Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому вказала, що вона та [PERSON] уклали між собою шлюб 08 серпня 2009 року. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2011 року по справі № 2-1202-11 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено в повному обсязі. 26 жовтня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був повторно укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі 26 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 545. За час перебування в шлюбі мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Загалом прожили у спільному шлюбі 7 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не проживають однією сім'єю, більш того, проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми не вбачається можливим, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхніх дітей. Оскільки їхні спільні діти є ще досить маленькими і багато речей не розуміють позивач вважає, що в подальшому їх сімейні конфлікти з відповідачем можуть суттєво вплинути на психіку дітей, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування їх світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь якої сім'ї. Сторони не одноразово протягом останніх років намагались говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останні кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов позивач прийшла до висновку що розлучення це єдиний вихід для них, а також єдина можливість зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей. З підстав наведених вище, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того їхні спільні діти, [PERSON] та [PERSON], що були народжені за час шлюбу проживають від народження та будуть проживати з позивачкою, а питання майна, набутого в період перебування в шлюбі, будуть вирішувати поки що в позасудовому порядку шляхом спільного розуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище чоловіка. На даний час [PERSON] проживає разом з своїми батьками, які допомагають морально та матеріально виховувати її дітей. Діти відвідують дитячий садок, але у зв'язку з постійними хворобами багато часу змушені проводити вдома. У зв'язку із зазначеним, на даний період часу вона не має змоги працювати, постійно займається вихованням дітей, заробітну плату не отримує, інших джерел отримання коштів, окім допомоги батьків, не має. Крім того звертає увагу на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В той час позивач змушена сама утримувати та виховувати малолітніх дітей, одночасно шукаючи заробітку задля матеріального забезпечення себе та їхніх спільних малолітніх дітей, при тому, цих коштів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як неповнолітніх дітей, так і свого особистого проживання. Тому просить шлюб розірвати; стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. В судові засідання, призначені на 01 квітня 2016 року на 08.50 годин та на 15 квітня 2016 року на 08.50 годин відповідач [PERSON] не з'явився, причини неявки невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved