Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказує, що 21.12.2012 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики за умовами якого вона передала відповідачці [PERSON], а остання прийняла у власність грошові кошти в сумі 10000 грн., що на день підписання договору було еквівалентно 1251,09 дол. США, які остання зобовязалася повернути в строк до 01.08.2013 року. Вказаний факт також підтверджується розпискою [PERSON] від 21.12.2012 року. Пунктом 7 вказаного Договору передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний спалити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних від простроченої суми. Також вказує, що 21.01.2013 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики за умовами якого вона передала відповідачці [PERSON], а остання прийняла у власність грошові кошти в сумі 7400 грн., що на день підписання договору було еквівалентно 925,81 дол. США, які остання зобовязалася повернути в строк до 01.08.2013 року. Вказаний факт також підтверджується розпискою [PERSON] від 21.01.2013року. Пунктом 7 вказаного Договору передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний спалити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних від простроченої суми. 03.10.2013 року вона отримала від [PERSON] кошти в сумі 3500 грн. в рахунок погашення боргу за Договором позики від 21.12.2012 року, на підтвердження чого також була складена відповідна розписка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка [PERSON] в порушення норм чинного законодавства та прийнятих на себе зобовязань у визначені строки, тобто до 01.08.2013 року, кошти в повному обсязі не повернула, заборгувавши за Договором позики від 21.12.2012 року 6500 грн., за Договором позики від 21.01.2013 року 7400 грн. Також вказує, що з метою досудового врегулювання даного спору вона неодноразово зверталася до відповідачки з вимогами в добровільному порядку повернути кошти, однак остання ці вимоги проігнорувала. Оскільки в Договорі позики від 21.12.2012 року та Договорі позики від 21.01.2013 року розмір процентів не встановлено, то вона відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право на одержання від відповідачки процентів за користування позикою в розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ. Розрахунок процентів за користування позикою в розмірі, визначеному на рівні НБУ по Договору позики від 21.12.2012 року становить: -за період з 21.12.2012 року по 03.10.2013 року = 564 грн. 93 коп.; -за період з 03.10.2013 року по 11.07.2016 року 3104 грн. 86 коп. Розрахунок процентів за користування позикою в розмірі, визначеному на рівні НБУ по Договору позики від 21.01.2013 року становить: -за період з 21.01.2013 року по 03.10.2013 року = 3905 грн. 68 коп. Також згідно ст. 625 ЦК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь 12%, а також інфляційне збільшення за весь час прострочення. Так, по Договору позики від 21.12.2012 року інфляційне збільшення та 12% річних становлять: - за період з 01.08.2013 року по 03.10.2013 року інфляційне збільшення становить 0 грн.; а 12% річних 210 грн. 41 коп.; - за період з 03.10.2013 року по 11.07.2016 року інфляційне збільшення становить 5867 грн. 14 коп., а 12% річних 2161 грн. 51 коп. По Договору позики від 21.01.2013 року інфляційне збільшення та 12% річних становлять: - за період з 01.01.2013 року по 11.07.2016 року інфляційне збільшення становить 6580 грн. 96 коп., а 12% річних 2614 грн. 07 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь: за Договором позики від 21.12.2012 року основний борг 6500 грн.; проценти на користування грошовими коштами 3669 грн. 79 коп.; 12% річних 2371 грн. 92 коп.; інфляційні 5867 грн. 14 коп., в всього 18408 грн. 85 коп.; за Договором позики від 21.01.2013 року основний борг 7400 грн.; проценти на користування грошовими коштами 3905 грн. 68 коп.; 12% річних 2614 грн. 07 коп.; інфляційні 6580 грн. 96 коп., в всього 20500 грн. 71 коп.; судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні 27.07.2016 року відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, а саме на суму основного боргу 14000 грн., інші позовні вимоги, а саме вимоги в частині процентів та інфляційних не визнала. В судове засідання 16.11.2016 року відповідачка [PERSON] не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідачки [PERSON], дані в судовому засіданні 27.07.2016 року, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2012 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] у власність 10000 грн., що еквівалентно 1251,09 дол. США., які остання зобовязалася повернути готівкою в строк до 01.08.2013 року (п. 2 Договору позики від 21.12.2012 року). Грошові кошти в сумі 10000 грн. Позичальник [PERSON] отримала, що стверджується розпискою [PERSON] від 21.12.2012 року. Відповідно до п. 7 Договору позики від 21.12.2012 року якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних від простроченої суми. Також в судовому засіданні встановлено, що 21.01.2013 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] у власність 7400 грн., що еквівалентно 925,81 дол. США., які остання зобовязалася повернути готівкою в строк до 01.08.2013 року (п. 2 Договору позики від 21.01.2013 року). Грошові кошти в сумі 7400 грн. Позичальник [PERSON] отримала, що стверджується розпискою [PERSON] від 21.01.2013 року. Відповідно до п. 7 Договору позики від 21.01.2013 року якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У справі, що розглядається, борговий документ (розписки від 21.12.2012 року та від 21.01.2013 року) знаходиться у позивачки [PERSON] Також в судовому засіданні встановлено, що 03.10.2013 року відповідачка [PERSON] повернула позивачці [PERSON] кошти в сумі 3500 грн. в рахунок боргу по Договору позики від 21.12.2012 року. Таким чином заборгованість відповідачки [PERSON] по Договору позики від 21.12.2012 року на момент звернення позивачки [PERSON] становить 6500 грн., а по Договору позики від 21.01.2013 року 7400 грн. Оскільки відповідачка [PERSON] зобовязання за Договором позики від 21.12.2012 року та Договором позики від 21.01.2013 року не виконала та не повернула позивачці [PERSON] борг за вказаними договорами в сумі 6500 грн. та 7400 грн. відповідно, то вказані суми заборгованості підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивачки в примусовому порядку. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з Договорів позики від 21.12.2012 року та від 21.01.2013 року ним не був встановлений розмір процентів, тому відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України Позикодавець [PERSON] має право на отримання процентів від суми позики в розмірі який визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір таких процентів за Договором позики від 21.12.2012 року складає 451 грн. 10 коп., з яких: - проценти за період 21.12.2012 року по 09.06.2013 року (дата по яку діяла облікова ставка 7,5%річних) становлять 351 грн. 37 коп., виходячи із наступного розрахунку: 10000 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 7,5% річних (діюча облікова ставка НБУ) : 365 днів х 171 день (період за який нараховуються відсотки) = 351 грн. 37 коп., - проценти за період 10.06.2013 року (дата з якої почала діяти нова облікова ставка 7,0% річних) по 01.08.2013 року (кінець строку дії договору) становлять 99 грн. 73 коп., виходячи із наступного розрахунку: 10000 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 7,0% річних (діюча облікова ставка НБУ) : 365 днів х 52 дні (період за який нараховуються відсотки) = 99 грн. 73 коп. Розмір таких процентів за Договором позики від 21.01.2013 року складає 286 грн. 68 коп., з яких: - проценти за період 21.01.2013 року по 09.06.2013 року (дата по яку діяла облікова ставка 7,5%річних) становлять 212 грн. 88 коп., виходячи із наступного розрахунку: 7400 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 7,5% річних (діюча облікова ставка НБУ) : 365 днів х 140 днів (період за який нараховуються відсотки) = 212 грн. 88 коп., - проценти за період 10.06.2013 року (дата з якої почала діяти нова облікова ставка 7,0% річних) по 01.08.2013 року (кінець строку дії договору) становлять 73 грн. 80 коп., виходячи із наступного розрахунку: 7400 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 7,0% річних (діюча облікова ставка НБУ) : 365 днів х 52 дні (період за який нараховуються відсотки) = 73 грн. 80 коп. Таким чином до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають проценти: за Договором позики від 21.12.2012 року на рівні облікової ставки НБУ за період з 21.12.2012 року по 01.08.2013 року в сумі 451 грн. 10 коп.; за Договором позики від 21.01.2013 року на рівні облікової ставки НБУ за період з 21.01.2013 року по 01.08.2013 року в сумі 212 грн. 88 коп. Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з Договору позики від 21.12.2012 року та Договору позики від 21.01.2013 року ними, а саме п. 7, передбачено, що Позичальник, у випадку якщо він своєчасно не повернув суму позики, зобовязаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних від простроченої суми. Тобто вищевказаними договорами позики передбачено обовязок Позичальника сплатити проценти за користування позикою в розмірі 12% річних від простроченої суми. Як встановлено, в судовому засіданні станом на 01.08.2013 року прострочена сума за Договором позики від 21.12.2012 року становила 10000 грн., а вже станом на 03.10.2013 року становила 6500 грн. Таким чином до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON], в порядку ст. 625 ЦК України, мали б підлягати проценти за Договором позики від 21.12.2012 року в сумі 2369 грн. 75 коп., з яких: - проценти за період з 01.08.2013 року (дата закінчення договору) по 02.10.2013 року включно (03.10.2013 року сума боргу зменшилася) в сумі 207 грн. 12 коп., виходячи із наступного розрахунку: 10000 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 12% річних (процента ставка, передбачена п. 7 Договору) : 365 днів х 63 дні (період за який нараховуються відсотки) = 207 грн. 12 коп., - проценти за період з 03.10.2013 року (дата з якої сума боргу зменшилася) по 11.07.2016 року (дата по яку позивачкою заявлені позовні вимоги) в сумі 2162 грн. 63 коп., виходячи із наступного розрахунку: 6500 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 12% річних (процента ставка, передбачена п. 7 Договору) : 365 днів х 1012 днів (період за який нараховуються відсотки) = 2162 грн. 63 коп. Однак, враховуючи, що суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] за Договором позики від 21.12.2012 року підлягають проценти в сумі 2368 грн. 63 коп., з яких: проценти за період з 01.08.2013 року по 02.10.2013 року включно в сумі 207 грн. 12 коп., проценти за період з 03.10.2013 року по 11.07.2016 року в сумі 2161 грн. 51 коп. (сума заявлена позивачкою). Також до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON], в порядку ст. 625 ЦК України, мали б підлягати проценти за Договором позики від 21.01.2013 року за період з 01.08.2013 року (дата закінчення договору) по 11.07.2016 року (дата по яку позивачкою заявлені позовні вимоги) в сумі 2615 грн. 34 коп., виходячи із наступного розрахунку: 7400 грн. (сума боргу, на яку нараховуються відсотки) х 12% річних (процента ставка, передбачена п. 7 Договору) : 365 днів х 1075 днів (період за який нараховуються відсотки) = 2615 грн. 34 коп. Однак, враховуючи, що суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] за Договором позики від 21.01.2013 року підлягають проценти в сумі 2614 грн. 07 коп., тобто в сумі заявленій позивачкою. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України та п. 7 Договорів позики від 21.12.2012 року та від 21.01.2013 року, до стягнення відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають і інфляційні. Так, за Договором позики від 21.12.2012 року інфляційні становлять 4859 грн. 48 коп., з яких: інфляційні за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013 року 68 грн. 98 коп., інфляційні за 2014 рік 1618 грн. 50 коп., інфляційні за 2015 рік 2814 грн. 50 коп., інфляційні за період з 01.01.2016 року по 11.07.2016 року 357 грн. 50 коп. За договором позики від 21.01.2013 року інфляційні становлять 5535 грн. 20 коп., з яких: інфляційні за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013 року 81 грн. 40 коп., інфляційні за 2014 рік 1842 грн. 60 коп., інфляційні за 2015 рік 3204 грн. 20 коп., інфляційні за період з 01.01.2016 року по 11.07.2016 року 407 грн. Оскільки в судовому засіданні обєктивно встановлено, що відповідачка [PERSON] свої зобовязання перед позивачкою [PERSON] не виконала і його борг за Договором позики від 21.12.2012 року та Договором позики від 21.01.2013 року не повернула, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідачки [PERSON] на її користь: - за Договором позики від 21.12.2012 року в борг сумі 6500 грн., проценти в сумі 2819 грн. 73 коп. (з яких: проценти за період з 21.12.2012 року по 01.08.2013 року на рівні облікової ставки НБУ 451 грн. 10 коп.; проценти за період з 01.08.2013 року по 11.07.2016 року відповідно до ст. 625 ЦПК України та п. 7 вищевказаного Договору позики 12% річних 2368 грн. 63 коп.), інфляційні за період з 01.08.2013 року по 11.07.2016 року в сумі 4859 грн. 48 коп., а всього 14179 грн. 21 коп.; - за Договором позики від 21.01.2013 року борг в сумі 7400 грн., проценти в сумі 2900 грн. 75 коп. (з яких: проценти за період з 21.01.2013 року по 01.08.2013 року на рівні облікової ставки НБУ 286 грн. 68 коп.; проценти за період з 01.08.2013 року по 11.07.2016 року відповідно до ст. 625 ЦПК України та п. 7 вищевказаного Договору позики 12% річних 2614 грн. 07 коп.), інфляційні в сумі 5535 грн. 20 коп., а всього 15835 грн. 95 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial