Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року. Від шлюбу народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Відповідно до свідоцтва батьком дитини є відповідач. З відповідачем [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, а тому дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. На даний час відповідач припинив спільне проживання зі своєю сім'єю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) для дитини, щомісяця, починаючи з листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття та на її утримання , як дружини, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку \\доходів \\ щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, сповіщена про час та місце судового засідання належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідача про час та місце судового засідання, неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року. У сторін народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Відповідно до свідоцтва батьком дитини є відповідач. Окрім того, в ході судового засідання було з'ясовано, що позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку і тому має право на утримання згідно з ч. 2. ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ст. 84 СК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно із ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач на утримання своєї дитини у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу, вона знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позовних вимог, суд встановив, що на утримання дитини щомісяця необхідні кошти, розмір яких має дорівнювати 1/4 частині від всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Таким чином, враховуючи, що позивачка наполягає на присудженні коштів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом стягнення аліментів саме у розмірі частки від доходу. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. При постанові рішення судом враховано матеріальне становище дитини. Згідно зі ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України та викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved