Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити, що воната її мати - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] р., постійно проживали однією сім'єю на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] разом з господарським будівлями та спорудами. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження; копія реєстраційного надпису; копія технічного паспорту; копії свідоцтв про укладення шлюбу; копія свідоцтв про смерть; копія витягу з домової книги; копія довідки голови вуличного комітету. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. помер вітчим позивачки - [PERSON]. На момент його смерті, з ним мешкала та була зареєстрована мати позивачки - [PERSON], тому вона є такою, щзо прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, яка скаладається з ? частини житлового будинку [ADDRESS] [INFO] р. померла мати - [PERSON], позивачка мешкала разом з матірю однією сімєю, та вели спільне господарство, тому, вона є такою, що прийняла, спадщину після смерті матері у вигляді ? частини частини житлового будинку [ADDRESS] Інші, ? частини вищезазначеного житлового будинку, належать [PERSON], який з 1995 р., в зазначеному домоволодінні не мешкає. Оскільки позивачка з 2005 р., відкрито користується вищезазначеним домоволодінням, то набула право власності на домоволодіння за набувальною давностю. (ст. 344 ЦК України). З матір'ю (спадкодавцем), позивачка проживала однією сім'єю на момент смерті і тому відповідно до ч.3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку не подав заяву про відмову від спадщини. Заяву про відмову від спадщини позивачка не подавала. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховногого Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як, зазначено у абз. 2 п.2 постанови Пленуму Верховногого Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається, таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved