Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання заповіту дійсним та визнання права власності на спадкове майно . Позивач мотивував свої вимоги тим, що 16 жовтня 2016 року померла її бабуся - [PERSON], [INFO]. Факт підтвердження того, що [PERSON] є бабусею позивача підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.04.2017 року. Так, як її бабуся [PERSON] померла на тимчасово окупованій території Крим, саме факт її смерті встановлювався вказаним рішенням суду - його копія додається. Взагалі то, її бабуся народилася у селі Давидівка, Якимівського району, Запорізької області, але до смерті деякий час мешкала у селі Скалісте, Бахчасарайського району, Автономної Республіки Крим, де за життя зробила заповіт його копія додається до дійсної заяви. Тобто після смерті [PERSON], позивач дізналася про те, що остання 26 жовтня 2004 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала саме позивачу, це підтверджується власне даним заповітом, реєстраційний номер №316 від 26.10.2004 року. Крім того, знаючи, про заповіт й про те, що моїй бабусі при житті належала земельна ділянка, позивач звернулась до третьої особи - приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, даний факт підтверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі - їх копії додаються до дійсного позову. Земельна ділянка її бабусі - є для ведення особистого селянського господарства загальною площею: 3,7100га, яка знаходиться: Запорізька область, Якимівський район, Атманайська сільська Рада за межами населеного пункту відповідно до розпорядження Якимівської районної державної адміністрації за №552 від 08.12.2003 року, кадастровий номер: 2320380200:10:002:0009, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №273880 від 29.10.2012 рокуя. Приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом про, що свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії за його підписом від 21.04.2017 року. Третя особа мотивувала свою відмову на підставі того, що вищевказаний заповіт відсутній у державному спадковому реєстрі, який саме до нього не внесений по не зрозумілим мені обставинам. Але вказаний заповіт на думку позивача складений у відповідності до норм матеріального права, а саме Книги 6 Цивільного кодексу України та власноруч підписаний моєю бабусею -[PERSON] від 26.10.2004 року. Також, факт волевиявлення [PERSON], щодо складання заповіту підтверджується завіренной копієй із журналу нотаріальних дій, але чому саме секретарем відповідного органу місцевого самоврядування не було внесено до державного спадковому реєстру відповідних даних, позивачу не зрозуміло. Заповіт був складений за місцем проживання моєї бабусі, а саме у селі Скалісте, Бахчисарайського району АР Крим. Станом на сьогодні уся територія АР Крим - є тимчасово окупованою й даний факт (обставина) позбавляє відповідну посадову особу органу місцевого самоврядування провести державну реєстрацію у спадковому реєстрі дійсного заповіту, це по-перше, а по-друге, це також не можливо зробити, так, як заповідач вже помер - зробити реєстрацію можливо було зробити при її житті. Інших спадкоємців на залишений спадок після смерті моєї бабусі не має. Представник позивача надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Представник відповідача надала до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі , проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи просив суд розглянути справу без його участі, на розсуд суду. Суд, з урахуванням заяв сторін, ухвалив слухати справу без участі сторін. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи : - копія паспорта позивача ( а.с.18) - звіт про грошову оцінку земельної ділянки ( а.с.20) - рішення Мелітопольского міськрайонного суду щодо встановлення факту смерті [PERSON] ( а.с.21-22) - свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с.23) - постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.24-25) - державний акт на право власності на земельну ділянку ( а.с.26) - заповіт ( а.с.27) - довідка адміністрації скалистівського сільського поселення ( а.с.28) - копія журналу нотаріальних дій ( а.с.29-31) - матеріали спадкової справи ( а.с.38-58) Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті На вищевказаних підставах, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі , бо судом було встановлено : -відповідно до журналу нотаріальних дій вказаний заповіт дійсно був укладений спадкодавицею [PERSON] ( а.с.29-31); - факт смерті спадкодавці встановлено рішення суду, яке набуло чинності ( а.с.21-22), спадкодавця померла 16.10.2016 р. ( а.с.47), з цього часу сплинув строк подачі заяви про прийняття спадщини , передбачений ст.1270 ЦК України -вивчені матеріали спадкової справи показали, що відсутні особи ( крім позивача), що подавали заяви про прийняття спадщини, тобто відсутні особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині На підставі викладеного,

Outcome: approved