Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у сумі 57765,89 гривень та стягнення з відповідача на її користь 5000 гривень завданої моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2016 року її позов до Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: директор Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» [PERSON], про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Скасовано наказ № 124-к від 23.02.2016 року Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» про звільнення з роботи завідувача Надвірнянським міськрайонним відділом [PERSON] по п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та наказ №184-к від 15.03.2016 року про зміну дати звільнення; поновлено її на роботі на посаді завідувача Надвірнянським міськрайонним відділом Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 15 березня 2016 року; стягнуто з Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 21282,17 гривень (двадцять одну тисячу двісті вісімдесят дві гривні 17 копійок); стягнуто з Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на її користь 5000 грн. відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за місяць допущено до негайного виконання. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2016 року рішення Яремчанського міського суду від 26.07.2016 року змінено тільки в частині стягнення моральної шкоди - стягнуто моральну шкоду в розмірі 500 гривень замість 5 000 гривень, які були присуджені Яремчанським міським судом. В решті рішення Яремчанського міського суду від 26.07.2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.02.2017 року касаційну скаргу Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр МОЗ України» відхилено, а рішення Яремчанського міського суду від 26.07.2016 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2016 року залишено без змін. Таким чином рішення суду про поновлення позивачки на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу набрало законної сили. Не дивлячись на те, що рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2016 року в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання та набрало законної сили, керівництво Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», не поновлює її на роботі, різними способами ухиляється від виконання рішення суду, створює штучні перешкоди для виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі. Позивачка неодноразово зверталась до в.о. директора Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» [PERSON] з вимогою поновити її на роботі згідно рішення суду, за рішенням суду в частині поновлення її на роботі відкрите виконавче провадження, яке так само безпідставно не виконується керівництвом Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України». За її заявою відкрите кримінальне провадження за ч.2 ст.392, ч.1 ст.172 КК України за невиконання рішення суду та грубе порушення її трудових прав. Позивачка вважає, що відповідач повинен оплатити їй вимушені прогули за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі за період ухвалення рішення Яремчанським міським судом Івано-Франківської області від 26 липня 2016 року по дату звернення її до суду з цим позовом 24 липня 2017 року у сумі 57765,89 гривень. Крім того, безпідставним невиконанням рішення суду про поновлення її на роботі Державною установою «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 гривень і які просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала в повному обсязі, заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» зверталась до суду із заявами про розяснення рішення суду, про оскарження дій державного виконавця, про зупинення стягнення за виконавчими листами, тощо, тому підстав для поновлення на роботі позивачки не було. Суд вислухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року (а.с. 9-13) [PERSON] поновлено на роботі на посаді завідувача Надвірнянським міськрайонним відділом Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 15 березня 2016 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Згідно цього рішення середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 233,87 гривень. Згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2016 року (а.с. 14-19) рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді завідувача Надвірнянським міськрайонним відділом Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 15 березня 2016 року, та в допуску рішення до негайного виконання залишено без змін. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.02.2017 року (а.с. 20-21) рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2016 року залишені без змін. На виконання рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області щодо поновлення [PERSON] на роботі 26.07.2016 року видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 28.12.2016 року ВП №53213816 (а.с. 26) відкрите виконавче провадження про поновлення [PERSON] на роботі посаді завідувача Надвірнянським міськрайонним відділом Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 15 березня 2016 року. Постановою державного виконавця від 14.02.2017 року ВП №53213816 (а.с. 29-30) за невиконання без поважних причин рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі на боржника - Державну установу «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» накладено штраф у сумі 5100 гривень. Згідно листа від 27.07.2016 року (а.с.33) [PERSON] зверталася до в.о. директора Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» [PERSON] з вимогою поновити її на роботі відповідно до рішення суду, на який [PERSON] листом від 01.08.2016 року інформує її про неможливість поновлення її на роботі (а.с.34). Згідно листа від 20.09.2016 року до в.о. директора Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» [PERSON]М.(а.с. 31) [PERSON] просить надати їй наказ про поновлення її на роботі, на який [PERSON] листом від 26.09.2016 року (а.с 32) відмовляє їй у поновленні на роботі та вимагає покинути службові приміщення. Згідно витягу з кримінального провадження №12016090010004623 від 06.10.2016 року за заявою [PERSON] відкрите кримінальне провадження відносно службових осіб Івано-Франківського обласного лабораторного центру Держсанепідслужби України за невиконання рішення суду про поновлення її на роботі (а.с.36). Згідно постанови державного виконавця від 14.02.2017 року (а.с.147) змінено назву боржника у виконавчому провадженні з Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на Державну установу «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України». Згідно повідомлення №04.1-29/1617 від 09.08.2017 року (а.с. 153-154) на боржника - Державну установу «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» двічі накладався штраф за невиконання рішення суду, однак не дивлячись на застосовані санкції, боржник умисно не виконує рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі, тому державний виконавець просить ГУ НП в Івано-Франківській області притягнути до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі посадових осіб Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України». Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 34 постанови від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. На сьогоднішній день наказ про поновлення [PERSON] на роботі Державною установою «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» не виданий. Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. Якщо ж це сталося не з вини власника або уповноваженого ним органу, а з вини самого працівника, середній заробіток за час затримки поновлення на роботі не повинен йому виплачуватися. Судом не встановлено винної поведінки [PERSON] в тому, що її не поновлюють на роботі в Державну установу «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» згідно рішення суду. Навпаки активні дії [PERSON], її неодноразові звернення до керівництва установи з вимогами поновити її на роботі, звернення до державного виконавця, звернення про вчинення злочину в поліцію, свідчать про зворотнє. В свою чергу суд вважає, що дії Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» щодо не поновлення [PERSON] на роботі умисні, винні, такі, що грубо порушують її конституційні права на працю, на виконання рішення суду з наступних підстав. Так, рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року про поновлення [PERSON] на роботі допущено до негайного виконання. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд обовязково допускає негайне виконання судового рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Тобто, справи про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника повинні виконуватись незалежно від набрання рішенням суду законної сили, оскільки порушене життєво важливе для позивача право на працю, на отримання зарплатні. В свою чергу Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» достовірно знаючи про наявність такого судового рішення та розуміючи обовязок негайно поновити [PERSON] на роботі, рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року свідомо не виконує та не поновлює [PERSON] на роботі. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2016 року рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року в частині поновлення [PERSON] на роботі залишається без змін, тобто рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі набуло законної сили. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України та відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Не дивлячись на вказані норми, достовірно знаючи, що рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року в частині поновлення [PERSON] на роботі набрало законної сили, Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» свідомо відмовляється виконати рішення суду та поновити [PERSON] на роботі, про що в.о. директора вказаної установи [PERSON] офіційно повідомляє [PERSON] листом (а.с.32). Після відкриття державним виконавцем 28.12.2016 року виконавчого провадження про поновлення [PERSON] на роботі (а.с.26) Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» знову відмовляється поновити [PERSON] на роботі та виконати рішення суду. Внаслідок чого державним виконавцем на боржника - Державну установу «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» двічі накладається штраф за невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі, що в свою чергу ніяким чином не спонукало боржника до виконання рішення суду. Після цього державний виконавець вимушений був звернутись до ГУ ПН в Івано-Франківській області з вимогою притягнути службових осіб боржника до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі (а.с.153-154). Усі перелічені обставини свідчать про умисну, винну поведінку посадових осіб Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України», спрямовану на невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі. При цьому суд не бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що: Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» не затримувала виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі; що рішення суду не могло бути виконане з обєктивних і поважних причин, так як державна установа зверталась з численними скаргами і заявами щодо вказаного рішення суду, не була розглянута заява про розяснення рішення суду, оскаржувались дії державного виконавця, не була розглянута заява про заміну сторони виконавчого провадження оскільки усі перелічені представником відповідача обставини не є підставами для невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі, тим більше допущеного до негайного виконання, ні окремо за кожною обставиною, а ні в сукупності з іншими обставинами. Усі перелічені дії відповідача, на думку суду, умисно спрямовані на невиконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі. Таким чином суд вважає, що винна поведінка відповідача у затримці Державною установою «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника [PERSON] доведена позивачем у повному обсязі, тому у суду є усі підстави вирішити питання про виплату [PERSON] середнього заробітку за час затримки в поновленні на роботі, за період вказаний нею у позовній заяві, а саме з 26.07.2016 року по 24.07.2017 року, тобто за 247 робочих днів. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року (а.с. 9-13) середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 233,87 гривень. Таким чином розмір заробітку, який підлягає стягненню з Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» на користь [PERSON] становить 247 (робочих днів) ?233,87 (середньоденна заробітна плата) = 57765,89 гривень (пятдесят сім тисяч сімсот шістдесят пять гривень 89 копійок). Щодо стягнення з Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» на користь [PERSON] на відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 гривень, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На думку суду, з вини відповідача [PERSON] заподіяні також і моральні страждання, що полягали у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у звязку з протиправним не поновленням її на роботі, з протиправним тривалим невиконанням рішення суду про поновлення її на роботі. Внаслідок чого вона тривалий час не має роботи, не отримує заробітну платню, вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, життя своєї родини, не в змозі внаслідок цього належним чином забезпечити дочку, яка є студенткою, що призводить до додаткових моральних страждань. На її неодноразові звернення поновити її на роботі та виконати рішення суду про поновлення її на роботі, керівництво Державної установи «Івано-Франківський обласний лабораторний центр «Міністерства охорони здоровя України» не реагує належним чином, відмовляє їй у різкій, категоричній формі, що в свою чергу принижує її честь, гідність та ділову репутацію, що також призводить до моральних страждань позивачки. Суд вважає, що винесення рішення суду про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі є вже належною компенсацією, однак такою, що не може охопити усю глибину фізичних та душевних страждань позивачки, тому враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 4000 гривень (чотири тисячі гривень). Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial