Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 19 листопада 2013 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. \~\~ Обставини в сім`ї склались таким чином, що вони з відповідачем не проживають разом і він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей хоча зобов`язаний це робити. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з\~ проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі за виключенням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до досягнення вісімнадцятирічного віку донькою [PERSON] , тобто до [INFO] . Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 27.11.2021 року заявлені позовні вимоги визнавав частково та заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення аліментів відносно другої доньки [PERSON] , яку вважав не своєю дитиною. Однак, суду доказів про те, що це не його дочка не надав, хоча судом вживались заходи для надання відповідачу часу для заявлення відповідного клопотання щодо призначення ДНК експертизи. В судовому засіданні 07.12.2021 року відповідач заявив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі і заявляти будь-яких клопотань не бажає і не буде. Вказав, що згоден сплачувати аліменти на обох дітей. Інших заяв чи клопотань не заявляв. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 19 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , батьками яких відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до копії довідки про доходи [PERSON] №111 від 08.09.2021 року виданої СФГ «Едельвейс» (а.с.13), відповідач має стабільний дохід, а відтак має змогу сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою у позовній заяві. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 908 грн. та на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 600 грн.

Outcome: approved