Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві вказує, що нею 29.09.2003 у [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідчених державним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу було придбано будинок [ADDRESS]. Однак зареєструвати у свій час договір купівлі-продажу земельної ділянки у Прилуцькому районному відділі земельних ресурсів не змогла, так як вважала його втраченим разом із державним актом на право приватної власності на землю на ім.»я [PERSON], в зв»язку з чим і змушена звернутися до суду про визнання права власності на вище вказану земельну ділянку . У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, проаналізувавши інші докази по справі, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог зі наступних підстав. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН №007999 від 13 травня 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Малодівицької селищної ради народних депутатів від 18 червня 1997 року за №57, [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства розташована на території Малодівицької селищної ради (а.с.6,8). [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідчених державним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу 29.09.2003 у [PERSON] було придбано будинок [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно відповіді наданої виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради від 04.02.2014 за №03-04/61 земельна ділянка та домогосподарство за адресою [ADDRESS] належать [PERSON] (а.с.5). Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В той же час, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства, так як правомірно придбала таку у [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 29.09.2003. Зважаючи на ті обставини, що відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а відтак може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонено законом або не суперечить соціальній природі власності. Оскільки досліджені в судовому засіданні докази підтверджують право власності на вище зазначену земельну ділянку то вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved