Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 грудня 1980 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Нижнєвартовськ, про що зроблено відповідний актовий запис №1367. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 грудня 1980 року сторони зареєстрували в шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Нижнєвартовськ, про що зроблено відповідний актовий запис №1367, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім`я розпалась остаточно. Все це привело до того, що сторони припинили сімейні стосунки і спільне проживання. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 СК України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтованими, а тому задовольняє позов. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору та те, що [PERSON] не просить стягнути судові витрати на його користь, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Outcome: approved