overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася донька - [PERSON] [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому, вона звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена судовою повісткою, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений судовою повісткою, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася донька - [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд виходить з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 03 листопада 2001 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час проживання у них народилася дитини - [PERSON] , [INFO] . Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу на утримання спільної дитини. Тому, вона звернулась в суд з позовом та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини з дня подання позову до суду, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням положень ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву проти позову не надав. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25 квітня 2019 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась\~в суд\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~зазначила,\~що з 08 серпня 2012 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому, вона звернулась в суд з позовом та уточнюючими вимогами просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням положень ст.274 Цивільного процесуального\~кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного\~позовного\~провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі\~матеріалами, за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі\~сторін про інше. В поданій до суду заяві позивач [PERSON] позов підтримала, уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, а справу розглянути без її участі. Відповідач відзиву проти позову не надав. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 08\~серпня 2012 рокусторони уклали шлюб, який зареєстровано 08 серпня 2012 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 214 (а.с.2). Як вбачається з копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання сина не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 серпня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась\~в суд\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~зазначила,\~що з 09 жовтня 2004 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Добровільно відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу на утримання спільних дітей. Тому, вона звернулась в суд з позовом та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача, до повноліття дітей, з дня подання позову до суду, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного\~позовного\~провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі\~матеріалами, за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі\~сторін про інше. Відповідач відзиву проти позову не надав. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24 червня 2019 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась\~в суд\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~зазначила,\~що з 15 травня 2002 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому, вона звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням положень ст. 274 Цивільного процесуального\~кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. \~15\~травня 2002\~рокусторони зареєстрували шлюб. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4,5) сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх доньок, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15 травня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача в якому зазначила, що за час проживання у шлюбі з відповідачем ними придбано житловий будинок [ADDRESS]. Просила постановити рішення про розподіл будинку [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/2 частини домоволодіння з надвірними будівлями та визнати за відповідачем теж право власності на 1/2 частини домоволодіння з надвірними будівлями. Позивачка в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак її представник надав суду заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив. Проаналізувавши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 10.04.2007 року, який розірвано Коростенським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з матеріалів справи, сторонам на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок [ADDRESS], дійсна вартість якого становить 20 000 гривень. Вказане домоволодіння придбано сторонами у власність 28.01.1992 року на підставі договору купівлі - продажу. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Ст.ст.69, 70 СК України передбачено, що дружина (чоловік) мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась\~в суд\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~зазначила,\~що з січня 2012 року по травень 2017 року вона з відповідачем проживали без реєстрації шлюбі. Під час проживання у них народилася дитини [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому, вона звернулась в суд з позовом та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дачки в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням положень ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного\~позовного\~провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі\~матеріалами, за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі\~сторін про інше. Відповідач відзиву проти позову не надав. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 29 серпня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований [PERSON], який не проживає з січня 2013 року, речей особистих у квартирі не зберігає, але з реєстрації не знявся. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про спадщину за законом, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачці належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою СЄС м. Краматорська. Відповідно акту, складеного представником житлового органу у присутності двох свідків, відповідач не проживає у спірній квартирі з січня 2013 р. У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, передбачає стаття 391 ЦК України. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, а відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] знявши його з реєстрації із спірної житлової площі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання втративши право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований [PERSON], який не проживає з березня 2015року, речей особистих у будинку не зберігає, але з реєстрації не знявся. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд приходить до висновку про слухання справи на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом, позивачці належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у [ADDRESS] що підтверджується домовою книгою. Відповідно акту, складеного представником Біленьківської селищної ради м. Краматорська у присутності двох свідків, відповідач не проживає у будинку позивачки з березня 2015 р. У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, передбачає стаття 391 ЦК України. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, а відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] знявши його з реєстрації із спірної житлової площі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання втративши право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані [PERSON] та її малолітній [PERSON], які не проживають з 2013року, речей особистих у будинку не зберігають, але з реєстрації не знялися. Просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що відповідачка постійно проживає у РФ з сином. Представника органу опіки та піклування Краматорської міської ради не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд приходить до висновку про слухання справи на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом, позивачці належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS]. Відповідачка та її син зареєстровані у [ADDRESS]? що підтверджується довідкою. Відповідно акту, складеного представником Біленьківської селищної ради м. Краматорська у присутності двох свідків, відповідачка не проживає у будинку позивачки з 2013 р. З довідки видно, що відповідачка проживає РФ Мурманська область, м. Кіровськ та її дитина відвідує дитячій садок У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, передбачає стаття 391 ЦК України. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, а відповідача визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS], знявши її та її малолітнього сина з реєстрації із спірної житлової площі. На підставі викладеного,

Outcome: approved