Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 5 000 грн до досягнення [PERSON] трьох років, а саме до [INFO]. Також в проваджені суду перебувала справа за позовом [PERSON], до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 5 000 грн., на кожну дитину. Зазначені позови ухвалою суду від 07.05.2013 року об'єднані в одне провадження. В обгрунтування вимог позивачка посилалася на те, що з 27.06.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але шлюбних відносин вони не підтримують та на даний час в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітніх дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дітей але добровільно допомоги на утримання не надає, крім того на даний час вона не пряцює доглядаючи за дітьми, таким чином потребує допомоги на своє утримання. Розмір допомоги на своє утримання (аліменти) та розмір аліментів на дітей, по 5 000 грн на кожну дитину визначила обгрунтовуючи тим, що відповідач має великі заробітки, є суб'єктом підприємницької діяльності, має новий автомобіль придбаний в травні 2013р., та щомісяця має можливість здійснювати погашення кредиту в розмірі 7 100 грн., має житло тобто є достатньо забезпеченною людиною, а тому має можливість надавати допомогу в зазначеному нею розмірі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав повністю, та пояснив, що на даний час як дружина так і діти знаходяться на утриманні відповідача, а отже стягнення аліментів в будь-якому розмірі не можливе. Крім того,зазначив що за данними податкової інспекції чистий дохід відповідача за 2013р., склав 19 681,05 грн. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 року (а.с. 2), та на даний час в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу та поділ майна. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3) та сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Відповідач є батьком дитей але допомоги на утримання не надає. Крім того, позивачка не пряцює здійснюючи догляд за дітьми та не має можливості забезпечити своє проживання, а відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. Також встановлено, що [PERSON], є суб'єктом підприємницької діяльності та його дохід за 2013 рік склав 264 689,31 грн, (а.с. 23), інших дітей, непрацездатних батьків відповідач на утриманні не має. Крім того, судом прийнято до уваги, як підтвердження достатнього матеріального становища [PERSON], можливість здійснення ним виплат з погашення кредиту за придбаний автомобіль в розмірі 7 100 грн щомісяця (а.с. 24-32). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щодо прожиткового мінімуму на дитину, в розмірі 1 000 грн щомісяця на кожну дитину. В частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу в розмірі 500 грн щомісяця. Суд не приймає до уваги пояснення позивачки про те, що [PERSON], має можливість надавати допомогу в зазначеному нею розмірі, оскільки такі твердження не підтверджуються належними доказами, а в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги пояснення предстаника відповідача про те, що до теперішнього часу діти і дружина знаходяться на утриманні [PERSON], та те, що подружжя продовжують проживати однією сім'єю, з підстав наведених вище (ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України), а також з урахуванням можливості дружини отримувати аліменти, як на своє утримання так і на утримання дітей, незалежно від розірвання шлюбу (ст. ст. 84, 180 СК України). Крім того, такі ствердження представника відповідача спростовуються наявністю цивільної справи про розірвання шлюбу та поділ майна. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243.60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 182, 184, 191,

Outcome: partial