Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на трьох неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що 27 липня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу подружжя має пятеро дітей, троє з яких є неповнолітніми, які перебувають на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач є батьком дітей, проте матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча має постійне місце роботи в СФГ «Клепачі». Вказуючи на ухилення відповідача від\~\~утримання неповнолітніх дітей, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні повідомлення. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1994 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 131097. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується даними копій свідоцтва про народження серії І-БВ № 293694, серії 1-БВ № 168807, серії 1-БВ № 086594, відповідно. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~\~статті 27 Конвенції\~\~батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~\~ ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184\~Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, має постійне місце роботи, інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні не має. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1ст.\~182\~та ст.\~183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на трьох неповнолітніх дітей слід визначити в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved