Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору поруки припиненим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 052-2008-009, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 109 783 швейцарських франків зі строком повернення до 01.01.2028 року. 09.01.2008 року в порядку забезпечення виконання зобов`язання вищевказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений Договір поруки № 052-2008-009-Р, згідно якого позивачка зобов`язалась відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором. Строком дії договору поруки визначено настанням події, а саме повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. 20.03.2017 року відповідачем було надіслано позивачці вимогу № 0912/16ГО, в якій вимагав усунути порушення основного кредитного договору та виконання позивачем зобов`язань позичальника за кредитним договором. Вважає, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора та суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Крім того зазначила, що закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Такий строк, на думку позивачки, закінчився 25.11.2017 року, тобто через 6 місяців після отримання позивачкою вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. 26.11.2020 року представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з п. 2.2 договору поруки, укладеного відповідачем з позивачкою, банк має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителів, які є обов`язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення їм такої вимоги. У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості позичальника, 22.03.2017 року банком на адресу [PERSON] була направлена вимога № 0912/16ГО від 20.03.2017 року про усунення порушень та сплату заборгованості. Вищевказана вимога була отримана позивачкою 24.03.2017 року, проте виконана не була у зв`язку з чим, 19.12.2018 року банк звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» було внесено зміни до ст. 559 ЦК України, якою встановлено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Враховуючи викладене, вважає, що банк звернувся з позовом до позичальника та поручителів, зокрема позивачки, в межах встановленого строку, а відтак відсутні підстави для визнання договору поруки припиненою. 16.01.2021 року представником позивачки подана відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким було внесено зміни до ст. 559 ЦК України не поширюється на дані зобов`язання, оскільки такий закон був введений в дію лише 04.02.2019 року та застосовується лише до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію. Враховуючи викладене, вважає, що до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем за оскаржуваним договором поруки норми вищевказаного Закону не застосовуються, оскільки на момент введення закону в дію порука вже була припинена, а відносини між сторонами не існували. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності третіх осіб. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 052-2008-009, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 109 783 швейцарських франків зі строком повернення до 01.01.2028 року. 09.01.2008 року в порядку забезпечення виконання зобов`язання вищевказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений Договір поруки № 052-2008-009-Р, згідно якого позивачка зобов`язалась відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором. Строком дії договору поруки визначено настанням події, а саме повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. 22.03.2017 року банком на адресу [PERSON] була направлена вимога № 0912/16ГО від 20.03.2017 року про усунення порушень та сплату заборгованості. Вищевказана вимога була отримана позивачкою 24.03.2017 року, проте виконана не була. Дана вимога також містила умову, що у випадку невиконання вимоги в термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку. Прострочена заборгованість протягом 60 днів погашена не була, а тому з 24.05.2017 року строк виконання основного зобов`язання вважається таким, що настав. Відповідно до ч 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань, застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки, необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: approved