Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2015 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що її мати [PERSON] з 1993 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірвано у 2000 р., у період якого [INFO] р. народилася позивачка. Далі позивачка пояснила, що на теперішній час досягла свого повноліття, при цьому навчається на п'ятому курсі денної форми навчання ВНЗ «Київська академія перукарського мистецтва» за спеціальністю «Перукарське мистецтво і декоративна косметика» з терміном навчання до червня 2016 р. Позивачка зазначає, що її навчання є платним, при цьому, стипендію вона не отримує, а тому все ще перебуває на повному утриманні своєї матері з якою разом проживає. Позивачка зазначає, що після досягнення нею повноліття відповідач не надає їй матеріальної допомоги, хоча останньому відомо, що позивачка навчається на денній формі, а тому не має можливості самостійно утримувати себе, в тому числі, шляхом працевлаштування. Також позивачка зазначає, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2013 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача щомісячно на період її навчанн, починаючи з 02.01.2013 р. по січень 2014 р. У зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку починаючи з лютого 2014 р., щомісячно до досягнення нею двадцятитрьох річного віку, за умови продовження навчання. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з його довірителя аліментів в розмірі 1/10 частини від всіх видів його заробітку. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задовленню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та громадянка [PERSON] (а.с. 7). Встановлено, що відповідач [PERSON] та громадянка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 р., який 29.12.2000 р. був розірваний (а.с. 13). Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON], [INFO] на сьогоднішній день досягла свого повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання ВНЗ «Київська академія перукарського мистецтва», термін її навчання з 01 вересня 2014 р. по червень 2016 р., за спеціалізацією - дизайн зачіски та макіяжу, загальна сума оплати за навчання складає 24 480 грн. (а.с. 8, 14). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає зі своєю матір'ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток) та перебуває на повному її утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання та особистих доходів ще не має (а.с. 9). В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що [PERSON] офіційно працює та отримує пристойну заробітну плату, проте, у 2001 р. відповідач створив нову сім'ю, у зв'язку з чим на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей 2001 та 2007 року народження, а тому представник вважає позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі саме ? частини від його заробітку, необґрунтованими та завищеними (а.с. 31-35). З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання позивачки починаючи з 31.08.2015 р. по червень 2016 р., але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьох річного віку. Встановлено, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2013 р., яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2013 р., позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходів) щомісячно на період навчання [PERSON] починаючи з 02.01.2013 р. по січень 2014 р. (а.с. 19, 20). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів за минулий час починаючи з лютого 20114 р. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд приходить до висновку, що позивачка та в судовому засіданні її представник, всупереч ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів в підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів за період з лютого 2014 р., а саме вчинення позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження та обґрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial