Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок №160 по вул. Московська у м. Лисичанську Луганської обл., зареєстрований за [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №15627377 від 04.08.2006 р. Представник позивачки у судове засідання не зявилась, справу просив розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, реєстр №986 від 20.08.2016 р., придбаної у [PERSON], яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №984699444118 від 20.08.2016 р. та власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, реєстр №3323 від 30.08.2010 р., придбаної у [PERSON], яка зареєстрована в Реєстрі прав на нерухоме майно за №31187358 від 22.09.2010 р. Придбаними квартирами позивачка користується по цей час на правах власника. Оскільки позивачка є власницею двох квартир в буд. №160 по вул. Московська у м. Лисичанську Луганської обл., вона виявила бажання оформити документи на проведення реконструкції квартир, шляхом переведення двох квартир в житловий будинок. Після введення в експлуатацію житлового будинку, декларація №ЛГ 141181020954 від 12.04.2018 р., позивачка присвоїла адресу зазначеному будинку, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 15.05.2018 р. №195. 22 травня 2018 р. позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лисичанської міської ради Луганської області для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок №160 по вул. Московська у м. Лисичанську Луганської обл., де 29.05.2018 р. отримала рішення про відмову №41331473. По-перше, було виявлено запис обтяження №2541750 від 28.10.2005 р., накладений постановою Лисичанського ВДВС від 26.10.2005 р., на підставі ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 15.10.2015 р. про забезпечення позову про розподіл майна за позовом [PERSON] до [PERSON] Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області у справі №415/4270/18 від 08.06.2018 р. було скасовано заходи забезпечення позову та постанову №АА363052 від 26.10.2005 р. Лисичанського ВДВС в результаті чого знято арешт з житлового будинку. По-друге, в рішенні державного реєстратора було зазначено, що на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виявлено запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про зареєстроване право власності на житловий будинок №160 по вул. Московська у м. Лисичанську Луганської обл. за [PERSON], який внесений до Реєстру права власності на нерухоме майно 04.08.2006 р., на підставі дублікату договору купівлі-продажу, реєстр №1/2855 від 20.05.1975 р., виданого Лисичанською державною нотаріальною конторою, який не припинений. Виявилось, що 08.04.2008 р. рішенням Лисичанського міського суду Луганської області, вищезазначений житловий будинок було поділено між [PERSON] та [PERSON] в порядку розподілу майна, що є спільною власністю подружжя на два самостійних обєкта квартири №1 та квартири [ADDRESS], які в подальшому були продані позивачці, за вищевказаними договорами. Відповідно на той час в результаті розподілу будинку право власності в Реєстрі, запис №15627377 зареєстроване за власником [PERSON] 04.08.2006 р. припинено не було. Користувачем реєстру в 2008 р. було КП Лисичанське БТІ. Під час проведення державної реєстрації права власності розподілені за рішенням суду квартири №1 та квартири №2, помилково до Реєстру не було внесено запис про припинення права власності на житловий будинок №160 по вул. Московська у м. Лисичанську Луганської обл., у звязку з чим вона вимушена звернутися із позовом до суду, щодо скасування запису про право власності в Реєстрі за колишнім власником [PERSON] Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» в разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. У разі скасування на підставі рішення суду про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~372\~ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч.\~1\~ст.\~182\~ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно ст.ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.\~1\~ст.\~319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved