Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи тим, що 25 травня 2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] [INFO] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області 25 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 18. Під час подружнього життя в сторін народився син [PERSON] [INFO] про що виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області 07 грудня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 13. Останній місяць позивачка з відповідачем проживають окремо, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки попре те що позивачка самостійно доглядаю сина та не маю можливості працювати. В теперішній час відповідач працює на посаді юриста в Якимівському ВОЖКХ та БО. Спільний син сторін [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою. У зв'язку з відмовою [PERSON] [INFO] від обов'язків по утриманню дитини та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за даною по досягненні нею трирічного віку, позивачка вирішила звернутися до суду з метою примусового стягнення аліментів. Зважаючи на обставини, викладені в позовній заяві позивачка вважає, що встановлення аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки, але не менше ніж ЗО відсотків від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно та встановлення аліментів на утримання позивачка у розмірі 600 гривень щомісячно, що дорівнює половині прожиткового мінімуму цілком виправданим. В позові позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі 600 гр. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач, викликаний належним чином у судове засідання, до суду не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив врахувати письмові заперечення, які надав до суду. У письмових запереченнях відповідач зазначив : Будь-які інші джерела доходів крім заробітної плати, яку він отримує за місцем своєї роботи, у нього відсутні, стягнення аліментів в зазначеному позивачем розмірі неможливо. Як зазначено в позовній заяві самим же Позивачем, Відповідач фактично мешкає за адресою: вул.Калініна, 40 смт.Якимівка. Вказане житло Відповідач орендував для окремого проживання сім'ї, зокрема для ведення підсобного господарства з метою зменшення витрат сім'ї на харчування. На теперішній час Відповідач сплачує за оренду житла 1000 грн. на місяць, а в зимовий період Відповідач нестиме додаткові витрати на опалення житла, при цьому не маючи права на субсидію, оскільки місцем реєстрації Відповідача є с.Володимирівка Якимівського району (місце проживання батьків Відповідача). Окрім того, на теперішній час з Відповідача проводиться стягнення витрат, пов'язаних з його утриманням у Запорізькому юридичному інституті ДДУ в розмірі 33 493,05 грн., що підтверджується копією постанови суду. Відповідач отримує заробітну платню після проведення обов'язкових відрахувань по податках в розмірі 2500 грн., виплату якої на теперішній день регулярно затримують, у зв'язку з проведенням процедури банкрутства підприємства, на якому працює Відповідач (копія ухвали додається). При цьому мораторій на проведення банкрутства Якимівського ВОЖКГ та ПО діє лише до вересня 2015 року, після цього Відповідач взагалі буде вивільнений та залишиться без щомісячного заробітку (копія попередження додається). Сплачуючи аліменти на утримання дитини в розмірі більше 300 грн. щомісячно, витрати на оренду житла, стягнення за рішенням суду, Відповідач не матиме можливості сплачувати аліменти на утримання матері дитини, оскільки сума коштів, яка залишається Відповідачу, складає близько 800 грн., на які Відповідачу треба купувати продукти харчування, одяг, сплачувати комунальні платежі, тощо. Також Відповідач зазначає, що Позивач отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Щодо надання допомоги на утримання позивача, то відповідач повідомляє, що у разі можливості таку допомогу відповідач буде надавати у добровільному порядку. Також Позивач хибно стверджує, що Відповідач добровільно не надає допомогу по утримання дитини, оскільки, наприклад, сплату за утримання сина [PERSON] в дошкільному навчальному закладі «Топольок» в червні місяці здійснив Відповідач самостійно, що підтверджується квитанцією від 30.06.2015 року. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі. Така вимога суперечить положенням ст.183 СК України, оскільки Відповідач на теперішній час працевлаштований та має постійний дохід. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання повинні бути задоволені в частині від заробітку (доходу). На думку Відповідача, посилання в позові на вимоги ст.80 СК України є недоречними, оскільки не стосуються предмету даного спору, а саме в його частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому Відповідач вважає правильним при визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в частині від заробітку (доходу) Відповідача застосувати норми ст.183 СК України та ст.8 ЦК України, оскільки це питання прямо не врегульовано СК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони повинні регулюються тими правовими нормами цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст.84,183 СК України, ст.8 ЦК України та усвідомлюючи, що Відповідач зобов'язаний утримувати дитину та свою дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Відповідач вважає, що за умови, якщо суд дійде висновку стягнути аліменти на утримання дитини та дружини, доцільно провести стягнення аліменти з нього в наступному розмірі: стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), загалом таке стягнення буде становити 1/3 частину від заробітку (доходу), стягнення аліментів в такому вигляді провести до досягнення малолітнім [PERSON] трирічного віку, після досягнення сином [PERSON] трирічного віку, розмір аліментів на його утримання збільшити до 1/4 частини заробітку (доходу). У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі : - довідка про склад сімї позивачка ( а.с.3) - свідоцтво про народження дитини ( а.с.4) - свідоцтво про укладення шлюбу між позивачкою та відповідачем (а.с.5) - код, паспорт відповідача ( а.с.9-11) - договір найму житлового приміщення та документи, що право сторін на укладення договору ( а.с.23-27) - постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 р., відповідно до якої з відповідача стягнуто витрати, повязані з навчанням у вищому навчальному закладі МВС у сумі 33\~493,05 гр. ( а.с.28) - ухвала господарського суду Запорізької області від 28.01.2011 р. про порушення справи про банкрутство ( а.с.29) - квитанція ( а.с.31) - попередження про звільнення ( а.с.32) У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.183 ч.1 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.84 ч.4 СК України право на утримання має жінка з якою проживає дитина за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню частковому задоволенню ( враховуючи розмір заробітної плати відповідача, відрахування із заробітної плати відповідача). На підставі ст.ст. 80,182,183 СК України та

Outcome: partial