Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Славутського МРУЮ у Хмельницькій області. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, матеріальну допомогу надає частково, проте в недостатньому розмірі. Крім того, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач є працездатним, позивачка просить стягнути з нього аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення донькою трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти лише на дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх доводи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року по 02 жовтня 2015 року, що підтверджується даними копії рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2015 року. Батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є сторони, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії І-БВ № 213107. Малолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними копії довідки № 2064 від 27.08.2015 року, виданої уповноваженою особою КП «Славутське ЖКО». Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~\~статті 27 Конвенції\~\~батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідач [PERSON] є працездатним, оскільки має постійне місце роботи, що підтверджується даними довідки з місця роботи ТОВ «Птахофабрика «Київська», інших осіб на утриманні не має, є фізично здоровим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1ст. 182 та\~ст. 183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на малолітню дитину слід визначити в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~статті 84 Сімейного кодексу України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини\~\~до досягнення дитиною\~\~трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, належно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивачка потребує матеріальної допомоги оскільки має на утриманні малолітню дитину, що позбавляє її можливості працювати та отримувати заробітну плату, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який має офіційне місце роботи, відсутність у платника аліментів інших утриманців, змогу відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає малолітня дитина, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню кошти на утримання позивачки у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення донькою трьох років. Враховуючи викладене, на підставі норм, які містяться в\~Сімейному кодексі України, підстав для присудження відповідачу стягнення аліментів на користь дружини в твердій грошовій сумі немає, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial