Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2007 року належить квартира [ADDRESS] відповідач, був прописаний нею в зазначеному житловому приміщенні з її дозволу, як чоловік доньки. Шлюб між донькою позивачки [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 24 вересня 2010 року [PERSON] знаходився у містах позбавлення волі, після звільнення у березні 2013 року відповідач за вказаною адресою не проживає, оскільки зібравши усі свої речі виїхав у невідомому для всіх напрямку, його особистих речей в квартирі немає, він не сплачує комунальні послуги, вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд вважати підставами позову ст.. 405 ЦК України, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 24.12.2007 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]./а.с. 6-7/, посвідченого 24.12.2007 року за реєстром Д-345 приватним нотаріусом Макіївського міського округу [PERSON], та зареєстровано в БТІ м. Макіївки №17299785 від 09.01.2008 року /а.с. 8-9/. З домової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] прибув з міст позбавлення волі./а.с. 10-13/. Довідкою наданою Маріупольським ВЦ УДД України з питань виконання покарань у Донецькій області №138 підтверджується що [PERSON] звільнений від відбування покарання умовно - достроково 07.03.2013 року./а.с.16/. Згідно з актом складеним ОСББ «Гвардійська» 12.11.2013 року [PERSON] не мешкає за адресою реєстрації: адресою [ADDRESS] p з вересня 2010 року /а.с. 15/. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі за адресою [ADDRESS] без поважних причин більше одного року, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні, витрати на житлово-комунальні послуги він не несе, житлом не цікавиться, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням, крім того, він не є більше членом родини власника квартири, оскільки шлюб між [PERSON] та донькою позивачки [PERSON] розірваний. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Контституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени родини власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Член родини власника житла втрачає право користування житлом при відсутності члена родини без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю чи законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved