Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що її було звільнено з посади комірника складського господарства підприємства ТОВ «Інтер-ГТВ». При звільненні відповідач не виплатив позивачці заробітну плату за період з квітня 2018 р. по липень 2018 р., компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу при скороченні в розмірі середньої заробітної плати, в сумі 12 395,36 грн. Оскільки період затримки розрахунку при звільненні складає 204 робочих дні, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату в розмірі 12 395,36 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.07.2018 р. по 21.05.2019 р. в розмірі 36 165,12 грн. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕР-ГТВ» на посаді комірника складського господарства, що підтверджується записами у трудовій книжці. За наказом 208-к від 19.07.2018 р. [PERSON] звільнена з посади за скороченням чисельності штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. З матеріалів справи вбачається, що при звільненні позивачки, відповідачем не було проведено виплату заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при скороченні в розмірі середньої заробітної плати. Згідно довідки № 24/2086 від 20.03.2019 р. заборгованість з виплати заробітної плати станом на 27.03.2019 року становить 12 395,36 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 32 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи- невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). Так, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період /Закон України «Про оплату праці»; п.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100/. Розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 177,28 грн. Позивачка обрахувала суму середнього заробітку за весь час затримки, згідно розрахунку ця сума складає 36 165,12 грн. Отже, позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження її порушених прав з боку відповідача, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 12 395,36 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.07.2018 р. по 21.05.2019 р. в розмірі 36 165,12 грн., всього стягнути 48 560,48 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 768,40 грн. судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved