Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти за договором позики від 31 травня 2019 року в сумі 12400,00 грн. та сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначила, що 31 травня 2019 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, за умовами якого вона надала відповідачці [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 12400 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути борг у визначений договором строк - до 31 серпня 2019 року. Вона, позивачка, взяті на себе зобов`язання за договором виконала належним чином та надала відповідачці грошові кошти. На підтвердження укладення договору позики його умов та отримання грошових коштів в сумі 12400 грн. [PERSON] власноручно склала письмову розписку про отримання коштів. Проте, у визначений строк, тобто до 31 серпня 2019 року, в порушення укладеного договору позики та вимог чинного законодавства, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, позику в розмірі 12400 грн. не повернула. 09 вересня 2019 року вона направила на адресу відповідачки письмову вимогу про повернення боргу, яку відповідачка отримала 12 вересня 2019 року, але до теперішнього часу [PERSON] борг не повернула. Посилаючись на статті 16, 526, 530, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України просить стягнути з відповідачки на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 12400 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву та не заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позиваки та відповідачки на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 31 травня 2019 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримала у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 12400,00 грн., які зобов`язалася повернути до 31 серпня 2019 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] власноручно написала розписку, в якій зазначила, що 31 травня 2019 року вона, [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , що виданий Дніпровським РВ, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , отримала від [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти в сумі 12400,00 грн. та зобов`язується повернути позикодавцю повну суму позики до 31 серпня 2019 року. Розписка складена у присутності свідка [PERSON] (а.с. 6). У позовній заяві позивачка стверджує, що відповідачка у визначений у розписці строк - 31 серпня 2019 року суму боргу не повернула, у зв`язку з чим позивачка 09 вересня 2019 року направила на адресу відповідачки письмову вимогу про погашення заборгованості, яка отримана [PERSON] 12 вересня 2019 року ( а.с. 7-8). Проте, після отримання письмової вимоги та до теперішнього часу відповідачка суму боргу не повернула. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Суд вважає доведеним, що [PERSON] не виконала умови договору позики і не повернула позивачці у визначеній у розписці строк грошові кошти в розмірі 12400,00 грн., які згідно розписки вона 31 травня 2019 року отримала у борг від [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, щоз відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути 12400,00 грн., які були передані [PERSON] за договором позики від 31 травня 2019 року. Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки має бути стягнуто 784,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved