Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 21 березня 2014 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до [INFO]. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 19 листопада 1993 року вона з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Однак 27 лютого 2002 року між сторонами був розірваний шлюб, а донька залишилась проживати разом з матір'ю. Також позивачка вказує, що відповідач періодично у добровільному порядку надавав кошти на утримання доньки, однак після досягнення останньою повноліття припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій. Оплата за навчання на другому курсі у розмірі 10 980, 00 на рік здійснюється позивачкою. У зв'язку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно донька не в змозі. Крім того, [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з витратами на одяг, харчування, освіту, та інші потреби. Тому позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала вищевказані позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 19 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Однак 27 лютого 2002 року між сторонами був розірваний шлюб, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], а донька [PERSON] залишилась проживати разом з матір'ю. Також судом встановлено, що [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій, що підтверджується відповідною довідкою №1057/ф2 від 24 грудня 2013 року. Згідно договору укладеному між Одеською національною академією харчових технологій та [PERSON] від 19 липня 2012 року оплата за навчання на другому курсі складає 10 980, 00 грн. на рік. У судовому засіданні також доведено, що відповідач періодично у добровільному порядку надавав кошти на утримання доньки, однак після досягнення нею повноліття припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Тобто на даний час [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. У зв'язку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно [PERSON] не в змозі. Крім того, вона потребує матеріальної допомоги у зв'язку з витратами на одяг, харчування, освіту, та інші потреби. Позивачка має невеликий систематичний дохід, якого недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовами, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Згідно ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, то можна вважати його дохід нерегулярним та досить мінливим. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 21 березня 2014 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до [INFO].

Outcome: approved