Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Після реєстрації шлюбу вони з відповідачем взяли єдине прізвище [PERSON] . В подальшому вони разом з відповідачем змінили прізвища з [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Подружні стосунки між нею та відповідачем не склалися, тому шлюб було розірвано 22 жовтня 2018 року. Добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося. Їй не відомо де саме працює відповідач та який дохід він отримує. З моменту розірвання шлюбу відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак суми, які він перераховує не є фіксованими, а сплачуються ним у тому розмірі, в якому вважає за доцільне сам відповідач. Угода про сплату аліментів між нею та відповідачем не укладалась. Вказує на те, що до обставин, які надають суду право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, належать, зокрема, випадки коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків.24 грудня 2020 року позивачка подала до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2020 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 16 березня 2021 року о 13 год. 30 хв. В судове засідання сторони не з`явилися, в письмових заявах просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявленого позову, з огляду на наступне. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 27 червня 2009 року по 22 жовтня 2018 перебували в шлюбі (а.с.37). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження\~ дітей, довідкою про склад сім`ї, та визнаються самим відповідачем (а.с.38,39,40,41,42,43). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Вказані обставини не заперечуються відповідачем, який визнав заявлений позов. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 08 грудня 2020 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн.на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved