Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що 02 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 30 січня 2015 року у подружжя народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним, працює неофіційно на будівництві, інших утриманців він не має, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти на неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.ст.180,181,182,184\~Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2013 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 117602. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії І-БВ № 240402. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд бере до уваги те, що відповідач є фізично здоровим, офіційно не працює, проте є молодою особою працездатного віку, що не позбавляє його можливості працевлаштуватися, доказів про перебування на його утриманні інших осіб судом не здобуто. Приймаючи до уваги обовязок батьків утримувати своїх дітей, а також те, що відповідач [PERSON] має нерегулярні, мінливі доходи, хоча являється особою працездатного віку, а тому є спроможним виконувати свої обовязки по утриманню неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в розмірі по 800 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved