overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, вказуючи на те, що вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній, але навчається на ІІІ курсі Державного професійно-технічного навчального закладу «Ічнянський професійний аграрний ліцей» з 01 вересня 2013 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення терміну навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Згоден сплачувати аліменти в сумі 400 гривень щомісячно до [INFO] року. Представник відповідача [PERSON] надав заперечення проти позову, в якому просив відмовити в позові [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] ніде не працює, в той час як позивачка працює та отримує 1925 грн. щомісячного доходу, а син відповідача [PERSON] отримує стипендію. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), копією свідоцтва про зміну імені (а.с. 2), який на даний час повнолітній, але навчається на ІІІ курсі Державного професійно-технічного навчального закладу «Ічнянський професійний аграрний ліцей» з 01 вересня 2013 року по [INFO] року, що підтверджується довідкою № 08-21/55 від 10.02.2016 року, виданої директором Державного професійно-технічного навчального закладу «Ічнянський професійний аграрний ліцей» (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку, в розмірі 400 гривень щомісяця, так як він ніде не працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, вказуючи на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, але навчається на І курсі Чернігівського кооперативного технікуму Чернігівської облспоживспілки з 01 вересня 2014 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення дочкою [PERSON] 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] 23 років, оскільки він ніде не працює, має на утриманні п'ятеро неповнолітніх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), яка на даний час повнолітня, але навчається на І курсі Чернігівського кооперативного технікуму Чернігівської облспоживспілки з 01 вересня 2014 року, що підтверджується довідкою № 335 від 28.01.2015 року, виданої виконуючим обов'язки директора Чернігівського кооперативного технікуму Чернігівської облспоживспілки (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку, в розмірі 300 гривень щомісяця, так як він ніде не працює, на утриманні має 5 малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини (але не менше 40% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку) від заробітку відповідача щомісячно. В позові посилається на те, що між нею та відповідачем 04.11.2005 році було укладено шлюб у у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2060. Вказує на те, що від спільного проживання у них народився син: [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків, щодо утримання та виховання дитини. Відповідач на сьогоднішній день офіційно не працює та не має постійного доходу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини (але не менше 40% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку) від заробітку відповідача щомісячно починаючи з дати подачи позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відстуності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причн, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] [INFO], народжений у шлюбі сторін і батьком його є відповідач. Судом встановлено, що відповідач на даний час не працює, участі вихованні та утриманні дітей не бере, ніяких коштів не надає, стан його здоровя задовільний. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На підставі наведеного, а також наявних матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів ніяким чином не буде порушувати інтересів дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Київський РВ ГУ ДМС України в Одеській області, та просить суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримала та просила справу розглянути без її участі, та у разі неявки відповідача просила постановити по справі заочне рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістив. Представник Київського РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій просив розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 20 листопада 1993 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Договір посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5-134. Відповідно до акту від 3 лютого 2014 року, який засвідчений начальником дільниці № 6 КП «ЖКС «Вузівський» за адресою: [ADDRESS] [PERSON] фактично не проживає на протязі декількох років, що підтверджують сусіди. Враховуючи те, що перебування відповідача [PERSON] на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], порушує права [PERSON] як власника нерухомого майна, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Київський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] третя особа на стороні відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи на те, що вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній, але навчається на І курсі Ніжинського агротехнічного інституту ВП НУБіП України з 01 вересня 2013 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, який навчається в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), який на даний час повнолітній, але навчається на І курсі Ніжинського агротехнічного інституту ВП НУБіП України з 01 вересня 2013 року, що підтверджується довідкою № 794 від 28.05.2014 року, виданої директором Ніжинського агротехнічного інституту ВП НУБіП України (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, вказуючи на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній, але навчається на ІІІ курсі ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей» з 01 вересня 2012 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02 січня 2015 року і до досягнення сином [PERSON] 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), який на даний час повнолітній, але навчається на ІІІ курсі ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей» з 01 вересня 2012 року, що підтверджується довідкою № 611 від 03.10.2014 року, виданої директором ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей» (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, вказуючи на те, що вони мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, але навчається на І курсі Ніжинського державного університету ім. М.Гоголя з 01 вересня 2014 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON] 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2), яка на даний час повнолітня, але навчається на І курсі Ніжинського державного університету ім. М.Гоголя, що підтверджується довідкою № 015007 від 17.02.2015 року, виданої деканом факультету іноземних мов Ніжинського державного університету ім. М.Гоголя (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила визнати за нею право на користування житловим приміщенням у житловому будинку №35 по вул. Познанській в м.Харкові. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.02.1991 року вона зареєструвала шлюб зі [PERSON] Після реєстрації шлюбу постійно проживає у приватному [INFO], який у 2008 р. побудували з чоловіком, зруйнувавши старий та на який [PERSON] зареєстрував на своє імя право власності на житловий будинок. 21 жовтня 2013 року [PERSON] з нею розірвав шлюб. Після розірвання шлюбу відповідач став її всіляко притісняти, обмежувати її права у користуванні житлом, а останній час вимагає, щоб вона звільнила житло і виселилась з будинку. Враховуючи те, що вона не має іншого житла то вимушена з вказаним позовом звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. Познанська,35(колишня вул.Аральська) розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який на праві власності зареєстрований за [PERSON]. 09.02.1991 р. позивачка уклала шлюб зі [PERSON] Після укладення шлюбу вселилася проживати у житловий будинок та з 22.03.1991 р. була зареєстрована, як член сімї [PERSON]. (а.с.6). За положеннями ч.2 ст.65 ЖК особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21.10.2013 р. шлюб між позивачкою та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу позивачка залишилася проживати у спірному будинку. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК зокрема, другий з подружжя. Припинення сімейних відносин не позбавляє членів сімї власника будинку права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власниками будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст..162 ЖК. Позивачка у спірному будинку проживає понад двадцять чотири роки, вела зі [PERSON] спільне господарство, на даний час іншого житла не має. Суд вважає за необхідне визнати за нею право на користування житловим будинком з надвірними будівлями по вул.Познанській,35, належного на праві власності [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітної [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 256600. (а.с.6). З медичної довідки [PERSON] вбачається, що вона має незадовільний стан здоровя. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що не заперечувалось відповідачем. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2\~ст. 182 СК України\~передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/3 від всіх видів доходу відповідача щомісяця, на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 487,20 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 квітня 2013 року Виконкомом Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, про що зроблено актовий запис № 01, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 квітня 2013 року Виконкомом Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved