Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - житловий будинок 2002 року забудови, загальною площею 80,00 кв.м., житловою площею 32,80 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 47,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: прибудова, сарай, сарай-прибудова, погріб з шийкою, сарай, вбиральня, альтанка, ганок, колодязь, вигрібна яма, огорожа, хвіртка, ворота, ворота, оціночна вартість якого становить 362770 ( триста шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 00 коп., що розташовані по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є забудовником та власником всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був складений 19.11.2018 року ТОВ «Проект-Монтаж-Буд». Факт належності їй вказаного житлового підтверджується довідкою за № 1594, виданою 02.11.2018 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що відповідно до записів в погосподарській книзі за № 21 за 2016-2020 роки Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, головою господарства № 2017-1, [ADDRESS] є [PERSON]. В адміністративному порядку, а саме шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі Богуславського районного управління юстиції Київської області) оформити та зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] за власником не виявилось можливим, постільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, що підтверджено висновком за №264/21.11.18 від 21.11.2018 року експерта з технічного обстеження будівель і споруд. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Медвинська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], який складено 19.11.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект-Монтаж-Буд», у господарстві [PERSON] є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 2002 року забудови, загальною площею - 80,00 кв.м., жилою площею - 32,80 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 47,20 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: прибудова, сарай, сарай-прибудова, погріб з шийкою, сарай, вбиральня, альтанка, ганок, колодязь, вигрібна яма, огорожа, хвіртка, двоє воріт. В адміністративному порядку, а саме шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі Богуславського районного управління юстиції Київської області) оформити та зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] за власником не являється можливим, постільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Належність позивачці [PERSON] всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS], підтверджується довідкою за № 1594, виданою 02.11.2018 виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що відповідно до записів в погосподарській книзі за № 21 за 2016-2020 роки Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, головою господарства № 2017-1, [ADDRESS] є [PERSON], а той факт, що вона тривалий час володіє (фактично є власником) всього житлового будинку підтверджується довідкою за №1593, виданою 02.11.2018 виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, позивачка [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаними довідками Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 02.11.2018. Висновком № 264/21.11.18 від 21.11.2018 року, складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS], 2002 року забудови, та господарські будівлі і споруди - зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1813 гривень 85 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved