Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що тітці [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS], (колишній колгоспний двір) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок. 03 листопада 1997 року [PERSON] склала заповіт, заповіла [PERSON] все належне майно. [PERSON] була останнім членом колгоспного двору. [INFO] року [PERSON] померла. Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з втратою свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А), загальною площею 38,5 м.кв., житловою площею 32,0 м.кв., літню кухню (Б) площею 57,6 м.кв., сарай (Г) площею 42,2 м.кв., огорожу металевий лист №1, ворота металеві [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач Золотослобідська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS], (колишній колгоспний двір) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 листопада 1989 року, підтверджується копією свідоцтва (а.с.8) та довідкою Козівського РБТІ №19 від 10 березня 2016 року (а.с.6). Згідно довідки Золотослобідської сільської ради №591 від 10 грудня 2015 року, [PERSON] була останнім членом колгоспного двору в [ADDRESS] 03 листопада 1997 року [PERSON] склала заповіт, заповіла [PERSON] все належне майно (а.с.3). [INFO] року померла [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно довідки Золотослобідської сільської ради №180 від 30 березня 2016 року з [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.5). Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №16 від 26 лютого 2016 року (а.с.9). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, підтверджується відмовою нотаріуса №221/1-16 від 08 квітня 2016 року (а.с.12). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved