Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23.10.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 03.09.2012 року, до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Вона погодилась на такий розмір аліментів і він був встановлений судом до стягнення в зв'язку з тим, що на той час їй вистачало коштів на утриманні трирічного сина. Однак, на даний час підвищення цін на продукти харчування, дитячий одяг та невеликий розмір її заробітної плати не сприяють нормальному матеріальному забезпеченню неповнолітнього сина. Розмір сплачуваних відповідачем аліментів є недостатнім для утримання сина та не відповідає потребам дитини . Тому звертається в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне в матеріалах справи. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, судом встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23.10.2012 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 03.09.2012 року, до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Позивачка погодилась на такий розмір аліментів і він був встановлений судом до стягнення, в зв'язку з тим, що на той час їй вистачало коштів на утриманні трирічного сина. Однак, підвищення цін на продукти харчування, дитячий одяг та невеликий розмір заробітної плати позивачки не сприяють нормальному матеріальному забезпеченню неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №198 від 31.03.2016 року виконавчого комітету Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. На даний час розмір сплачуваних відповідачем аліментів є недостатнім для утримання сина та не відповідає потребам дитини . Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них». Таким чином, враховуючи, що на даний час значно погіршився матеріальний стан позивачки, а відповідач є матеріально забезпеченим, оскільки працює в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області, що вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження Калинівського РУЮ від 29.03.2016 року, суд приходить до висновку про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на 1\\4 частину з усіх видів його заробітку (доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved