Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася до суду з позовом до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської областіпро визнання за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON] та складається із: 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [INFO] року [PERSON], за тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Позивачка направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справу у відсутність представника. У судовому засіданні представник позивачки, не обмежена у повноваженнях, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Вислухавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], належала на праві особистої власності [PERSON], на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Бросківської сільської ради за №12 та договору дарування, що підтверджено довідкою, виданою виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №23 від 09.01.2014 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON] За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40710827 від 18.06.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №23 від 09.01.2014 року, а також з копії паспорту серії [NUMBER], [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №1618/02-14 від 18.06.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов, та його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved