Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], якій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належав житловий будинок [ADDRESS]. За життя мати позивачки не складала заповіту, тому спадкування після її смерті повинно проводитись за законом. Спадкоємцями першої черги після померлої, окрім позивачки є відповідач, який не вчинив дій, які б свідчили про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що вона прийняла спадщину у встановлений термін отримала свідоцтва про право на спадщину на все майно, окрім будинку та на земельну ділянку, бо не мала коштів на оплату нотаріальних витрат. 09.12.2014 року позивачка звернулась до П'ятої державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок [ADDRESS]. Постановою нотаріуса від 17.12.2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів, що пройшли державну реєстрацію. Таким чином нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Всі зазначені обставини і змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом, в якому вона просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,275 га., розташовану за тією ж адресою. В судове засідання представник позивачки та позивачка не з'явилась, однак позивачка надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається в зв'язку зі смертю особи. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 14.09.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізької області. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавницею [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивачки [NUMBER] виданим 06.02.1960 року Григорівським сіль.бюро РАЦС. Належність [PERSON] земельної ділянки підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю серія IV-ЗП № 014877, виданим Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області 10.03.2003 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 375. Право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.10.2002 року, яке вона успадкувала від [PERSON]. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Згідно наданих до суду свідоцтв про право на спадщину виданих П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою вбачається, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину належним чином, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 17.12.2014 року П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що, в зв'язку з тими обставинами, що у позивачки відсутні належно зареєстровані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, то оформити спадщину в нотаріальному порядку вона не має змоги, їй рекомендовано звернутися до суду. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно ст. 392 ЦК України діючої редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved