Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона є членом сімї (дочкою) [PERSON], який працював на Головному підприємстві «Облміжколгоспптахопром». Рішенням профспілкових зборів даного підприємства, оформленого протоколом №2 від 01.12.1989 року, [PERSON] та членам його сімї на час його роботи на підприємстві було виділено житлове приміщення, а саме житловий будинок №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську. Після звільнення в 1997 році з підприємства [PERSON], він та його сімя, в тому числі і позивачка, залишилися проживати в цьому домоволодінні і проживають по сьогоднішній день. Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція» від 19.04.2013 року було прийнято рішення про часткове скасування протоколу №2 профспілкового комітету від 01.12.1989 року, в частині передачі [PERSON] та членам його сімї на час його роботи на підприємстві житлового будинку №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Спір відповідно до вищевказаного житлового будинку між сторонами розглядався судовими інстанціями неодноразове. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року у цивільній справі по скарзі сторін на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2014 року по справі за позовом ТОВ «Інкубаційна станція» до [PERSON], та членів його сімї , про виселення та зняття з реєстраційного обліку, позовні вимоги ТОВ « Інкубаційна станція» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], задоволені частково. [PERSON] та члени його сімї виселені з житлового будинку по вул. Черняховського,13 у м. Новомосковську Дніпропетровської області без надання іншого житлового приміщення. В звязку з тим, що в основу прийняття апеляційним судом Дніпропетровської області рішення від 22 липня 2015 року поставлено рішення відповідача, яке оформлено протоколом б/н від 19.04.2013 року, яким частково скасовано рішення профспілкових зборів Головного підприємства «Облміжколгоспптахопром» від 01.12.1989 року. Пунктами 2,3 протоколу було оформлено рішення загальних зборів учасників товариства про інформування членів сімї позивачки щодо часткового скасування рішення профспілкових зборів та попередження, щодо примусового звернення до суду з позовом про виселення у випадку добровільного не звільнення житлового будинку №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Позивачка з ухваленим рішенням відповідача від 19.04.2013 року не згодна, просить визнати його незаконним та скасувати. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказує, що вищевказаний житловий будинок, в якому проживає позивачка та члени сімї був придбаний Головним підприємством «Облміжколгоспптахопромом», на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 01.12.1989 року. На підставі рішення профспілкових зборів Головного підприємства «Облміжколгоспптахопром», оформленого протоколом №2 від 01.12.1989 року її батьку - [PERSON] та членам його сімї, членом якої вона також є, на час його роботи на підприємстві було виділено житлове приміщення, а саме житловий будинок №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську. В установленому законом прядку вони вселились в житловий будинок, зареєструвались і мешкають до теперішнього часу. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців спірний житловий будинок було придбано Державним підприємством Головне підприємство «Облміжколгоспптахопром». У відповідача відсутнє законне право на спірний житловий будинок, оскільки інвентаризаційні відомості та акти прийому передачі спірного будинку від ДП Головного підприємства «Облміжколгоспптахопром» до ТОВ «Інкубаційна станція» , відповідач не надав під час розгляду цивільної справи у судах. Крім того, повноваження загальних зборів учасників товариства, визначені ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», не передбачають скасування рішень профспілкового комітету, членами якого вони не є. Позивачка вважає, що рішення відповідача, яке оформлено протоколом загальних зборів ТОВ «Інкубаційна станція» б/н від 19.04.2013 року , яким було частково скасовано рішення профспілкових зборів Головного підприємства «Облміжколгоспптахопром», оформлених протоколом №2 від 01.12.1989 року, підлягає скасуванню, як незаконне, тому що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та за межами цивільної дієздатності. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, суду дала пояснення, аналогічні вищевказаному. Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмово подана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги підприємство не визнає. Суд, вислухавши позивачку, Дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивачка є дочкою [PERSON], який працював на Головному підприємстві «Облміжколгоспптахопром». Рішенням профспілкових зборів даного підприємства, оформленого протоколом №2 від 01.12.1989 року, [PERSON] та членам його сімї на час його роботи на підприємстві було виділено житлове приміщення, а саме житловий будинок №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську. Після звільнення в 1997 році з підприємства [PERSON], він та його сімя, в тому числі і позивачка, залишилися проживати в цьому домоволодінні і проживають по сьогоднішній день. Згідно договору купівлі продажу від 01.12.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованому у Новомосковському БТІ за № 4648-41-70, відповідно до якого підприємство Новомосковське Головне підприємство «Облміжколгоспптахопром» придбало домоволодіння №13 по вул. Черняховського у м. Новомосковську Дніпропетровської області. Дане домоволодіння зараховано до балансу підприємства, як житловий будинок. Наказом генерального директора обєднання «Дніпропетровськптахопром» №12 від 06.12.1989 р., Головне підприємство «Облміжколгоспптахопром» було перейменовано в «Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство». 22.03.1995 року за розпорядженням голови Новомосковської районної ради нарожних депутатів №85 «Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство» було пермійновано в Товариство з обмеженою відповідальністю по виробництву птиці «Україна» («ЛТД Україна»). Відповідно до Статуту ТОВ «Інкубаційна станція», ТОВ «Інкубаційна станція» є правонаступником всіх прав та обовязків Товариства з обмеженою відповідальністю по виробництву птахів «Україна». До статутного фонду ТОВ «Інкубаційна станція» належить домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Черняховського,13. Згідно протоколу №4 загальних зборів засновників ТОВ «Інкубаційна станція» від 01.11.2011 року було відмовлено [PERSON] у приватизації вищевказаного домоволодіння. Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція» від 19.04.2013 року було прийнято рішення про часткове скасування протоколу №2 профспілкового комітету від 01.12.1989 року, в частині передачі [PERSON] та членам його сімї на час його роботи на підприємстві житлового будинку №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] та іншим членам сімї до ТОВ «Інкубаційна станція» про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на вищевказану квартиру за набувальною давністю. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2013 року залишено без зміни. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2014 року у задоволенні позову ТОВ «Інкубаційна станція», до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року у цивільній справі по скарзі сторони на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2014 року, позовні вимоги ТОВ « Інкубаційна станція» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], задоволені частково. [PERSON] та члени його сімї виселені з житлового будинку по вул. Черняховського,13 у м. Новомосковську Дніпропетровської області без надання іншого житлового приміщення. З урахуванням того, що купівля продаж та реєстрація спірного домоволодіння відбувалася у відповідності до вимог законодавства, що було чинним на той час, тому право власності на спірне домоволодіння є у Відповідача, який не позбавлений цього права у встановленому законом порядку. В своєму рішенні від 22 липня 2015 року апеляційний суд Дніпропетровської області посилається на рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке викладено у протоколі від 19.04.2013 року, яким було частково скасовано протокол №2 профспілкового комітету Головного підприємства «Облміжколгоспптахопром» від 01.12.1989 року, в частині передачі на час роботи [PERSON] на підприємстві будинку №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. З вищевказаного протоколу вбачається, що Пунктами 2,3 протоколу зазначено рішення загальних зборів учасників товариства про інформування членів сімї позивачки щодо часткового скасування рішення профспілкових зборів та попередження, щодо примусового звернення до суду з позовом про виселення у випадку добровільного не звільнення житлового будинку №13 по вул. Черняховського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті\~13, частини третьої статті\~16, статті\~319 ЦК\~у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу. Відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. \~\~\~\~ Положеннями статей\~10,60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи зібрані докази. суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed