Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що вона та відповідач є батьками їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем [PERSON] вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, а за їх спільною заявою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Вказує, що вони з відповідачем проживають окремо, матеріальної підтримки на утримання дитини відповідач не надає, відмовляється сплачувати аліменти в добровільному порядку. Також вказує, що їх син має захворювання очей та потребує обстеження з подальшим лікуванням та проведенням оперативного втручання. Сама вона не в змозі матеріально забезпечити лікування сина, забезпечити його всебічний розвиток, оскільки сама має хронічну хворобу нирок. Відповідач [PERSON] працює водієм на власному автомобілі « [PERSON] » і займається вантажоперевезеннями, працює він не офіційно, його місячний дохід складає в середньому 10000-12000 грн. на місяць, тож він має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. А тому, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття дитини. Ухвалою суду від 07.05.2019 року у справі відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 3000 грн., оскільки вона є інвалідом першої групи і не може сама забезпечити належний рівень розвитку сина, який окрім всього потребує лікування та оперативного втручання, так як має захворювання очей. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково на суму 1500 грн., підтримав доводи наведені у його відзиві на позовну заяву, поданому 27.06.2019 року. Також пояснив, що він офіційно не працевлаштований та має нерегулярний, мінливий дохід, який в середньому складає 5000-6000 грн. щомісячно, тому він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина саме в тому розмірі, який просить позивачка. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. Також пояснив, що не відмовляється брати участь у додаткових витратах, які пов`язані з лікуванням сина та буде в добровільному порядку надавати таку допомогу. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засідання встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 19.03.2016 року) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Спору щодо батьківства та місця проживання дитини між сторонами не існує. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували та разом не проживають, їх спільний син [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказане підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї від 21.02.2019 року. На даний час позивачка [PERSON] не може в повній мірі забезпечувати утримання сина [PERSON] Батько дитини (відповідач) в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] , який є працездатним, зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] суду не надано. Навпаки відповідачем [PERSON] частково визнано позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина на суму 1500 грн. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~в ред., що діє з 08.07.2017 року). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Законом України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2019\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.07.2019 року в розмірі 1699 грн., а з 01.12.2019 року в розмірі 1799 грн. В даному випадку при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] судом враховуються вік відповідача, працездатність, відсутність в нього інших утриманців, а також прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який на момент розгляду справи становить 1699 грн., а 50% від цього розміру складає 849 грн. 50 коп. Враховуючи, що відповідно до норм СК України обоє батьків зобов`язані брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, як позивачка так і відповідач, суд при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, враховує матеріальний стан обох батьків. Згідно пояснень позивачки, остання є інвалідом 1-ої групи, не працює, отримує пенсію в розмірі 1400 грн. щомісячно. Відповідно остання не має можливості забезпечити належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Батько дитини офіційно не працевлаштований, але згідно його пояснень працює не офіційно та має дохід в розмірі 5000-6000 грн. щомісячно та погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн., що складає ј частину його доходу. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на корить [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 04.03.2019 року і до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку ст. 185 СК України про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, тощо) та в порядку ст. 192 СК України із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial