Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з залученням заінтересованої особи Тарутинської РДА Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 3 вересня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Одеської області від 08 січня 2003 року під № 01/А-2003 було виписано на імя її батька [PERSON] [PERSON] акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №065673. Виписуючи державний акт в графі прізвище, імя, по батькові батько позивачки зазначений як Шумілін Анатолій Петрович замість вірного Шумилін Анатолій Петрович. При видачі документу батько позивачки не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. 15 грудня 2006 року [PERSON] помер. Мати позивачки [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та за життя склала заповіт від 18 лютого 2008 року, яким заповідала позивачці земельну ділянку площею 7,88 га, яка належала за життя її чоловікові [PERSON], згідно вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю. 19 грудня 2009 року [PERSON] померла. Спадкоємицею на спадщину після смерті [PERSON] є позивачка за заповітом. При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачці було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщина та відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №065673 її батькові [PERSON] та визначити додатковий термін для звернення з заявою про прийняття спадщини строком на один місяць. Також позивачка зазначила, що встановлений строк вона пропустила, у звязку з тим, що на момент смерті матері вона була неповнолітньою. Позивачка в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання також не зявився. На адресу суду від нього надійшла телеграма про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог позивачки немає, просить розглянути без його участі. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права, тому необхідно керуватися ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2003 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №065673, виданий на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Одеської області від 08 січня 2003 року № 01/А-2003, площею 7,88 га., розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, де в графі прізвище, імя, по батькові його помилково записали, як Шумілін Анатолій Петрович замість вірного Шумилін Анатолій Петровчи . 15 грудня 2006 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №081835 виданого виконавчим комітетом Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області його прізвище, імя, по-батькові зазначено як Шумилін Анатолій Петрович. Факт, про встановлення якого просить позивачка підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], мешканців смт. Березине Тарутинського району Одеської області. [PERSON] того, встановлення даного факту, має для позивачки юридичне значення, оскільки надасть їй право належним чином оформити право на спадок, який залишився після смерті матері. Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №065673 належить [PERSON], а тому вважає встановленим факт належності правовстановлюючого документу. В силу ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця [PERSON], а саме з 19 грудня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №207267. [PERSON] того, за життя [PERSON] склала на імя позивачки [PERSON] заповіт від 18 лютого 2008 року, яким заповідала їй земельну ділянку площею 7,88 га, яка належала її чоловікові [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №065673. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Відповідно довідок Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] за життя була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Суд також визнає, що зазначена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць оскільки відповідач не заперечує проти позову та позивачка пропустила строк з поважної причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного ст.ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України ,

Outcome: approved