Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем по справі [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року. Шлюб зареєстрували 25.07.2008 року в виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис №27. Від сумісного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Сімейні стосунки між ними не склались і тому з листопада 2013 року вона разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків в с.Малі Кутищі Калинівського району Вінницької області. В даний час вона ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Її матеріальне становище дуже скрутне. Відповідач матеріально забезпечений, тому має змогу надавати неповнолітнім дітям матеріальне утримання, а також сплачувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі, а саме по 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Тому позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача просить прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним чином. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка з відповідачем по справі [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року. Шлюб зареєстрували 25.07.2008 року в виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис №27. Від сумісного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами не склались і з листопада 2013 року позивачка разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків. Добровільно домовитись про утримання неповнолітніх дітей сторони не змогли. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, яка знаходиться в скрутному матеріальному становищі, так як ніде не працює і перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трьох років, що підтверджується довідкою ДП ДГ «Борівське» Інституту садівництва НААНУ» №108 від 01.07.2014 року. Крім невеликої державної допомоги на утримання дитини та допомоги від своїх батьків позивачка інших джерел для існування не має. Відповідач матеріально забезпечений, має стабільний заробіток, так як працює робочим в ДП «Дослідне господарство «Борівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України», що підтверджується довідкою ДП «Дослідне господарство «Борівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» №107 від 01.07.2014 року, тому має змогу надавати дітям матеріальне утримання, однак не бажає цього робити. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання з відповідача є законними. Однак враховуючи, що [PERSON] має невеликий розмір заробітної плати, з останнього належить стягувати аліменти на користь позивачки в сумі 200 грн. на місяць. При цьому суд враховує, що позивачка на даний час отримує державну соціальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial