Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 01.07.2006 року. Шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 67. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюб на дату подачі позову розірвано. Позивачка вказує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, але має можливість платити аліменти, так як нікому аліменти не платить, інших неповнолітніх дітей, непрацюючих батьків, повнолітніх дочку чи сина не має. Посилаючись на зазначене позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини- сина, [PERSON], [INFO], - у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву, в котрій просила розглянути справі без її участі та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітної плати /доходу/ відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Суд розглянув справу на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Як встановлено судом, сторони по справі уклали шлюб 01.07.2006 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 67.( а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження дитини сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]./а.с.5/. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.6). Згідно довідки виконкому Білопільської міської ради від 12.12.2014 року вбачається, що позивачка з сином фактично проживає по [ADDRESS]./а.с.7/. Позивачка працює на посаді фельдшера у КЗСОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та має регулярний заробіток .(а.с.8). Відповідач працює та має регулярний заробіток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу Украіни батьки зобов'язані матеріально забезпечувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.» Але розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначено в ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України-не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має можливість надавати аліменти на утримання сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved