Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає суд визнати за нею право власності на ? частину спільного майна подружжя, яке складається із житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 1980 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу ними був придбаний будинок та господарчо-побутові будівлі по [ADDRESS] Вона разом з відповідачем проживала та була зареєстрована у вказаному будинку. Спір щодо спільного будинковолодіння між нею та відповідачем був відсутній, тому вона не порушувала питання про поділ майна подружжя. Вона працювала за кордоном та у 2013 році дізналася, що позивач, скориставшись вказаною обставиною, у 2010 році визнав її безвісно відсутньою та зняв з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 21 серпня 2013 року було скасоване рішення суду про визнання її безвісно відсутньою та вона вирішила захистити свої права як власника майна. Відповідно до ст. ст. 60, 70 СК України вона має право на ? частину спільного майна подружжя, тому і прохає визнати за нею право власності на майно, набуте в період шлюбу, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Прохає поновити пропущений строк позовної давності, оскільки про порушення свого права вона дізналася лише у 2013 році. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] (а.с. 27) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохає суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку та господарчо-побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS], оскільки вони були придбані в період шлюбу між нею та відповідачем. Пояснив, що питання про реальним розподіл вказаного майна позивачка не порушує. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що 25 жовтня 1980 року він зареєстрував шлюб з позивачкою та 31 березня 1982 року ними був придбаний будинок та господарчо-побутові будівлі по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу будинку був укладений на його ім»я та був зареєстрований в КП «Конотопське МБТІ». У 2009 році шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Так як будинок та господарчо-побутові будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], були придбані ним та [PERSON] в період шлюбу, то він не заперечує проти визнання за нею права власності на ? частину вказаного майна. Представник відповідача [PERSON] (а.с. 23-24) не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - КП «Конотопське МБТІ» за довіреністю Лазаренко Л.Є. (а.с. 37) при винесенні рішення покладається на розсуд суду та пояснила, що будинок та господарчо-побутові будівлі по [ADDRESS] станом на 1 січня 2013 року по обліку КП «Конотопське МБТІ» були зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31 березня 1982 року. Останнє обстеження будинковолодіння було проведене працівниками КП «Конотопське МБТІ» 21 листопада 2013 року та визначено, що його вартість на зазначену дату складає 135 715 грн. 00 коп. Третя особа: реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника (а.с. 34, 35). Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільних справ № 2 о-263/2010 рік та № 577/4044/13-ц, оглянувши інвентарну справу на будинковолодіння, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 1980 року (а.с. 38). В подальшому шлюб між сторонами був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу ДРАЦСу по м. Конотопу 12 травня 2009 року зроблений запис за № 89 (а.с. 8). 31 березня 1982 року сторони придбали житловий будинок та господарчо-побутові будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39-40). Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку та господарчо-побутових будівель за адресою: [ADDRESS] від 31 березня 1982 року покупцем будинковолодіння є [PERSON] (а.с. 39-40). Встановлено, що в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень відсутні відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження щодо будинку [ADDRESS] (а.с. 4). З оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи на вищевказане будинковолодіння вбачається, що житловий будинок та господарчо-побутові будівлі по [ADDRESS] станом на 1 січня 2013 року зареєстровані в КП «Конотопське МБТІ» за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31 березня 1982 року. Вартість будинковолодіння станом на 21 листопада 2013 року становить 135 715 грн. 00 коп. Сторони згодні з визначеною КП «Конотопське МБТІ» вартістю житлового будинку та господарчо-побутових будівель за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Оцінюючи докази по справі суд вважає, що будинок та господарчо-побутові будівлі по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]та [PERSON]. Згідно та ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або законом. Позивачка не порушує питання про реальний розподіл будинковолодіння. За таких обставин, за позивачкою слід визнати право власності на ? частину житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS], як частку у спільному майні подружжя. Позивачкою ціна позову визначена, виходячи із вартості будинковолодіння в розмірі 25 000 грн. 00 коп. та при зверненні до суду нею сплачений судовий збір в розмірі 250 грн. (а.с. 1). В судовому засіданні встановлено, що вартість житлового будинку та господарчо-побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS], станом на 21 листопада 2013 року становить 135 715 грн. 00 коп. Тому при зверненні позивачкою до суду із позовом про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку та господарчо-побутових будівель нею мав бути сплачений судовий збір в розмірі 678 грн. 58 коп. Сума недоплаченого [PERSON] судового збору становить 428 грн. 58 коп. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] зазначив, що прохає стягнути з відповідача на користь позивачки лише половину понесених [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 125 грн. 00 коп. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 80, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 125 грн., а також у прибуток держави - судовий збір в розмірі 428 грн. 58 коп.

Outcome: approved