Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських право щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року по 24.07.2003 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась мешкати з нею. На теперішній час вона уклала новий шлюб, та донька її чоловіка називає його своїм батьком. Відповідач взагалі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не проявляє до доньки ніяких батьківських почуттів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Прокурор Сліпченко Н.В. також вважала позовні вимоги обґрунтованими та просила їх задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Приморської райадміністрації Балюра Р.С. також вважала можливим з метою соціального захисту малолітньої дитини, враховуючи, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позбавити його батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з'явився, від нього надійшли письмові пояснення, в яких він визнає позов [PERSON] в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та позбавлення його батьківських прав. Суд, вислухавши сторони, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року по 24.07.2003 року (а.с.9) , з 24.07.2003 року шлюб між ними розірваний та позивачка 17.02.2009 року уклала новий шлюб з іншим чоловіком. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою. Як встановлено судом, відповідач взагалі дитину не відвідує, її утриманням та вихованням не займається, на теперішній час він продовжує всіляко ухилятись від виховання та утримання дитини і взагалі не проявляє до доньки ніяких батьківських почуттів, не надає матеріальної допомоги дитині та не сплачує з 2007 року аліменти на її утримання. Позивачка самостійно займається вихованням дитини та створила всі необхідні умови для її проживання, розвитку, дозвілля. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Згідно висновку Служби у справах дітей Приморської районної адміністрації, [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не турбується про її здоров'я та розвиток, та відповідно до ст..164 СК України служба у справах дітей вважає необхідним з метою соціального захисту неповнолітньої [PERSON] позбавити відповідача батьківських прав. (а.с.19). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], 2002 р.н. На підставі викладеного,

Outcome: approved