overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, тому що сторони стратили один до одного почуття любові і пошани, в родині відсутнє взаєморозуміння. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, з урахуванням положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення в підготовчому засіданні, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 1995 року Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 31, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.7/. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони стратили один до одного почуття любові і пошани, в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на життя. З 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим. Суперечок про розподіл майна, утримання та виховання дитини на теперішній час між сторонами немає. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України та у звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, тому що сторони стратили один до одного почуття любові і пошани, в родині відсутнє взаєморозуміння. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, з урахуванням положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення в підготовчому засіданні, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 196, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.10,11/. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони стратили один до одного почуття любові і пошани, в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на життя. З лютого 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим. Суперечок про розподіл майна, утримання та виховання дитини на теперішній час між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, через втрату любові та поваги одне до одного. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2016 року Мелітопольським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, актовий запис № 318, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб/а.с.7/ Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З грудня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим. Суперечок про розподіл майна, утримання та виховання дитини на теперішній час між сторонами немає. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та заяви позивачки, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Також просить стягнути з відповідача витрати за послуги адвоката в розмірі 100 грн. При цьому позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини втрати почуття любові та взаєморозуміння. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 2012 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дочка проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, наполягає тільки на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом про розірвання шлюбу згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24 липня 2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №404, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с.7/. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження./а.с.6/. З 2012 року шлюбні відносини сторін припинені, в зв'язку із тратою почуття любові та взаєморозуміння. Однією сім'єю вони не проживають, спільне господарство не ведуть, дочка залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Суд вважає необхідним, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в зв'язку із різними поглядами на шлюб і сім'ю та втрати взаємоповаги. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2013 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 1990 року, який зареєстрований Мелітопольським міським відділом ЗАГС Запорізької області, актовий запис №1737, про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу /а.с. 7/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені у зв'язку із різними поглядами на шлюб і сім'ю та втрати взаємоповаги. З вересня 2013 року вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачкою не ставиться питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає за можливе залишити її прізвище без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, діти проживають разом з нею. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18 жовтня 2003 року, який зареєстрований Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №19, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2003 року /а.с.10/. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.03.2004 року та серії [NUMBER] від 20.08.2012 року /а.с.10,11/. На даний час шлюбні відносини сторін припинені, однією сім'єю вони не проживають, спільне господарство не ведуть, діти залишилися проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 20 вересня 2014 року і з цього часу вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дітей від даного шлюбу не має. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06 грудня 2002 року, який був зареєстрований відділом РАГС Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1142, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.12.2002 року /а.с.7/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З 09 вересня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку із поверненням відповідача у колишню сім'ю і з цього часу вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Як вбачається із свідоцтва про одруження, позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» не змінювала на прізвище чоловіка «[PERSON]», тому після розірвання шлюбу питання про зміну прізвища не ставилось. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2009 року, проживають вони окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дітей не мають. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15 лютого 2003 року, який зареєстрований відділом РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №10, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с.7/. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. З вересня 2009 року шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сімєю вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку для примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки від позивачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2014 року, проживають вони окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дітей не мають. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2013 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №615, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. З грудня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сімєю вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки від позивачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини виникнення сварок та непорозуміння. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, син проживає разом з нею. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2007 року, який був зареєстрований відділом РАЦС по місту Мелітополю, актовий запис №1327, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. З травня 2014 року шлюбні відносини сторін припинені у зв'язку із частим виникненням сварок і непорозуміння та з травня 2014 року вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, син проживає разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]. Суд вважає необхідним прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved