Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка в грудні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 17.02.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2016 року розірвано. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Фактично з 2012 року вони з відповідачем почали проживати окремо через постійні сварки зі сторони останнього. Протягом подружнього життя, та після припинення подружніх відносин, відповідач живе своїм життям, інтересами сина та його матеріальним забезпеченням не цікавиться, та жодної допомоги на утримання дитини вона від останнього не отримувала. На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в судовому засіданні 10.03.2017 року позивачка позов підтримала, та суду пояснила, що з листопада 2012 року вони з відповідачем разом не проживають, дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначила, що офіційно не працю, та їй важко матеріально утримувати дитину. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. В судове засідання відповідач не з`явився, в судовому засіданні 10.03.2017 року відповідач позов визнав частково, та суду пояснив, що дійсно він перебував у шлюбі із позивачкою, від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначив що з 01.02.2013 року разом з позивачкою не проживає. Щодо сплати аліментів позовну вимогу не визнав, тому що дитини він не бачить, так як в спілкуванні з дитиною йому перешкоджає мати позивачки. Приблизно з березня 2013 року по жовтень 2016 року позивачка знаходилася за межами території України, і догляд за дитиною здійснювала її мати. Крім того ствердив, що він працює приватним-підприємцем, та його середній дохід у місяць становить 5-7 тисяч гривень. Представник відповідача при вирішенні даної справи покладається на думку суду. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17.02.2007 року відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №61 розірвано, та позивачці залишено дошлюбне прізвище «Пшик». Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка, суду пояснила, що їхня спільна з відповідачем дитина проживає разом з нею у м. Червонограді по вул. Тарнавського, 6/47, де також проживає її мати [PERSON]. Раніше вона час від часу їздила за кордон на два місяці на роботу, у звязку з фінансовою необхідністю, із дитиною на той час залишалася її мати. Останній раз вона приїхала з-за кордону в кінці листопада 2016 року і з того часу вони разом з дитиною та матір`ю проживають у вищевказаній квартирі. Вона піклується дитиною, та матеріально утримує сина. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона є матір`ю позивачки, та в сторін є син [PERSON], [INFO]. В минулому році сторони шлюб розірвали, та після розірвання шлюбу відповідач провідував дитину один раз на пів року і бачився з сином 15 хвилин. Матеріальної допомоги останній на утримання сина не надавав, нічого не купляв, на День народження сина не приходив. Після розірвання шлюбу позивачка з сином повернулися проживати до неї. Зазначила, щ вона отримує пенсію у розмірі 1\~350 грн., а тому позивачка повинна заробляти гроші на утримання сина, в зв`язку з чим часто їздить на заробітки в Польщу та Італію. Ствердила, що дитина займається спортом, та постійно потребує коштів на спортивний одяг та поїздки на змагання. Сторони разом не проживають з листопада 2012 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів», суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби малолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те,що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально сина не утримує, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, але частково, зважаючи на матеріальне становище відповідача, з останнього слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частики його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2016 року і до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved