Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 03.11.2015 вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 102. Від шлюбу мають дитину: малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, склалися неприязні стосунки між ними. Вказувала, що все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть з початку 2018 року. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею витрати. Позивачка в судове засідання ен з'явилася, скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, з заявами до суду не звертався. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін фіксаця судового процесу технічними засобами не проводилася. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 03.11.2015 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, зроблено відповідний актовий запис № 102, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія І-СР № 116979 від 03.11.2015. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], про що Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис № 78, батьками записані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-СР № 227778. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. В ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, спільне господарство не ведеться з початку 2018 року, збереження сімї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Оскільки судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на життя, та, враховуючи, що примирення між сторонами неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами одне до одного, що призвело до фактичного розпаду сімї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що не ставиться питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, позивачці залишається шлюбне прізвище [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позов про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved