Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом доПовного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія», про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,в якому просить стягнути з відповідача нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 2502,39 гривень та середню заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 43006,32 гривень. У позовній заяві в обґрунтування вимог посилається на те, що вона, [PERSON] , працювала в Повному товаристві «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» на посаді оцінювача-експерта Ломбардного відділення. 28.09.2017 року її не допустили до роботи та повідомили, що вона звільнена. 16.10.2017 року на її поштову адресу надійшов Наказ № 185-1-75-к від 28 вересня 2017 року звільнення з займаної посади у зв`язку з втратою довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України з 28 вересня 2017 року. Підставами для звільнення відповідач зазначив: доповідну записку про результати проведення внутрішньої планової перевірки від [PERSON] , керуючого Ломбардного відділення № 75 від 25.09.2017 року; матеріали кримінального провадження № 12017162500002726 (на підставі заяви [PERSON] від 23.09.2017 року); акт від 23.09.2017 року внутрішньої планової інвентаризації предметів закладу та грошових коштів, які знаходяться в Ломбардному відділенні № 75; журнал інвентаризації за 21.09.2017 року (ювелірні вироби); порушення посадової інструкції оцінювача-експерта Ломбардного відділення № 75 від 06.09.2016 року; договір про повну матеріальну відповідальність оцінювач-експерта від 06.09.2016 року. Разом із наказом про звільнення позивачка отримала лист, в якому її було повідомлено про те, що вона може отримати у відділі кадрів трудову книжку. Листом від 18.10.2017 року позивачка повідомила відповідача про те, що вона просить надіслати трудову книжку та нараховану та невиплачену заробітну плату до поштового відділення № 65016 за адресою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Заборгованість по заробітній платі на день звільнення визначена в сумі 2 502, 39 грн.Однак до теперішнього часу з позивачці не сплатили заробітну плату . Середня заробітна плата на день становить 66,78 грн. відповідно до бухгалтерської довідки станом на 14.09.2018 року. Прострочення виплати нарахованої заробітної плати становить 644 дня (з 18.10.2017 року по 23.07.1019 року). Середній заробіток за час затримки становить - 43 006,32 грн. Позивачка підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що Наказом № 185-1-75-к від 28 вересня 2017 року [PERSON] звільнена з займаної посади у зв`язку з втратою довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України з 28 вересня 2017 року. Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виплата працівникові середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (частина п`ята статті 235 КЗпП України). Відповідно до частин першої та другої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Згідно з частиною першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ураховуючи зазначені положення законодавства України, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту, коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Саме такої правової позиції підтримується Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 27.01.2020 року у справі № 682/3060/16-ц. Тобто навіть якщо Відповідач стверджує, що ним не було отримано вимогу від 18.10.2017 року, то це не звільняє його від обов`язку сплати Позивачці нараховану та невиплачену заробітну плату, а також не звільняє його від відповідальності за несвоєчасну виплату заробітної плати (а саме середнього заробітку). Також суд бере до уваги пояснення позивача про те, що незабаром після її звільнення відділення ломбарду, в якому вона працювала, було закрито; в неї не було можливості отримати заробітну плату. Крім того, відповідач, який знав про наявність цивільної справи за позовом [PERSON] до Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія», про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, у провадженні Київського районного суду м. Одеси, не вжив ніяких заходів щодо розрахунку з позивачкою за весь час судового розгляду. Заборгованість по заробітній платі на день звільнення визначена 2 502, 39 грн. (згідно з розрахунково-платіжної відомості за вересень 2017 року від 30.09.2017 року). Середня заробітна плата на день становить 66,78 грн. відповідно до бухгалтерської довідки станом на 14.09.2018 року. Прострочення виплати нарахованої заробітної плати становить 644 дня (з 18.10.2017 року по 23.07.1019 року). Середній заробіток за час затримки становить - 43 006,32 грн. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved