Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позов про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в звязку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на те, що пропрацювала в період з 25.09.1974 року по професії машиністом електромостового крану в конвенторному цеху, 19.04.2010 року - звільнена з підприємства в звязку з виходом на пенсію. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 03.02.2015 року (протокол №201) встановлено два професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії); вібраційна хвороба першого другого ступеню, синдром периферичної ангіодистонії в поєднанні з полірадикулопатією з помірно вираженим больовим синдромом. Висновком медико соціально експертною комісією (серія 12 ААА № 003915) первинно 09.04.2015 року їй встановлено 40% втрати професійної працездатності, 15% по ХОЗЛ та 25% по вібраційній хворобі на безстроковий термін. Вказує, що саме з вини підприємства Відповідача, вона втратила здоровя, працездатність, змушена переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, відзначає, що з 2010 року, почала хворіти на паталогію органів дихання, лікувалася переважно амбулаторно, почала звертатися з приводу загострення бронхіту, в звязку з погіршенням стану здоровя, весь час сподівалася, що це короткочасне погіршення і лікування дасть можливість їй видужати, але відбувалася тенденція погіршення в стані здоровя з 2014 року і на теперішній час її турбують приступи кашлю, які переходять у сухоти, непокоять болі в грудній клітці, виникає запаморочення, біль та обмеження рухів в шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в ноги по задній поверхні, більше в праву, відчуває слабкість в ногах, руках, біль та оніміння рук, непокоїть тремтіння рук. В звязку з цим, вона звернулася до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на її користь 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні сторони не були присутні,у зв»язку з чим суд на підставі ст.197 ЦПК України проводить розгляд справи без фіксації процесу технічними засобами. Представник Позивача, який діє на підставі довіреності, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила при прийнятті рішення врахувати подані заперечення та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на імя [PERSON] пропрацювала в Криворізькому металургійному заводі ім. «Леніна», Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл [PERSON] Ріг» (правонаступником являється ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг») в період з 25.09.1974 року по професії машиністом електромостового крану в конвенторному цеху, 19.04.2010 року - звільнена з підприємства в звязку з виходом на пенсію ( а.с.7-9). Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 7, складений від 27.02.2015 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, Дзержинська СЕС, в пункті 16 Акту вказано обставини, при яких [PERSON] отримала професійні захворювання, саме робота на підприємстві Відповідача в умовах перевищення гранично допустимих показників пилу та вібрації в декілька раз, в пункті 17 Акту…встановлено причину отримання професійних захворювань Позивачкою, а саме перевищення на робочому місці гранично допустимих норм праці, а саме запиленість - повітря робочої зони вміст вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - від 6.58 до 47.9 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м; загальна вібрація 105 дБ при нормі 101 дБ. В пункті 19 конкретних винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, встановити не можливо, в звязку з тривалою роботою в ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» ( а.с.16-18). Висновком медико соціально експертною комісією (серія 12 ААА № 003915) [PERSON] первинно 09.04.2015 року встановлено 40% втрати професійної працездатності, 15% по ХОЗЛ та 25% по вібраційній хворобі на безстроковий термін. За висновком лікарів противопоказано - пил, переохолодження, вимушена поза ( а.с.19). Відповідно медичних довідок, [PERSON] в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Інституту промислової медицини та в КЗ м. Кривого Рогу. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 03.02.2015 року (протокол №201) встановлено професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії); вібраційна хвороба першого другого ступеню, синдром периферичної ангіодистонії в поєднанні з полірадикулопатією з помірно вираженим больовим синдромом. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: лікування у терапевта,невролога, уникати переохолоджень та застудних захворювань, потребую прийом медикаментів (бронхіальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування пульмонологічного профілю ( а.с.20-26). Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати Позивачкою [PERSON] професійної працездатності , в зв'язку з професійними захворюваннями, які виникли через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу у Відповідача, їй спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1\~КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок Відповідача. За таких обставин, вимоги Позивачки до ПАТ «Арселорміттал [PERSON] Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, що Позивачка була ознайомлена із шкідливими умовами праці, погодилася з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу та вібрації, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною отримання професійних захворюванням Позивачкою, перевищували гранично - допустимі концентрації, невідповідність показників пилу та показники напруженості трудового процесу перевищували нормативно встановлені, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання. Крім того, Акт розслідування хронічного професійного захворювання № 7 не оскаржено підприємством-Відповідача у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» - повинен виплатити Позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представників ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про те, що Позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог\~ст. 237-1 КЗпП України\~суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~ за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачці Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується Актом форми П-4 № 7 від 27.02.2015 року, що призвело до ушкодження її здоров'я та перенесення моральних страждань потерпілої. У судовому засіданні встановлено, що Позивачці - [PERSON] була заподіяна шкода здоров*ю, вона отримала два професійні захворювання, втратила працездатність в розмірі 40 відсотків на безстроковий термін. Позивачка переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушена приймати ліки, оскільки хвора на патологію органів дихання, постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено її звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час Позивачка зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для неї роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачка в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» Позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у Позивачки негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 40 відсотків, перенесення фізичних болів, проходження постійного лікування, а звідси перенесення моральні переживання. Суд врахував і той факт, що всю свою трудову діяльність Позивачка пропрацювала в шкідливих умовах з перевищенням гранично допустимих показників, лише на підприємстві Відповідача. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачці моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних Позивачкою та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 24000гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову Позивачці слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial