теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Після припинення шлюбних відносин з початку 2012 року, малолітній син сторін залишився мешкати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач спільно з ними не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, здоровим, інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка в судове засідання не зявилась,\~ надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не\~ повідомив. Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року. Шлюб зареєстровано у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №652. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Подружні відносини між сторонами припинені з початку 2012 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, в звязку з чим позов з цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище «Стасенко». Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Выдповыдно до ч.2 ст. 182 СК Украъни, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В обґрунтування вимог про стягнення аліментів на утримання дитини\~ позивачка посилалася на те, що відповідач має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, тому в змозі надавати аліменти на утримання дитини у розмірі 516,0 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень, що не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 516,0 гривень щомісячно до повноліття дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її\~ вік і матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоров, є працездатним, не має\~ аліментних зобовязань\~ перед іншими особами, інших дітей на утримані не має, має нерегулярний дохід, тому вважає можливим визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 516,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, як визначила в своїх позовних вимогах позивач.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений нею подачі позову в частині розірвання шлюбу, а також на користь держави 487,20 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved