Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 3,24 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка була передана нею у користування Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Перемога» (Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Клепачі) згідно договору оренди землі строком до 2020 року. Вказує, що під час вирішення питання продовження договірних відносин із СВК «Перемога» наприкінці 2018 року, вона дізналася, що належна їй земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] у Державному земельному кадастрі обліковується не за позивачкою, а за громадянином [PERSON] на підставі договору міни №1342 від 06 червня 2011 року, згідно якого [PERSON] міняє дану земельну ділянку на земельну ділянку площею 2,1514 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Староаврамівської сільської ради та належала [PERSON] на підставі державного акту на право на земельну ділянку серія [NUMBER] . Зазначає, що вказаний договір міни вона не підписувала, а він був підписаний [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності. При цьому зазначає, що в результаті укладення цього договору вона не набула у власність земельну ділянку яка належала [PERSON] та позбулася своєї замельної ділянки. Також зазначила, що на момент укладення оспорюваного договору [PERSON] вже помер, тому просить суд визнати вищевказаний доовір міни земельних ділянок недійсним, застосувавши наслідки недійсності правочину та вважати її власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Чубенко Ж.А. в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися за зареєстрваним місцем проживання. Приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Д.В., як третя особа в судове засідання не з`явился, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішення сору поклалася на розсуд суду. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області явку свого представника, як представника третьої особи не забезпечио, подавши суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, при вирішення спору поклалися на розсуд суду. Староаврамівська сільська рада Хорольського району явку свого представника, як представника третьої особи не забезпечила, подавши суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, при вирішення спору поклалися на розсуд суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд встановив. Згідно договору міни (обміну) земельних ділянок від 06 червня 2011 року №1342 гр. [PERSON] , зареєстрована: [ADDRESS] , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Дарією Василівною 06 серпня 2008 року, реєстр. №1851, з однієї сторони, та гр. [PERSON] , зареєстрований: с. Вишняки Хорольського р-ну Полтавської обл. , діючи від імені [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрований: с. Бутівці Хорольського р-ну Полтавської обл. , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Дарією Василівною 25 червня 2008 року, реєстр. №1166, з другої сторони, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо таких правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору домовилися, що я, [PERSON] , земельну ділянку № [NUMBER] площею 3,24 га (рілля), яка розташована на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка належить мені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] , виданого Хорольською районною державною адміністрацією, Хорольським районним відділом земельних ресурсів 13 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010656300423, МІНЯЮ на земельну ділянку площею 2,1514 га (рілля), яка розташована на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого 17 липня 2007 року Хорольським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010756300940. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23 січня 2019 року та інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 15 березня 2019 року відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності в державному реєстрі прав за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області з кадастровим номером [NUMBER] , а також щодо державної реєстрації права власності в державному реєстрі прав за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області з кадастровим номером [NUMBER] . Таким чином, з моменту укладення Договору міни земельних ділянок від 06 червня 2011 року №1342 і до сьогодні умови договору не виконані, адже фактично міна земельних ділянок не відбулася. Суддом встановлено, що громадянин [PERSON] , який був стороною у Договорі міни земельних ділянок від 06 червня 2011 року, помер [INFO] , тобто за два роки до моменту укладання правочину. Зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 березня 2019 року №194, відповідно до якої громадянин [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня свої смерті [INFO] в [ADDRESS] на території Староаврамівської сільської ради, спільно з ним на момент його смерті ніхто не був зареієстрований. Статтею 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи, що на момент укладення спірного договору [PERSON] помер, його цивільна правоздатність припинилась, у зв`язку зі смертю, тому вчинити даний правочин він не міг. Як слідує з Договору міни земельних ділянок від 06 червня 2011 року №1342 від імені та в інтересах [PERSON] діяв [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Дарією Василівною 25 червня 2008 року, реєстр. №1166. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє є представництвом. Згідно ч. З цієї ж статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Стаття 248 ЦК України називає підстави припинення представництва за довіреністю. Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 вказаної статті представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України). Враховуючи викладене, недодержання вимог в прямо визначених законом випадках робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може тягнути його недійсність за судовим рішенням. Відповідно до ст. ст. 202, 203, 207, 208 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, вчинена сторонами за їх добровільним волевиявленням, у визначеній законом формі. Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. Після смерті [PERSON] виключається можливість виникнення у нього цивільних прав та обов`язків за договором міни (обміну) земельних ділянок, який укладений та зареєстрований вже після його смерті. Наявність спірного договору та внесена на підставі нього інформація до Державного земельного кадастру про [PERSON] як власника земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , унеможливлює повноправне володіння та користування цією земельною ділянкою її дійсним власником, [PERSON] . З огляду на викладені обставини, суд приходить до переконання, що договір міни (обміну) земельних ділянок від 06 червня 2011 року, посвідчений вказаної дати приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Дарією Василівною за реєстр. №1342 є таким, що порушує права позивача як власника земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України. Таким чином договір міни земельних ділянок підписаний відповідачкою [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , укладений 06 червня 2011 року. Цієї ж дати посвідчений приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Дарією Василівною за реєстр. №1342, є недійсним, тому позов підлягає повному задоволенню, з застосуванням до даних правовідносин правил недійсності правочину. Враховуючи викладене вище та у відповідності до ст. ст. 16, 25, 30, 202, 203, 204, 207, 208, 215, 216, 237, 244, 248, 628, 638 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,61,197,212-215,218,224-228 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved