Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] та виселити відповідача [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що 19 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюбі з відповідачем, [PERSON], який оселився в її житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], який вона придбала у власність в серпні 2013 року. Але в березні 2014 року за рішенням суду її шлюб з відповідачем було розірвано, та останній відмовляється добровільно залишити будинок. 01 травня 2014 року колишній чоловік вчинив з нею сварку, під час якої виганяв її будинку та висловлював погрози, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тому позивачка ставить питання про виселення відповідача, який систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для неї спільне проживання в одному будинку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала заяву, в якій просила позов задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивачки, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. [PERSON] є єдиним власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№3204. В будинку зареєстровані як постійні мешканці позивачка [PERSON] разом з малолітнім сином, [PERSON], а також проживає з ними без реєстрації відповідач, [PERSON] Відповідально до ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. З наданої до позову копії заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області по справі № 630/126/14-ц від 06 березня 2014 року вбачається, що сторони, [PERSON] і [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2013 року, який було розірваного за позовом [PERSON] В подальшому, позивачка звернулась до Люботинського ВМ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області 01 травня 2014 року з заявою про те, що відповідач того дня вчинив сімейну сварку, під час якої висловлював в її адресу погрози фізичної розправи. В ході перевірки за зверненням позивачки органом міліції було прийнято рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та одночасно з цим роз'яснено [PERSON] про можливість звернення до суду для вирішення цивільно-правового спору. В своєму позові [PERSON] в якості підстав для виселення відповідача вказує на систематичне порушення ним правил співжиття в її будинку, що унеможливлює для неї подальше спільне з ним проживання. Але належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів позивачка суду не надала, та в матеріалах, доданих до позову, такі докази відсутні. В зв'язку з цим суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed