Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] з нею, залишивши їх на її утриманні та вихованні за адресою смт. Новоолексіївка, вул. Літвінова, 1 Генічеського району Херсонської області та стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 3487 гривень 20 копійок, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок та витрат на правову допомогу в сумі 3000 гривень. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з ним, залишивши їх на його утриманні та вихованні за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги повністю підтримала і в обгрунтування їх пояснила, що з 08.10.2005 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського РУЮ Херсонської області, актовий запис №26. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: син [PERSON] [INFO], син-Михайло-09.09.2010 року народження та дочка Марія-16.03.2013 року народження. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, у звязку з чим було розірвано шлюб між ними і припинено спільне проживання, вона покинула відповідача і разом з дітьми перейшла проживати до матері. Причиною припинення сімейних стасунків та спільного життя стало періодичне словесне приниження її та дітей, погрози та звинувачення дітей в тому, що вони не вчиняли, зловживання відповідачем спиртними напоями, а в подальшому зловживання курінням кальяну. Перебуваючи в стані алкогольного спяніння проявляв агресивність, як по відношеню до неї, вчиняв з нею безпідставні сварки, вчиняв розпутні вчинки, проявляв фізичне та психологічне насилля по відношенню до дітей, а також її. З 20 серпня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Всі питання щодо виховання їхніх дітей вирішувались, як під час спільного проживання так і після припинення спільного проживання нею самостійно, без участі і підтримки з боку відповідача, тому вважає, що покластися вихованням дітей на відповідача неможливо. Засоби виховання дітей як батька за час спільного проживання є незадовільними, оскільки відповідач міг штовхнути та вдарити сина [PERSON], примушував виконувати роботу дітей [PERSON] і [PERSON], що не відповідала їх віку, що негативно впливало на їх фізичний і духовний розвиток. Засоби виховання дітей, а саме сина [PERSON] та [PERSON] призвели до того, що діти стали замкнутими, страждають від депресій, страхів, порушень сну та апетиту. [PERSON] - їх дочка, є молодшою дитиною в їх сімї, являється дитиною-інвалідом з дитинства, яка потребує постійного догляду та лікування. Однак відповідач не прикладає зусиль для її виховання, лікування, не допомагає їй в повній мірі. Фактично всі тяготи по вихованню дітей на ній, як матері. Оскільки у неї з відповідачем різні пріоритети та різні життєві позиції стосовно виховання дітей, тому вважає, що місце проживання їх неповнлітніх дітей повинно бути визначено з нею, оскільки вона як матір добросовісно виконує материнські обовязки по вихованню та догляду дітей, обставини, які б виключали таку можливість відсутні. Крім того, заявила, що зустрічні позовні вимоги відповідача , щодо визначення місця проживання їх двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] та [PERSON] з відповідачем [PERSON] не визнає, та заперечує в їх задоволенні, оскільки вважає, що таких законних підстав немає, крім того їх неповнолітні діти повинні жити разом, розділення їх буде суперечити їх психологічному стану та розвитку. Просила задовольнити її позов та відмовити в задоволені зустрічного позову. Відповідач [PERSON] предявлені позовні вимоги не визнав, підтримав заявлені позовні вимог по зустрічному позову та пояснив, що дійсно з 08 жовтня 2005 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. За час спільного життя у них народилось троє дітей. За час спільного життя у них була нормальна сімї і взаємовідносини в сімї. Вони з позивачкою спільно виховували та піклувалися про дітей. Не заперечував, що між ними виникали непорозуміння, однак не в такій мірі, як вказує позивачка. Він приймав активну участь у вихованні та утриманні дітей та самої позивачки, як матері його дітей, піклувався про них. 25 серпня 2015 року у них дійсно виникла сварка, яка призвела до того, що позивачка пішла мешкати до своєї матері разом з їхніми дітьми, при цьому вивезла без його дозволу все спільно нажите майно, скориставшись відсутністю його вдома. За час припинення спільного проживання та офіційного розірвання шлюбу, між ним та позивачкою відбувалися перемови стосовно збереження сімї, він намагався примиритися з позивачкою. Однак позивачка не погоджувалась, також всяко чинила і чинить до теперішнього часу йому перешкоди у спілкуванні і вихованні дітей, не інформує про їх стан, забороняє їм бачитися і спілкуватися з ним. Він як батько любить своїх дітей, цілком розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дітей і має таке бажання. За час спільного проживання діти були здорові та розвинуті фізично та морально, син [PERSON] займався у музичній школі і мав там хороші успіхи, нагороджувався грамотами. На даний час позивачка, його колишня дружина, сина [PERSON] перевела до іншої школи, а потім на індивідуальне навчання начебто з причин захворювання, сина [PERSON] не водить до дитсадка. Діти сидять вдома, не спілкуються з однолітками, не розвиваються, не отримують необхідний їм досвід. Після розлучення позивачка настроює синів проти нього, шляхом розповіді негативної інформації про нього, як батька та людини, які не відповідають дійсності. Оскільки діти проживають з нею, то вона має на них вплив. Вважає, що таким чином позивачка хоче йому помститися, у звязку з тим, що було розірвано шлюб, а також вона діє під впливом своєї матері, з якою у нього непрязні стосунки. Обставини на які вказує позивачка, що було обгрунтуванням її позовних вимог про позбавлення його батьківських прав є надуманими і не відповідають дійсності. Позивачка це зрозуміла і залишила позовні вимоги в цій частині без розгляду. Крім того позивачка не працює, а він працює і має гнучкий графік роботи, а тому має багато вільного часу, є постійний дохід, будинок, в якому є умови для проживання дітей, позивачка не має свого житла, проживає з матірю, а на момент розгляду справи проживає в іншому житловому приміщенні, з іншим чоловіком, яке не придатне для проживання дітей. Фактично старший син проживає у матері позивачки, а інші діти з нею в даному житловому приміщенні. У них двоє синів, які потребують батьківського виховання, щоб з них могли вирости гідні чоловіки, тому вважає можливим, щоб діти син [PERSON] та [PERSON] проживали з ним. Щодо доньки [PERSON] то вважає за доцільне, щоб вона мешкала з матірю позивачкою по справі, оскільки донька є інвалід дитинства і потребує постійного догляду, доньці більш потрібна матір, особливо в такому стані та в такому маленькому віці, тому вважає доцільним визначити місце проживання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] та [PERSON] з ним, а дочки з матірю. Якщо сини будуть проживати з ним, [PERSON] буде мати більше часу, щоб доглядати за донькою і лікувати її, оскільки вона цього потребує, а він, як батько в цьому буде їй допомагати. [PERSON] зможе в будь-який час спілкуватися та зустрічатися з синами, він не буде їй перешкоджати, як це робить вона і перешкоджає йому в спілкуванні з дітьми. Такий спосіб визначення місця проживання їх неповнолітніх дітей буде на користь дітям, і відповідати їхнім інтересам. Просив задовольнити зустрічний позов, та відмовити в задоволені позову позивачки. Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки і піклування Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області [PERSON] пояснила, що дійсно на засіданні опікунської ради при виконкомі Новоолексіївської селищної ради 18 вересня 2015 року розглядалися заяви [PERSON] і [PERSON] щодо встановлення графіка спілкування з неповнолітніми дітьми. Дійсно між [PERSON] мають непорозуміння стосовно спілкування з дітьми. На засіданні ради не змогли примирити [PERSON] з приводу питання, яке розглядалося. При вирішенні питання по заявленому позову як [PERSON] так і [PERSON] покладалася на розсуд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Генічеської РДА [PERSON] пояснив, що дійсно 31 березня 2016 року службою у справах дітей спільно із представником Генічеського РЦСССДМ, головою Новоолексіївської селищної ради було обстежено умови проживання [PERSON] і [PERSON] Було встановлено, що у [PERSON] і у [PERSON] нормальні умови проживання неповнолітніх дітей, про що був складений акт. Також службою у справах дітей розглядалося питання стосовно доцільності визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] з матірю чи батьком і було прийнято рішення, про недоцільність розєднання дітей, з метою визначення місця проживання [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON]. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків як з боку позивачки так і відповідача, дослідивши надані сторонами докази, в обгрунтування заявлених позовних вимог, вважає встановленними наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року. 25 серпня 2015 року спільне проживання сторони припинили та розірвали шлюб. На момент розгляду справи позивачка проживає в у своєї матері за адресою: смт. Новоолексіївка, вул. Літвінова,1 Генічеського району Херсонської області, а відповідач проживає за адресою: [INFO], де раніше проживали сторони разом з своїми неповнолітніми дітьми. Сторони являються батьками трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON],[INFO], сина - [PERSON],[INFO], дочки [PERSON], [INFO]. З 25 серпня 2015 року батько [PERSON] спільно з дітьми не проживає, діти проживають з матірю в смт. Новоолексіївка, вул. Літвінова, 1 Генічеського району Херсонської області. Після припинення спільного проживання сторони не можуть досягнути порозуміння стосовно спільного виховання дітей, та місця проживання їх трьох неповнолітніх дітей. Позивачка ставить питання про визначення місця проживання дітей з нею, як з матірю, так як діти потребують материнського догляду в силу свого віку, і отримують його належним чином. Вона заперечує, щоб діти проживали з батьком, так як вважає, що методи виховання дітей з боку батька є неприпустими, оскільки він допускає фізичне і психологічне насильство відносно дітей, проявляє надмірну суворість, крім того зловживає спиртними напоями та курінням кальяну, раніше допускав розпусні дії в присутності дітей, тому вважає, що не можливо довірити виховання дітей батьку. Також заперечує, щоб двоє їх синів проживали з батьком, а дочка з нею, оскількии це є не доцільним і вплине на психологічний розвиток дітей. Позивач по зустірчному позову [PERSON] ставить питання про визначення місця проживання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] та сина [PERSON] разом з ним, а місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] визначити з матірю. Суд дослідивши доводи позивачів по заявленам позовам вважає, що не найшло свого підтвердження в судовому засіданні, а саме: грубе поводження батька дітей [PERSON], фізичне і психологічне насилля з його боку, на дітей, розпусні дії [PERSON] на які вказувала позивачка [PERSON]. Відповідачем [PERSON] були повністю спростовані доводи позивачки показаннями свідків: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Захворювання сина [PERSON] не має причинного звязку з нібито фізичним насиллям над ними з боку батька. Суд вважає, що між сторонами склалися неприязні стосунки після розірвання шлюбу. Бувше подружжя не бажає йти на уступки один одному, що негативно впливає на виховання їх неповнлітніх дітей. Також судом встановлено, що в судовому порядку вже визначено порядок та спосіб спілкування батька [PERSON] з його трьома неповнолітніми дітьми, які проживають окремо від нього, що підтверджується рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.04.2016 року. Згідно ст. 141 ч.1,2 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг іхніх прав і не звільняє їхніх прав і не звільняє від обвязків щодо дитини. У відповідності до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини до уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки і піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має смамостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Таких обставин, які би перешкоджали визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матірю [PERSON] судом не встановлено. Також не встановлено таких обставин і стосовно батька [PERSON] Однак з урахуванням висновку служби у справах дітей, а також з урахуванням віку дітей, суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей з матірю. На думку суду проживання дітей з матірю буде відповідати інтересам дітей, їх психологічному стану, оскільки розділення дітей, негативно відобразиться на психологічний стан дітей. З урахуванням вищезаначено суд вважає, що позов позивачки підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задовленню У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають задоволенню і понесені позивачкою судові витрати в сумі 3487 гривень 20 копійок, які підтверджені документально і складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок та витрат на правову допомогу в сумі 3000 гривень.

Outcome: approved