Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на гараж [NUMBER] (новий [NUMBER]), який знаходиться у кооперативі «Цементник» у місті Балаклія Харківської області по вулиці Куйбишева, який належав [PERSON], померлому [INFO] року в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову вказала, що зазначений гараж належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1993 року. 17.12.2004 року [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив позивачку бути його представником з усіма необхідними повноваженнями зокрема з питання розпорядження належним йому гаражем, продажу за ціну та на умовах на свій розсуд. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначений гараж. Спадкоємцями померлого є його діти - [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, проте до державної нотаріальної контори не звертались. З січня 2004 року позивач користується гаражем відкрито, безперервно, володіє оригіналами правовстановлюючих документів, здійснює обслуговування гаражу, тому відповідно до ст.344 ЦК України, змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивачка до суду не з'явилась, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, визнання позовних вимог та просили задовольнити позов. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав: За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду стали захист його невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - гаражем, розташованому у гаражному кооперативі ««Цементник» у місті Балаклія Харківської області. Встановлено, що право власності на гараж [NUMBER] (новий [NUMBER]), який знаходиться у кооперативі «Цементник» у місті Балаклія Харківської області по вулиці Куйбишева, зареєстровано за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1993 року (а.с.14-15,27-30). Згідно наданої копії довіреності вбачається, що [PERSON] від 17.12.2004 року видав [PERSON] довіреність, якою уповноважив її бути його представником з усіма необхідними повноваженнями зокрема з питання розпорядження належним йому гаражем (а.с.16). Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть (а.с.17) [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина на гараж [NUMBER] (новий [NUMBER]) у кооперативі «Цементник» у місті Балаклія Харківської області по вулиці Куйбишева. Спадкоємцями померлого є його діти, відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину, проте до державної нотаріальної контори не звертались (а.с.18-24). Позов [PERSON] визнали в повному обсязі (а.с.36,38). Як вбачається з довідки гаражного товариства «Цементник» №08 від 10.04.2014 року , гараж № [NUMBER] (старий [NUMBER]) зареєстрований за [PERSON] з 2004 року (а.с.25). Згідно довідки гаражного товариства «Цементник» №53 від 10.04.2014 року встановлено, що земельна ділянка по вул. Куйбишева в місті Балаклія є власністю Балаклійської міської ради Харківської області та відповідно до ст..41 Земельного кодексу України знаходиться в постійному користуванні ГТ «Цементник» для функціонування товариства. Рішень щодо закріплення земельних ділянок за кожним членом кооперативу, а також за [PERSON] не приймалось (а.с.26). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачкою доведено добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння) понад 10 років, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved