Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2008 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 300 грн. до ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 31.08.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.07.2010 року, про що свідчить відповідне свідоцтво. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2008 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. На даний час позивачка працює помічником вихователя дитячого садку «Ромашка», але перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, яку народила від іншого чоловіка. Але її заробітку та визначених рішенням суду аліментів в повній мірі не вистачає для утримання та повноцінного забезпечення потреб дитини. Крім цього, розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вона змушена звернутись до суду з вказаною позовною заявою. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги позивачки задовольнити частково та змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача - [PERSON] на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2008 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 300 грн. щомісяця на 1109 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Зазначає, що позивачкою не надано доказів зміни її матеріального чи сімейного становища, а також доказів витрачання нею коштів на утримання дитини. [PERSON] частково згоден на збільшення розміру аліментів, оскільки не має постійного місця роботи та доходу, рухомого чи нерухомого майна та перебуває на утриманні батьків. Догляд за сином він здійснює тоді, коли [PERSON] дозволяє йому це, не зважаючи на його бажання постійно бути разом зі своєю дитиною. Після розірвання шлюбу він надавав матеріальну допомогу [PERSON] , на утримання дитини, але розписок з неї не брав. В судовому засіданні позивачка на позові наполягала. При цьому пояснила, що аліментів у розмірі 300 грн. недостатньо для утримання сина і вважає, що достатньою буде сума у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Зазначає, вона має аналогічну травму яку відповідно до медичної довідки за 2018 рік отримав відповідач. Із-за отриманої травми вона також потребує лікування та операції. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково на суму 1109 грн. з підстав, викладених у відзиві. В судовому засіданні відповідач пояснив, що хворіє і потребує коштів на лікування, безробітний, а тому не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.07.2010 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 173 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 8 (а.с.4). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2008 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 11.08.2008 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.6). Постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.03.2012 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1855/08, виданим 17.11.2008 року Біляївським районним судом Одеської області (а.с.10). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а розмір аліментів - 300 грн., які стягуються з відповідача менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яких недостатньо для утримання сина. Ст. 7 закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тобто, прожитковий мінімум в тому числі для дітей протягом певного періоду часу збільшується, що і стало підставою для звернення позивачки з вказаним позовом до суду. Визначаючи розмір аліментів суд враховуючи положення ст. ст. 141, 180 - 182, 192 СК України, Конвенцію про права дитини, розмір прожиткового мінімум для дитини, визначений законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік». У позивачки на утриманні крім спільного сина з відповідачем [PERSON] [INFO] , знаходиться також дитина від іншого шлюбу [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.07.2016 року (а.с.94). Щодо стану здоров`я позивачки та відповідача. З виписки №6473 із медичної картки стаціонарного хворого від 18.01.2019 року та консультаційного висновку спеціаліста КНП Біляївської районної ради «Біляївська центральна районна лікарня» вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: закритий консолідований оскольчатий перелом н/з обох кісток правої гомілки зі зміщенням обломків, внаслідок чого потребує лікування. З виписного епікризу з 09.04.2018 року по 07.05.2018 року карти стаціонарного хворого № 4087 КУ «Міська клінічна лікарня №1» вбачається, що [PERSON] встановлено наступний діагноз: політравма, закритий оскольчатий перелом кісток правої великої гомілкової кістки зі зміщенням відламок. Закритий перелом заднього краю великої гомілкової кістки без зміщення. ЗЧМТ рвано-розтрощені рани та садна голови, внаслідок чого він потребує лікування (а.с.44), а згідно комп`ютерної томографії нижньої треті правої гомілки [PERSON] від 18.01.2019 року вбачається, що він має травму великої гомілкової кістки (а.с.60). Відповідно до консультативного висновку ангіохірурга Медицинського центру спортивної реабілітації [PERSON] , [PERSON] потребує хірургічного лікування в плановому порядку справа, а також іншого лікування (а.с.81). Тобто позивачка та відповідач потребують лікування пов`язаного з отриманням травм ніг. Згідно 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем надано докази про те, що він потребує планового лікування, про те доказів того, що він непрацездатний та потребує стороннього догляду суду не надано. З довідок з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації №1253 від 16.09.2019 року та №1701 від 04.12.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований та постійно мешкає один у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про те, що на його утриманні інших осіб не перебуває. З довідки державного виконавця Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області №2236 від 20.09.2019 року вбачається, що [PERSON] за період з березня 2019 року по вересень 2019 року сплатив на користь [PERSON] 26000 грн., з яких: в березні 2019 року - 16000 грн., в серпні 2019 року - 10000 грн., що свідчить про те, що він не сплачував аліменти щомісячно на утримання сина відповідно до рішення суду від 31 жовтня 2008 року, дитина знаходилась на повному утриманні позивачки, а сплачував заборгованість по ним (а.с.59). Враховуючи те, що з часу ухвалення судового рішення з 31.10.2008 року пройшло чимало часу, зросли ціни на продукти та товари, прожитковий мінімум на утримання дитини постійно зростає і розмір аліментів, які стягуються з відповідача - 300 грн. щомісячно на дитину є недостатніми для її утримання та є меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги те, що сторони мають аналогічний стан здоров`я, після отриманих травм потребують лікування, знаходження на утриманні позивачки двох дітей, а тому суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів до ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме інтересам дитини. Згідно абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, при розгляді справ про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому аліменти у розмірі ј частки необхідно стягувати з відповідача з дня набрання вказаного рішення законної сили. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved