Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 14.08.2014 р. помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та їх спільна донька. Вона звернулась у передбачений законом строк до нотаріальної контори, однак, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через розбіжності в імені по батькові чоловіка та у місці знаходження житлового будинку та земельної ділянки. В зв»язку з чим вона звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки дочка на спадщину не претендує. Позивач надала суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача виконкому [PERSON] сільської ради надав суду письмову заяву, у якій визнав позов у повному обсязі, та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив та розгляд справи перенести не просив, натомість надав до суду копію спадкової справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності. Таким чином, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі письмових матеріалів справи, та, враховуючи, що відповідач визнав позов, ухвалити по справі рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що позивач з 25.03.1977 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.7). Згідно правовстановлюючих документів [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташован за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Савенка, вул. Комсомольська, б/н. .Також на підставі Рішення [PERSON] сільської ради 6 сесії 5-го скликання від 25 червня 2007 р. за № 197 відповідно до державного акту серії ЯЖ за № 405201 йому належала земельна ділянка площею 0.2500 га,що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, [PERSON] сільська рада, с. Савенка, вул. Комсомольська,17,для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( а.с. 13). 14.08.2014 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.6). Згідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказане належне йому майно. Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом чи заповітом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, позивач, третя особа [PERSON],що є дочкою [PERSON] та [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження ( а.с. 15) є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] З наданої копії спадкової справи за № 13/2015,заведеної після смерті [PERSON], померлого 14.08.2014 р., вбачається,що з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] [PERSON] в порядку ст. 1274 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON],що також підтверджується відповідною заявою. Однак, 25.03.2015 р. державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те,що містяться розбіжності у правовстановлюючих документах в свідоцтві про право на спадщину від 10.10.1995 р., виданого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 422, вказано, що свідоцтво видано на ім»я «Єременко Павла Афанасійовича», а реєстрацію права власності на житловий будинок проведено Київським МБТІ на ім»я «Єременко Павла Опанасовича». Крім того, у Державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ за № 405201, виданого 27.11.2008 р. на підставі рішення [PERSON] сільської ради 6 сесії 5-го скликання від 25.06.2007 р. за № 197 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 24.03.2015 р. місце розташування земельної ділянки зазначено: Київська область, Вишгородський район, [PERSON] сільська рада, с. Савенка, вул. Комсомольська,17,тобто маються розбіжності у місці знаходження житлового будинку та земельної ділянки., а саме: в правовстановлюючих документах зазначено с. Савенка, в Державному реєстрі речових прав зазначено «Савенки». Оригіналів інших документів, які б підтверджували право власності на нерухоме майно спадкодавця, позивач державному нотаріусу не представила (а.с. 16). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент смерті [PERSON] йому належали житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Савенка, вул. Комсомольська, б/н та земельна ділянка площею 0.2500 га за адресою: Київська область, Вишгородський район, [PERSON] сільська рада, с. Савенка, вул. Комсомольська,17, то згідно до положень ст. 1218 ЦК України, дане право увійшло до складу спадщини і в порядку спадкування переходить до позивача, як спадкоємця першої черги за законом. Ст. 1225 ЦК України регламентовано,що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку,інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Так, сумніву в тому,що [PERSON] належали за життя житловий будинок та земельна ділянка в суду немає. Відповідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 01.04.2015 р. за № 49 назва населеного пункту [PERSON] сільської ради Вишгородського району Київської області є ідентичною до назви населеного пункту села Савенка Вишгородського району Київської області та назва одного населеного пункту ( а.с.17). До того ж відповідно до експертного висновку від 27.03.2015 р. за № 056/223 Українського бюро лінгвістичних експертиз за підписом директора доктора філологічних наук встановлено,що записи імені по батькові «Афанасійович» ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом,запис [PERSON]) і «Опанасович» ( реєстраційне посвідчення Київського міського БТІ, запис [PERSON]) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними ( а.с.18). В розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач фактично спадщину прийняла, оскільки користується будинком та земельною ділянкою, доглядає за ними, з 1995 р. по даний час мешкає без реєстрації за адресою: Київська область, Вишгородський р-н. с. Савенка, вул..Комсомольська,17,що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради ( а.с.17). Таким чином, суд встановив, що за життя [PERSON] належали житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка,що підтверджено належними доказами, сумніву в цьому у суду немає, позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], і вона фактично його прийняла, її прав щодо спадкового майна ніхто не оспорює, вона бажає прийняти спадщину,тож суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved