Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки над малолітньою дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачка [PERSON] є її донькою, яка 23.06.2017 року поза шлюбом народила дитину [PERSON], яка фактично від дня свого народження знаходиться на її вихованні, так як мати дитини веде аморальний спосіб життя, з дитиною не проживає, її вихованням не займається, про розвиток і здоровя дитини не дбає. Вказуючи на те, що відповідачка свідомо не виконує свого материнського обовязку, повністю самоусунувшись від виховання дитини, позивачка просить суд позбавити її батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], призначити її, як бабусю, опікуном дитини та стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала і суду пояснила, що відповідачка [PERSON], будучи біологічною матірю дитини [PERSON], 23.06.2017року народження, повністю втратила зв'язок з дитиною, життям дитини не цікавиться, внаслідок чого дитина не знає своєї рідної матері, що змусило її взяти на себе всю відповідальність за долю дитини. Саме вона разом зі своїм чоловіком піклується про дівчинку, забезпечує її усім необхідним, дбає про неї та створює належні умови для її повноцінного зростання. З огляду на це просить суд позбавити відповідачку батьківських прав, визнати її опікуном дитини та стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення виклику на веб-сайті судової влади, до судового засідання не зявилася, відзиву на позовну заяву або клопотань з приводу розгляду справи суду не надала, що надає суду підстави вважати її неявку з неповажних причин і зі згоди позивача здійснити судовий розгляд у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Мирноградської міської ради вимоги позивачки щодо позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], підтримав, вважав, що позбавлення її батьківських прав буде доцільними і відповідатиме інтересам дитини. Вислухавши позиції сторін та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матірю малолітньої [PERSON], яка народилася 22 червня 2017 року в м.Мирноград, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-НО №747356, виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.18). Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народження зазначені відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, зі слів матері (а.с.19). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади м.Мирноград, дитина [PERSON] фактично проживає з бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: м.Мирноград, вул.Шосейна, буд.36. (а.с.21). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.09.2018 року, дитина [PERSON] знаходиться на утриманні бабусі [PERSON] і мешкає разом з нею. В будинку створені всі необхідні умови для виховання та утримання малолітньої дитини (а.с.23). Позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який допомагає їй у вихованні онуки. ЇЇ чоловік офіційно працевлаштований на ВП «Шахта Центральна» ДП «Мирноградвугілля» електрослюсарем підземним. Позивачка є працездатною особою, з вересня 2017 року по травень 2018 року перебувала у трудових відносинах з ФОП, але у звязку з необхідністю догляду за дитиною змушена була звільнитися. В теперішній час перебуває на обліку в центрі зайнятості. (а.с.31-32,33), Ні дитина, ні позивачка на «Д» обліках не перебувають (а.с.13,27-30,34-39). Відповідачка [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до побутової характеристики, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями (арк.спр.17,20). Відповідно до інформації Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, відповідачка [PERSON] перебувала на обліку в управлінні як отримувач декількох видів соціальної допомоги. Згідно рішення комісії від 28.08.2018 року виплата допомоги їй була припинена у звязку з нецільовим використанням коштів(а.с.41,42). Як зазначила в судовому засіданні позивачка, коштів на утримання дитини відповідачка їй не надавала, використовуючи на власні потреби. Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 12.09.2018 року № 23/1, відповідачка участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, з дитиною не спілкується, інтересу до її внутрішнього світу не виявляє, про фізичний і духовний розвиток дитини та її матеріальне забезпечення не дбає, що вказує на доцільність позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки. Таке рішення, на думку органу опіки і піклування, відповідатиме інтересам дитини (а.с.67-68). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями\~8,12,14 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та поважати дитину. В разі, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання дитини, вони, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав. Для цього необхідно встановити, що особа свідомо порушує батьківські обовязки і злісно не виконує вимог та рекомендацій органів опіки і піклування. За загальним правилом позбавлення батьківських прав, як самий крайній захід, спрямоване, насамперед, на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків до належного виконання своїх обовязків. Як встановлено\~судом, своїми батьківськими обовязками відповідачка нехтує свідомо. Неодноразове вжиття до неї Мирноградським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді і Службою у справах дітей профілактичних заходів з метою збереження сімї та родинних стосунків з дитиною на поведінку відповідачки не вплинуло, її ставлення до своїх батьківських обовязків та до дитини не змінило. Приймаючи до уваги вказане та те, що протягом тривалого часу відповідачка вихованням доньки свідомо не займається, внаслідок чого дитина не знає своєї матері та не отримує того, що могла б отримати від фізичного і духовного звязку з матірю, суд вважає, що такий захід як попередження про необхідність зміни ставлення до виховання й утримання доньки не забезпечить її належної поведінки, а отже, ефективним не буде. Згідно наявних у справі доказів відповідачка є дієздатною особою працездатного віку, на тяжкі недуги не страждає. Відповідно до характеризуючих даних її особистості, вона зловживає спиртними напоями, веде неупорядкований і аморальний спосіб життя. Таким чином, все вище зазначене дає суду підстави для висновку про винну поведінку матері дитини, про її свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обовязків з виховання дитини, що у відповідності з пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої доньки не суперечитиме найкращим інтересам дитини. Обставин, які б свідчили про неможливість виконання відповідачкою батьківських обовязків, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~4\~ст.167\~Сімейного Кодексу\~України,\~ якщо діти не можуть бути передані другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дітей мають, за їх спільною заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ч. 3 ст.60 Цивільного Кодексу України\~суд встановлює опіку над малолітніми особами, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вказана норма кореспондується зі ст.243 Сімейного Кодексу. Приймаючи до уваги, що малолітня [PERSON], 22.06.2017року народження, залишається позбавленою батьківського піклування, суд вважає за необхідне,

Outcome: approved