Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що між нею та відповідачкою була усна домовленість про купівлю-продаж житлового будинку № 37 по вул. Гагаріна в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, який повинен був належати відповідачці на праві власності після прийняття нею спадщини. В підтвердження своїх намірів відповідачка [PERSON] отримала від неї (позивачки) 36000 грн. про що надала власноручно написану розписку про отримання коштів як авансового платежу до договору купівлі-продажу житлового будинку. Також вказує, що нотаріально договір купівлі-продажу вони не оформили через відсутність у відповідачки документів на право власності на нерухоме майно. В звязку з чим на її вимогу 14.11.2015 року відповідачка [PERSON] повернула їй лише 30000 грн. боргу, а 6000 грн. не повертає і не бажає повертати, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Також вказує, що хоча в розписці і вказується, що відповідачка отримала кошти, як завдаток, однак відповідно до ст. 570 ЦК України цей платіж вважається авансовим платежем. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Розписка, яка написана відповідачкою, є документом що стверджує про вчинення правочину між нею та відповідачкою. Оскільки відповідачка [PERSON] не повернула їй частину коштів 6000 грн., просить стягнути з відповідачки на її користь 6000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференцзвязку, позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь 6000 грн. та судовий збір по справі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що між нею та позивачкою дійсно була домовленість про купівлю-продаж домоволодіння №37 по вул. Гагаріна в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, за яке позивачка заплатила їй половину його вартості - 36000 грн. В подальшому договір купівлі-продажу між ними укладений не був і вона, на вимогу позивачки про повернення коштів, повернула їй лише 30000 грн., оскільки вважала за необхідне повернути позивачці саме цю суму так, як позивачка проживала в даному будинку, крім того з нього пропали деякі речі, тому різницю вона залишила собі, як плату за проживання та за викрадені речі. А тому, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки [PERSON] від 06.02.2015 року вона підтверджує, що отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 36000 гривень, яка складає 50% вартості нерухомості житлового будинку з господарськими будівлями і двох земельних ділянок (акти № 993712 серія Як, № 694153 серія ЯК) за адресою: Полтавська область Глобинський район, с. Великі Кринки, вул. Гагаріна, 37, в якості плати за майбутню купівлю даного домоволодіння та земельних ділянок. У судовому засіданні сторонами визнано, що станом на 26.02.2016 року - день ухвалення судом рішення у даній справі, між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок не укладений. Суд вважає, що між сторонами у даній справі не було укладено попереднього договору в розумінні ст. 635 ЦК України. При цьому розписка [PERSON] від 06.02.2015 року не може бути визнана попереднім договором, оскільки складена та підписана нею одноособово. Усні ж домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо майбутнього укладання договору купівлі-продажу теж не є попереднім договором, оскільки згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору. Таким чином попередній договір сторони, якого зобовязуються укласти в майбутньому основний договір купівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок повинен бути нотаріально посвідчений та підписаний обома сторонами. Грошові кошти у сумі 36000 гривень отримані [PERSON] від [PERSON] 06.02.2015 року не можуть бути і завдатком, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, а такий договір між [PERSON] та [PERSON] не було укладено, а мали місце лише усні домовленості. Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Виходячи із умов розписки [PERSON] від 06.02.2015 року, її пояснень даних в судовому засіданні, та вищенаведеного, суд приходить до висновку, що отримані [PERSON] від [PERSON] кошти в сумі 36000 грн. є авансом, тому він незалежно від причин з яких між сторонами не був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок має бути повернутий. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що 14.11.2015 року відповідачка [PERSON] повернула позивачці [PERSON] тільки частину авансу, а саме 30000 грн., що було визнано відповідачкою в судовому засіданні, залишок авансу в розмірі 6000 грн. підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивачки. Пояснення відповідачки [PERSON] про те, що дана сума не підлягає до стягнення з неї на користь позивачки, оскільки вона свідомо відрахувала їх від загальної суми і не повернула позивачці виходячи з тих підстав, що остання проживала в її будинку тому має сплатити їй кошти за проживання та оренду по 500 грн. щомісячно, а також у звязку із зникненням деяких її (відповідачки) речей з домоволодіння, суд оцінює критично, оскільки вони не доведені в судовому засіданні належними та допустимим доказами, а зокрема доказами про те, що така домовленість про внесення плати за проживання існувала між сторонами, а також доказами, які б підтверджували зникнення речей відповідачки з домоволодіння та доказами які в підтверджували їх вартість. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved