Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 27 листопада 1993 року Великоговилівською сільською радою, Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 18. \~ \~ \~ \~ Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем спільне сімейне життя не склалося, вже тривалий час між ними існують не приязні стосунки, не зійшлися характером та поглядами на життя, позивачка проживає з іншим чоловіком, їхня сімя фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 467121 шлюб між [PERSON] та Вавришин (після реєстрації шлюбу Федак) [PERSON], який було зареєстровано 27 листопада 1993 року Великоговилівською сільською радою, Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 18. Спільним сімейним життям сторони не проживають вже протягом тривалого часу. Між [PERSON] і Федак (дів. Вавришин) [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] та Федак (дів. Вавришин) [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити, розірвавши шлюб між [PERSON], [INFO], жителем [INFO], і Федак (дів. Вавришин) [PERSON], [INFO], жителькою с. Великий Говилів, вул. Л.Українки, 7, Теребовлянського району Тернопільської області, який було зареєстровано 07 листопада 1993 року Великоговилівською сільською радою, Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 18.

Outcome: dismissed