Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивачка вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 32,93 кв.м. Вказана квартира належала матері [PERSON] - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 22.01.1997 року. Після смерті своєї матері [PERSON] 07.04.2006 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними синами померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження. Таким чином, позивачка та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом та мають право на отримання спадщини в рівних частинах. 16.04.2013 року позивачка звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 2/3 частки квартири [ADDRESS], оскільки [PERSON] відмовився від своєї 1/3 частки спадщини на її користь. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] шляхом подачі 04.12.2013 року заяви до Першої маріупольської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON], однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за життя [PERSON] не було проведено державної реєстрації права власності спірної квартири. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вказали, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Третя особа державний нотаріус Першої маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П. в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка 03 грудня 1973 року уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2006 року [PERSON] отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] загальною площею 32,93 кв.м., жилою площею 16,76 кв.м. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Після смерті [PERSON], померлого [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав спільно з спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадкове майно, якщо упродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. В судовому засіданні встановлено , що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивачка звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO], однак їй було відмовлено, оскільки [PERSON] за своє життя не встиг зареєструвати право власності на вказану квартиру в органі, який у відповідності з вимогами законодавства, що діяло на той час, здійснював державну реєстрацію прав власності на об'єкт нерухомості. Відповідно до п.10 додатку №1 до п.2.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, документом для реєстрації право власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved