Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів. Заявлений позов обґрунтувала тим, що 16 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №12. В даному шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сімю і перестав давати кошти на утримання дітей. Позивачка зазначає, що вона не працевлаштована, так як здійснює догляд за дітьми. Найменша дочка [PERSON] постійно хворіє та потребує додаткових коштів на лікування. Позивачка стверджує, що на даний час вона і діти проживають на допомогу батьків та соціальну допомогу на дочку [PERSON], а цих коштів недостатньо для належного утримання дітей. Відповідач офіційно працевлаштований в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АРТЕ». Позивачка в підготовче засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності з вимогами ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2008 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №12. В даному шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач залишив сімю і перестав давати кошти на утримання дітей. Позивачка не працевлаштована, так як здійснює догляд за дітьми. Найменша дочка [PERSON] постійно хворіє та потребує додаткових коштів на лікування. Позивачка і діти проживають на допомогу батьків та соціальну допомогу на дочку [PERSON], а цих коштів недостатньо для належного утримання дітей. Відповідач офіційно працевлаштований в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АРТЕ». Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з вимогами\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2\~ст.182 СК України\~(у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст.183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності з вимогами ч.1\~ст.182 СК України\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, а також те, що в нього, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у частці заробітку (доходу) батька, що становить 1/2, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із вищевказаним із відповідача слід стягнути у дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) грн. 20 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 183\~СК України,\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved