Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді права на земельну частку (пай), яка відкрилася після смерті [INFO] їх брата [PERSON] , посилаючись, що звернутись до нотаріуса у визначений законом строк їй перешкоджав тяжкий емоційний стан, спричинений смертю близької людини, а потім встановлений на території України карантин, відповідно до якого було припинено міжміське транспортне сполучення та введені обмежувальні заходи. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 02.07.2020 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В ході підготовчого провадження за заявою позивачки замінено відповідача Боївську сільську раду на [PERSON] , витребувано докази на підтвердження родинних відносин сторін зі спадкодавцем. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив не подав. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 28.12.2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначено її розгляд. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, будучі повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації. З огляду на неявку позивачки, від якої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, неодноразову неявку відповідача, який не повідомив про поважність причини неявки, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 16.10.2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актовий запис №1844. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є село Бойове Нікольського району Донецької області. Спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.07.2020 року. На день смерті [PERSON] йому належало право на земельну частку (пай) КСП «Покровське» в селі Бойове Володарського району Донецької області в розмірі 2,0 умовних га вартістю 17538,00 грн. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.ст.1216, 1217 ЦК України). Рідні брати та сестри спадкодавця становлять другу чергу спадкоємців за законом (ст.1262 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства, виданого 31.01.1984 року відділом ЗАГС Іллічівського райвиконкому м. Жданова, актовий запис №92 від 18.09.1978 року, свідоцтва про народження, виданого 18.09.1978 року відділом ЗАГС Іллічівського райвиконкому м. Жданова, актовий запис №1373 від 18.09.1978 року; [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії актового запису про народження №74 від 14.01.1980 року, вчиненого Іллічівським відділом ЗАГС м. Жданова; [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.09.2007 року повторно Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис №886 від 08.07.1993 року, вчинений Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області. [PERSON] , [INFO] , після реєстрації 04.05.2010 року Відділом РАЦС Маріупольського міського управляння юстиції Донецької області шлюбу з [PERSON] , актовий запис №152, отримав прізвище « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрою, а отже [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] .. За довідкою Боївської сільської ради від 16.06.2020 року, [PERSON] та [PERSON] станом на 14.10.2019 року, тобто на дату смерті [PERSON] , були зареєстровані по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначалося, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Таким чином, [PERSON] , будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , та таким, хто постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини і не заявив протягом строку, встановленого для прийняття спадщини про відмову від неї, є таким що прийняв спадщину після смерті [PERSON] .. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7\~від 30.05.2008\~року, визначено, що відповідачами у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК є спадкоємці, які прийняли спадщину. Отже, [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України, ч.1 ст.1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] , будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , та такою, яка постійно не проживала разом із спадкодавцем, у шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 12 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто, учасники справи,\~маючі рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~повинні довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~При цьому,\~ кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). За змістом ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Не підлягають доказуванню обставини, які визнаються учасниками справи, та обставини, визнані судом загальновідомими (ст.82 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст.83 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка зазначає, що у встановлений законом строк не звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через душевні хвилювання з приводу втрати брата, які відчувала в перші місяці після його смерті, а потім через встановлений на території України карантин з приводу запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, та відсутність, у зв`язку з цим, міжміського пасажирського перевезення. Аналізуючи доводи позивачки, наведені в обґрунтування позову, суд виходить з наступного. Як зазначалося, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Встановлений шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 15.04.2020 року. Загальновідомим, а отже таким, що не підлягає доведенню є факт, що Постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова) заборонено з 12-00 години 18 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями). Отже, після 18.03.2020 року позивачка, проживаючі в місті Маріуполі, тобто за межами населеного пункту де відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , за відсутності міжміського автотранспорту, дійсно не мала можливості дістатися до Нікольського району Донецької області для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини. Проте, у позивачки була можливість подати нотаріусу Нікольського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] поштою, що відповідає п.2.1, 3.5, 3.23, 3.24 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5, тим більш, що діяльність нотаріусів в період карантину здійснювалася для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків. За таких обставин, посилання позивачки на об`єктивну неможливість звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини в період дії карантину суд відхиляє, оскільки вони не свідчать про істотні труднощі у вчиненні вищевказаних дій. Крім того, не доведений доказами з боку позивачки, стан її здоров`я, що унеможлювлював її вчасне звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Враховуючи викладене, а саме, що позивачка [PERSON] , будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і не довела, в ході розгляду справи, належними та допустимими доказами поважність причин пропуску вказаного строку, суд визнає неповажними причини пропуску [PERSON] строку звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій, та відмовляє в позові [PERSON] до [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті брата, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки в позові [PERSON] відмовлено, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed