Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей, а також стягнути на її користь витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 20 квітня 2004 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області по актовому запису №37. Від спільного проживання мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоч має можливість це робити. Її дочка хворіє, потребує додаткових коштів на реабілітацію, на лікування, харчування та інше. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача, який діє згідно доручення [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дочкою повноліття, оскільки батьки обоє повинні утримувати дитину. Позивачка отримує кошти в управлінні праці та соціального захисту населення на дитину, дитина відвідує школу. Доказів про те, що позивачка тратиить додаткові кошти на лікування дитини, додаткові витрати на харчування дитини, позивачка не надала . Крім того стягнення додаткових коштів необхідних на лікування дитини це є предмет іншого позову. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 20 квітня 2004 року уклали шлюб, зареєструвавши його в відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області по актовому запису № 37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №104054 (а.с.6) Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, є саме таким розміром, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням життєвих потреб дитини. Згідно з ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки витрати за надання правової допомоги в розмірі 200 грн та судовий збір в рахунок державного бюджету в дохід держави у розмірі 551грн 20 коп..

Outcome: partial