Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який у подальшому було уточнено, зазначивши наступне. 04.12.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який 13.03.2014 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], 20.12.2010 р.н та [PERSON], 18.01.2013 року. 08.04.2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, починаючи з 04.03.2013 року й до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 04.03.2013 року й до досягнення [PERSON] трирічного віку, яке набрало законної сили 28.05.2013 року. Відповідач не сплачує вказаних аліментів своєчасно та в повному обсязі. У звязку з чим утворилася заборгованість та відповідно до розрахунку неустойки (пені), який було уточнено, складає 8\~597,74 грн. Просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) по аліментах на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 8\~597,74 грн. Згідно відзиву [PERSON] зазначив, що розрахунок позивача є завищеним та не вірним, надавши свій розрахунок. Фактичну наявність заборгованості по сплаті аліментів не заперечує, існуючого обовязку по утриманню синів з себе не знімає та за жодних підстав не уникає цього. Проте, внаслідок незадовільного матеріального положення, відсутності постійної роботи та складних сімейних обставин не завжди має змогу своєчасно перераховувати кошти на утримання дітей. Просить прийняти до уваги його складний сімейний стан з огляду на тяжку, невиліковну хворобу його матері та його обовязок, як сина, допомагати їй, в тому числі матеріально. З огляду на викладене та з урахуванням положень ч.2 ст.196 СК України, просить зменшити розмір неустойки до 3000,00 грн. У судовому засідання позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила частково задовольнити позов на підставах зазначених у відзиві, зменшити розмір неустойки до 3000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно: серії 1-ЖС № 166492 від 11.01.2011 року виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №21; серії 1-ЖС № 221716 від 24.01.2013 року виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №53. На примусовому виконанні у Вознесенівському відділі ДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження ВП №38568050 по виконавчому листу №335/1966/13-ц від 17.06.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 04.03.2013 року. Також встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2018 року збільшено розмір стягуваних з відповідача аліментів з 600 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, на 1/3 частку всіх видів заробітку до 20.12.2028 року, а далі у розмірі ? частки всіх видів заробітку до 18.01.2031 року, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 14.02.2018 року. У звязку з чим, на примусовому виконанні у Вознесенівському відділі ДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження ВП №56478598 по виконавчому листу №335/1599/18 від 21.05.2018 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про збільшення розмір стягуваних з відповідача аліментів з 600 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, на 1/3 частку всіх видів заробітку до 20.12.2028 року, а далі у розмірі ? частки всіх видів заробітку до 18.01.2031 року, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 14.02.2018 року. Заборгованість по сплаті аліментів за період з 04.03.2013 року по 14.02.2018 року по ВП № 38568050 становить 33\~150,00 грн., що підтверджується розрахунком від 29.05.2018 року складеного державним виконавцем Іващенко Ю.Ю. Відповідно до розрахунку від 29.05.2018 року по ВП №56478598 складеного державним виконавцем Іващенко Ю.Ю. переплата по аліментам станом на 03.2018 року становить 416,25 грн., а станом на 04.2018 року 132,50 грн. Таким чином, розрахунок неустойки (пені), наданий позивачем до уточнення позовних вимог, та який складає суму неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з березня 2013 року по квітень 2018 року у розмірі 8\~597,74 грн. є вірним та приймається судом. Разом з тим, матеріали справи містять розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2018 року за період з 04.03.2013 року по 28.02.2018 року по ВП № 38568050, який становить 32 450,00 грн., а також розрахунок від 23.04.2018 року за період з 04.03.2013 року по 23.04.2018 року по ВП № 38568050, який становить 13 450,00 грн., які суд не приймає до уваги при визначенні розрахунку неустойки, виходячи з наступного. У судовому засіданні було допитано державного виконавця Іващенко Ю.Ю. в провадженні якої знаходяться вказані виконавчі провадження та якою було складено усі зазначені розрахунки заборгованості по сплаті аліментів. Так, державний виконавець підтвердила, що всі вказані розрахунки складалися саме нею, зазначивши, що розрахунок від 29.05.2018 року є останніми та вірними, який складено з урахування усіх наданих відповідачем квитанцій. Щодо інших розрахунків, пояснила, що зазначені розміри заборгованості мали місце на момент їх складання, з урахуванням заборгованості не тільки на утримання дітей, а також і на утримання матері (в цій частині виконавче провадження вже закрито). Після надання відповідачем підтверджень (квитанцій) про перерахування грошових коштів було зроблено перевірку та перераховано заборгованість по сплаті аліментів на дітей, що і викладено у розрахунку про заборгованість від 29.05.2018 року та складає 33\~150,00 грн. Також зазначила, що надані відповідачем квитанції не містили призначення платежів (чи на утримання дітей, чи на утримання матері), у звязку з чим і було зроблено повний перерахунок. Так, доводи представника відповідача про неправильність розрахунку розміру пені, яку просить стягнути позивачка, є безпідставними та спростовуються вище встановленими обставинами. Статтею 180 СК України\~встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи з наведеного та вищевказаного розрахунку, який надано позивачем з уточненим позовом, сума неустойки (пені) у розмірі 8\~597,74 грн. розрахована відповідно до вимог чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов'язку утримувати дітей відповідачем суду не надано, як і не надано доказів про незадовільне матеріальне положення, відсутності постійної роботи та складних сімейних обставин, на які позивач посилається у своєму відзиві. Наявність у відповідача [PERSON] складного сімейного стану з огляду на тяжку, невиліковну хворобу його матері та його обовязку, як єдиного сина, допомагати їй, в тому числі матеріально, що підтверджується копією свідоцтва про народження та відповідними лікарськими документами відносно хвороби його матері, не береться судом до уваги, оскільки не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дітей. До того ж, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження понесення [PERSON] значних витрат на лікування матері, відсутності у неї доходів, відсутність інших осіб, які б могли їй допомагати тощо. Зазначені обставини не є свідченням неможливості сплачувати аліменти та утворення заборгованості з незалежних від [PERSON] причин. Частинами 1, 2\~статті 18 ЦПК України\~визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Також п. 9 ч. 2\~ст. 129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення. Отже, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання двох синів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1\~ст. 196 СК України. Крім того, обов'язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами\~СК України. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] за період з березня 2013 року по квітень 2018 року у розмірі 8 597,74 грн. Погашення відповідачем заборгованості зі сплати аліментів на утримання дружини не є достатньою підставою для звільнення його від відповідальності за несплату аліментів на утримання дітей за вказаний період. За вимогами ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved