Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, народила сина - [PERSON] , [INFO] , якого відповідач визнав своїм сином. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в достатній мірі не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 13-14). В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив про відсутність в нього стабільного заробітку, офіційно не працевлаштований, має третю групу інвалідності та отримує пенсію в розмірі 1300 грн. щомісячно, по можливості надає матеріальну допомогу дітям. Просив стягнути з нього аліменти у мінімально можливому розмірі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачкою доказів, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2015 року шлюб зареєстрований 13 листопада 2012 року Широківською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 14 від 13 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 серпня 2016 року серії [NUMBER] , актовий запис № 171 (а.с. 8). З довідки про склад сім`ї від 20 лютого 2020 року № 184 вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю (а.с. 6). З наданих відповідачем доказів, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень встановлено наступне. З копії довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-08 № 038862 від 23 грудня 2008 року вбачається, що [PERSON] встановлено третю групу інвалідності безстроково. Протипоказана праця на висоті, значні фізичні навантаження. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, майновий стан відповідача, є інвалідом третьої групи, а отже працездатною особою за певних обмежень, отримує пенсію по інвалідності, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial