Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільгоспвиробництва площею 2,20 га, що розташована на території Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 018492, виданого 18 грудня 2003 року на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області №132 від 07.04.2003 року зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування. Згідно заповіту, посвідченого 14.08.2008 року державним нотаріусом Другої Рівенської державної нотконтори, зареєстрованого в реєстрі. № 2-263 [PERSON] заповідав позивачці все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати йому на день смерті. На момент смерті заповідача заповіт не змінено і не скасовано. Будучи єдиною спадкоємицею за заповітом на майно померлого батька [PERSON] позивачка відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись в 6-місячний термін після смерті батька з заявою про прийняття спадщини в Першу Рівенську державну нотконтору по місцю відкриття спадщини. 12.02.2014 року вона отримала в Першій Рівенській державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного померлому батькові майна, а саме на 1/3 частку квартири 315, яка знаходиться в [ADDRESS]. Проте спадщину на іншу частину майна померлого батька в Першій Рівенській державній нотконторі позивачка оформити не може по тій причині, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН №018492, виданий 18 грудня 2003 року на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області № 132 від 07.04.2003 року Зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування був загублений. В даний час в позивачки на руках знаходиться копія даного державного акту, а його оригінал знаходиться в відділі Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області. В газеті «Прапор перемоги» № 6 від 24.01.2014 року поміщено об'яву про те , що «загублений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 018492, виданий на підставі розпорядження Калинівської РДА від 07.04.2003 року № 132, на ім'я [PERSON] вважати недійсним». В зв'язку із набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» №3613-УІ від 07.07.2011 року зі змінами і доповненнями станом на 14.05.2013 року, який передбачає скасування з 2013 року державних актів на право власності на земельні ділянки, з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки неможлива. Таким чином, позивачка не має змоги отримати дублікат даного державного акту і відповідно отримати в Першій Рівенській державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане майно померлого батька. Тому вимушена звертатись в суд з позовом про визнання права на вищевказане спадкове майно за заповітом з метою захисту свого права на спадщину майна її померлого батька [PERSON]. Мати позивачки, дружина померлого [PERSON], яка мала право на обов'язкову частку в майні померлого відповідно до ст.1241 ЦК України в 6-місячний термін звернулась з заявою - відмовою від даної частки спадкового майна в Першу Рівенську державну нотконтору, про що свідчить довідка № 390/02-14 від 12.02.2014 року Першої Рівенської державної нотконтори. Представник позивачки [PERSON] до судового засідання не з'явилася, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільгоспвиробництва площею 2,20 га, що розташована на території Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 018492, виданого 18 грудня 2003 року на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області №132 від 07.04.2003 року зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування. Згідно заповіту, посвідченого 14.08.2008 року державним нотаріусом Другої Рівенської державної нотконтори, зареєстрованого в реєстрі. № 2-263 [PERSON] заповідав позивачці все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати йому на день смерті. На момент смерті заповідача заповіт не змінено і не скасовано. Будучи єдиною спадкоємицею за заповітом на майно померлого батька [PERSON] позивачка відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись в 6-місячний термін після смерті батька з заявою про прийняття спадщини в Першу Рівенську державну нотконтору по місцю відкриття спадщини. 12.02.2014 року вона отримала в Першій Рівенській державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного померлому батькові майна, а саме на 1/3 частку квартири 315, яка знаходиться в [ADDRESS]. Проте спадщину на іншу частину майна померлого батька в Першій Рівенській державній нотконторі позивачка оформити не може по тій причині, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН №018492, виданий 18 грудня 2003 року на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області № 132 від 07.04.2003 року Зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування був загублений. В даний час в позивачки на руках знаходиться копія даного державного акту, а його оригінал знаходиться в відділі Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області. В газеті «Прапор перемоги» № 6 від 24.01.2014 року поміщено об'яву про те , що «загублений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 018492, виданий на підставі розпорядження Калинівської РДА від 07.04.2003 року № 132, на ім'я [PERSON] вважати недійсним». В зв'язку із набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» №3613-УІ від 07.07.2011 року зі змінами і доповненнями станом на 14.05.2013 року, який передбачає скасування з 2013 року державних актів на право власності на земельні ділянки, з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки неможлива. Таким чином, позивачка не має змоги отримати дублікат даного державного акту і відповідно отримати в Першій Рівенській державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане майно померлого батька. Мати позивачки, дружина померлого [PERSON], яка мала право на обов'язкову частку в майні померлого батька відповідно до ст.1241 ЦК України в 6-місячний термін звернулась з заявою - відмовою від даної частки спадкового майна в Першу Рівенську державну нотконтору, про що свідчить довідка № 390/02-14 від 12.02.2014 року Першої Рівенської державної нотконтори. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved