Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розтлумачити, що в заповіті складеному [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Біївці Богуславського району Київської області, посвідченому 16 лютого 2009 року секретарем Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, зареєстрованому в реєстрі за №2, заповідач на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла дочці [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 1,3324 га, з кадастровим номером [NUMBER] , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на підставі державного акту серії [NUMBER] від 08 лютого 2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] у віці 86 років, про що 07 травня 2019 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області зроблено актовий запис № 06. За життя її матір`ю було складено заповіт, який 16 лютого 2009 року був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за №2. Згідно заповіту мати заповіла їй державний акт на право власності на земельну ділянку в селі Біївці Богуславського району Київської області. В передбаченому законом порядку, вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вказаний заповіт складено на ім`я [PERSON] , без ідентифікуючих даних щодо спадкового майна, що не дає змоги встановити належне спадкове майно. Оскільки в нотаріальному порядку вона не може успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту. З огляду на викладене та посилаючись на положення ст. 1256 ЦК України позивачка просить задовольнити позов. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Біївецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області. За життя [PERSON] було складено заповіт, який 16 лютого 2009 року був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за №2. Згідно заповіту [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] належні їй ощадні книжки з вкладами та державний акт на право власності на земельну ділянку. У шестимісячний строк позивачка\~ звернулася до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини, де при вивченні заповіту було виявлено, що вказаний заповіт складено на ім`я [PERSON] , але заповіт не містить відповідних ідентифікуючих даних майна, яке заповідається, а саме державний акт на право на земельну ділянку (пай) вказаний без ідентифікуючих даних щодо номера та серії державного акту, розміру та кадастрового номера земельної ділянки, ощадні книжки вказані без номерів рахунку та банку в якому вони відкриті, що не дає нотаріусу змогу встановити конкретне майно, яке має бути успадковане за цим заповітом. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті. У нотаріальному порядку позивач не може успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту. Згідно копії\~ державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого\~ 08 лютого 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією [PERSON] являлась власником земельної ділянки площею 1,3324 га, яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з державного земельного кадастру НВ 3215813552019 з датою формування 11.07.2019 вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,3324 га, з кадастровим номером [NUMBER] , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, являється [PERSON] , документ, що посвідчує право - державний акт серії [NUMBER] від 08 лютого 2006 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та прийняття рішення про тлумачення заповіту складеного\~ [PERSON] , померлою [INFO] , який був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області 16.02.2009 року та зареєстрований в реєстрі за №2 таким чином, що волевиявлення [PERSON] при складенні заповіту було спрямовано на те, що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла своїй дочці [PERSON] [INFO] , все своє майно, а саме земельну ділянку площею 1,3324 га, з кадастровим номером [NUMBER] , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на підставі державного акту серії [NUMBER] від 08 лютого 2006 року. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved