Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 вересня 200 року по 16 квітня 2013 року. Від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 26 серпня 2001 року, які проживають з нею. Вказує, що діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та добровільно відмовляється її надавати. Їй відомо, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого субєкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи-підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Також зазначає, що у відповідача є малолітня дитина в іншій родині [INFO], аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться. За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не заявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2000 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2013 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №055208 (а.с.6) та [PERSON], 26 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №І-БК №044147 (а.с.7). Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, що підтверджується наведеними вище свідоцтвами про народження. Діти потребують матеріальної допомоги, відповідач, як батько, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак не надає її і ухиляється від цього. З врахуванням викладеного а також того, що відповідач неофіційно працевлаштований, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі обґрунтовані, тому слід стягнути з відповідача на котись позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved