Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини, яку вони з відповідачем мають від шлюбу, зареєстрованого 14.05.2016 року. Вказуючи на те, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання цієї дитини, позивачка просить стягти з відповідача на її користь на утримання малолітньї дочки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягення дитиною повноліття на користь її матері [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в позовній заяві позивачка прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Миргородським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 68, що доводиться копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, оскільки вона потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на її утримання. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки. З огляду на те, що відповідач не має постійного місця роботи, а відповідно відсутній регулярний дохід, тому вважає за необхідне визначити аліменти до стягнення з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. від дня пред'явлення позову, а саме з 30.12.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial