Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що згідно рішення Болехівського міського суду від 16.05.2014року присуджено з відповідача стягнення аліментів у розмірі 1/4частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у розмірі по 300 гривень щомісячно на сина є дуже мізерними, які навіть не перевищують 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає, що розмір аліментів потрібно збільшити, оскільки на утримання дитини потрібно витрати на харчування, одяг. ЇЇ доходів на всі ці необхідні для дитини речі не вистачає. Відповідач протягом шести місяців офіційно не працює, а їздить на заробітки закордон, заробляє значні кошти. У звязку із зміною матеріального стану та враховуючи, що на син [PERSON], 27.11.2011року народження перебуває на її утриманні, просить збільшити розмір аліментів щомісячно на тверду грошову суму по 1000 грн. на дитину, до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини по 700 грн. щомісячно до досягнення повноліття, про що подала відповідну заяву. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі по 500грн. на дитину, зазначивши, також, що він є безробітним. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов в уточненому вигляді підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що 26 травня 20014 року шлюб було розірвано між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3). Відповідно до рішення Болехівського міського суду від 16 травня 2014року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 27.11.2011року народження в розмірі 1/4частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сина повноліття, що підтверджується рішенням суду\~(а.с.4-5). При вирішенні позовних вимог про зміну розміру аліментів суд також керується і\~положеннями\~\~ст.182 СК України\~щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема це\~\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, суд враховуючи наведене, те що позивачка здійснює догляд за сином; матеріальне становище позивачки та відповідача, те, що відповідач являється фізично здоровою особою молодого віку, на утриманні немає інших осіб, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 550 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], 27 листопада 2011року народження, до досягнення повноліття. Стягнення аліментів по виконавчому листу №339/227/14-ц, 2/339/132/14р. від 17 березня 2015року виданого згідно рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2014 року слід припинити. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави На підставі наведеного ст. 48, 51 Конституції України, ст.180-184,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved