Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Купянської міської ради Харківської області, треті особи: «Керуюча компанія Коменерго-Купянськ», Купянський районний відділ Державної міграційної служби в Харківській області, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сімї, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, згідно яких просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку та змінити договір найму житлового приміщення за вказаною вище адресою, визнавши її, [PERSON] наймачем вказаної квартири замість колишнього наймача [PERSON] В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 1981 року. Від цього шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], третя особа по справі, яка на теперішній час разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми мешкає разом з нею та зареєстрована у квартирі за вище вказаною адресою. Під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON], за рішенням Купянського міськвиконкому у 1997 році, на сімю з трьох осіб (наймач [PERSON], члени сімї наймача [PERSON], [PERSON]Ю.), було надано ордер № 61/97 на квартиру з двома кімнатами за адресою: [ADDRESS]. 29.12.1999 року їх шлюб був розірваний, а ще раніше відповідач почав проживати з новою сімєю за адресою свого фактичного місця проживання і на даний час. З цього часу відповідач не піклується про квартиру, в якій він є наймачем, не сплачує комунальні послуги, не здійснює ремонт квартири та в ній не зявляється. Усі витрати по утриманню квартири несе вона. Незважаючи на те, що [PERSON] періодично звертався до суду з позовними вимогами про вселення, які його були задоволені та виконавчими установами фактично виконані, він у цій квартирі не проживав жодного дня, речей не завозив, комунальні послуги не сплачував. Якщо враховувати рішення судів про вселення та останнє нібито вселення відповідача [PERSON], то з 01 січня 2009 року він взагалі до квартири не підходив, вселитися не намагався, до правоохоронних органів із цього приводу не звертався. Відповідно до виписки з лицьового рахунку, саме на [PERSON] відкрито лицьовий рахунок. Але, усі договори про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території укладаються з нею, по тій причині, що відповідач відмовляється від їх укладання, в квартирі не проживає. У звязку із тим, що відповідач не проживає в квартирі із 01 січня 2009 року, та геть забув про свої права як наймача, позивачка вирішила звернутися до Купянської міської ради з проханням зробити її наймачем квартири та допомогти зняти відповідача з реєстрації, але, у своєму листі Куп'янська міська рада рекомендувала їй звернутися до суду. Посилаючись на ст.ст. 64, 71 ч. 1 ЖК України, позивачка звернулася до суду з даними позовними вимогами. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] уточнений позов не визнав у повному обсязі, пояснивши, що не проживає на спірній житловій площі з поважних причин, а саме, рішення суду про його вселення до теперішнього часу фактично не виконано, він не може вселитися в цю квартиру, оскільки позивачка перешкоджає йому в цьому. Двері квартири йому ніхто не відчиняє, останній раз приходив до квартири влітку 2015 року, з боку позивачки на його адресу поступають погрози фізичної розправи, також позивачка йому погрожує тим, якщо він самовільно зайде до квартири, вона викличе поліцію та повідомить, що він її ограбив. У кінці грудня 1998 року він був вимушений тимчасово піти зі своєї житлової площі, оскільки [PERSON] систематично його принижувала, у них склалися неприязні відносини, залишивши там свої речі, а також сумісно придбані меблі, про що надав суду акт від 29.06.1999 р. Протягом багатьох років він не може потрапити до квартири і не знає, чи є там його речі і сумісно придбані меблі. Крім того, позивачка проживає у цій квартирі разом з іншим чоловіком. Просив суд врахувати ці обставини та відмовити в позові. Від представника за довіреністю Купянської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечень по справі немає, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Від ТОВ КК «Керуюча компанія «Коменерго-Купянськ» до суду надійшов лист з проханням розглядати справу без участі представника, позовну заяву підтримують, у вирішенні спору покладаються на розсуду суду. Від начальника Куп'янського районного відділу Державної міграційної служби в Харківській області також надійшов лист про розгляд справи без участі представника. [PERSON] надала суду лист про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача та її представника, відповідача [PERSON], зясувавши думку іншого відповідача та третіх осіб за наданими суду заявами, перевіривши докази по справі прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом установлено, що згідно інформації адресно-довідкового підрозділу головного управління державної міграційної служби в Харківській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с.17/. Згідно довідок ТОВ КК «Керуюча компанія «Коменерго-Купянськ», [PERSON] є наймачем вищевказаної квартири та на нього відкритий лицьовий рахунок /а.с.13, 11/. Як вбачається з акту про відсутність громадянина за місцем його постійного проживання, [PERSON] не проживає з березня 1997 року у квартирі [ADDRESS] Вузловий, Харківської області /а.с.10/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 29.12.1999 року /а.с.9/. Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2004 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON], його позов задоволений та вирішено вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS], у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення відмовлено. Даним рішенням суду було встановлено на підставі показань свідків, що у кінці 1998 року [PERSON] вигнала з дому [PERSON], він ночував у гаражі, потім став проживати у своєї сестри, він не зміг зайти до квартири, оскільки [PERSON] були змінені замки на вхідних дверях квартири та з приводу того, що колишня дружина чинить йому перепони у проживанні в спірній квартирі, він звертався до міліції зі скаргою, за якою проводилася перевірка та у порушенні кримінальної справи було відмовлено та рекомендовано йому звернутися до суду. В спірній квартири залишилися носильні речі [PERSON], а також сумісні з [PERSON] меблі. Рішення суду набрало законної сили 24.01.2005 року /а.с.50-52/. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця відділу ДВС Куп'янського МРУЮ від 27.02.2006 року, закінчено виконавче провадження з примусового виконання про вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS], у звязку з виконанням, про що складено акт та позивачем надана заява про вселення /а.с.91/. Згідно актів від 05.03.2006 р., 27.03.2007 р., 07.09.2007 р., 11.09.2007 р., 14.09.2007 р., [PERSON] приходив до квартири [ADDRESS], але увійти не зміг із-за відсутності ключів, двері квартири [PERSON] не відчинила, на прохання дати йому ключі від квартири відмовила у категоричній формі, замок на вхідних дверях змінений /а.с.97, 98, 99, 100, 101/. 01.04.2009 року Купянським міськрайонним судом Харківської області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] та відновлено порушене право [PERSON] на користування житлом в квартирі [ADDRESS] та вирішено вселити його в цю квартиру /а.с.53-54/. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця відділу ДВС Куп'янського МРУЮ від 25.03.2010 року, виконавче провадження з примусового виконання про вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS] закінчено, згідно акту державного виконавця від 25.03.2010 р. та заяви стягувача [PERSON] від 25.03.2010 року рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 01.04.2009 року виконано /а.с.92, 95/. Згідно актів від 20.05.2009 р., 12.06.2009 р., 25.09.2009 р., [PERSON] приходив до квартири [ADDRESS], але увійти не зміг із-за відсутності ключів, двері квартири [PERSON] не відчинила, на прохання дати йому ключі від квартири відмовила у категоричній формі, замок на вхідних дверях змінений /а.с.102,104, 105/. 19.11.2015 р. та 02.12.2015 р. складені акти про відсутність громадянина [PERSON] за місцем його постійного проживання: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий[ADDRESS], з 1999 року та відсутність його особистих речей у квартирі /а.с.106,107/. Натомість, довідками з місця роботи [PERSON], який зареєстрований за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий[ADDRESS], підтверджується, що з січня 1997 року по грудень 2008 р., а також з лютого 1998 року і по 03.02.2006 року, з його заробітної плати утримувалися суми по сплаті комунальних платежів /а.с.89,90/. Договори про надання комунальних послуг укладені з колишнім членом сімї наймача [PERSON] - [PERSON] /а.с.190-120/. За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2015 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON], Буй мер Л.Ю. до [PERSON], виконкому Купянської міської ради Харківської області про встановлення порядку користування квартирою, виділено в користування [PERSON] та [PERSON] в квартирі №67, розташованій за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий, буд. 30, житлову кімнату площею 16,2 кв. м., виділено в користування [PERSON] в квартирі №67, розташованій за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий, буд. 30, житлову кімнату площею 11,3 кв. м., а кухню площею 7,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м. та вбудовані шафи площею 0,6 кв.м., які знаходяться в квартирі №67, розташованій за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий, буд. 30, залишено у загальному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 01 липня 2015 року /а.с.61-62/. Даний позов предявлений до суду в серпні 2015 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевикладене свідчить про те, що між колишнім подружжям склалися неприязні відносини ще з 1998 року і тривають по теперішній час, рішення суду про вселення [PERSON] до спірної квартири хоча і були виконані, але після закриття виконавчих проваджень, позивачкою [PERSON] створювалися такі умов, щоб [PERSON] не зміг проживати в цій квартирі (змінювалися замки на вхідних дверях, двері [PERSON] не відчинялися, мали місце погрози з боку [PERSON] на адресу [PERSON]К.) , про які він зазначав у судовому засіданні у своїх запереченнях, та після яких боявся потрапити до квартири. За таких обставин, суд вважає, що причина не проживання [PERSON] у спірній квартирі є поважною, інтересу до спірної квартири відповідач не втратив. Іншого житла відповідач не має, є наймачем спірної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору судом. Як визначено ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Статтею 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. з послідуючими змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 212 ЦПК України. Отже, позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірною квартирою без поважних причин понад встановлених законом строків, у звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки друга позовна вимога про зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сімї є похідною і залежить від першої, то позов підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed