Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить : визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 55 будинку 47 по вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі . В обґрунтування позову навела наступне. [PERSON] була одружена з [PERSON]. Шлюб зареєстрований у Довгинцевському вiддiлi державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 512 від 08.10.2010 року. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на Павлець. Позивач [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. Право власності на дану квартиру було за позивачем зареєстровано 07.06.2006 року в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на підставі договору купівлі-продажу. За згодою позивача [PERSON], її батько [PERSON] та мати [PERSON] були зареєстровані 26 жовтня 2010 року в належній їй квартирі, де деякий час проживали разом з її сімєю. У червні 2013 року [PERSON] виїхала до країни Італія на постійне місце мешкання. Адресу свого мешкання не повідомила, бо мешкає тимчасово в орендованому житлі з червня 2013 року до теперішнього часу. У лютому 2015 року батько [PERSON] виїхав до країни Росія селище Долбіно на постійне місце мешкання, де і мешкає у родичів по теперішній час. Згідно довідки «НоваКОМ» № 15 від 22.07.2015 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані батьки позивача: [PERSON] та [PERSON]. Приїхати до України та знятися добровільно з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] не мають можливості та коштів. Виїхали батько й мати позивача до іноземних країн на постійне місце мешкання добровільно, за власним бажанням. Ніяких домовленостей між власником житла [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] не існує. Батьки тривалий час не проживають за місцем реєстрації. За комунальні послуги не сплачують, отже не мають ніяких законних підстав користуватися та бути зареєстрованим у житлі позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] маючи реєстрацію у квартирі [PERSON] створюють значні перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Вона змушена нести і додаткові витрати, оскільки відповідачі не проживають у квартирі, на них нараховуються комунальні платежі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються. Позивач не має змоги у повній мірі здійснювати своє право власності. На теперішній час [PERSON] не може оформити житлову субсидію. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні будь-хто інший, відповідачам не чинили. Вони добровільно визначили собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. Оскільки об'єктивно порушуються права позивача [PERSON], вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності в помешканні без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання, з яких вбачається, що доводиться позивачці рідним братом, а відповідачам сином. Йому відомо, що мати виїхала до Італії у 2012 році, а батько до Росії понад один рік назад. Батьки залишили квартиру добровільно, в квартирі не мешкають. Як йому відомо зі слів батьків, вони не заперечують проти задоволення позову. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: витяг про реєстрацію права власності (а.с.5), витяг (а.с.6), договір купівлі продажу (а.с.7), довідка (а.с.8,9), свідоцтво про шлюб (а.с.11), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.12), паспорт (а.с.10, 13-14, 15,16), міграційна картка (а.с.17). Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. У судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які є батьками позивачки. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають без поважних причин понад 1 рік, оскільки [PERSON] виїхала до Італії, а [PERSON] до Росії. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивачки, показаннями свідка, витягом про реєстрацію права власності (а.с.5), договором купівлі продажу (а.с.7), довідками (а.с.8,9), свідоцтвом про шлюб (а.с.11), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12), міграційною карткою (а.с.17). Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі відсутні в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання кожного з них таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 47/55. Вислухавши представника позивачки, свідка, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved