Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього: [PERSON], звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] декілька років тому познайомилась з відповідачем, [PERSON], [INFO]. Через деякий час, сторони почали проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, вирішили не оформлювати відносини у встановленому законами України та Сімейним кодексом України порядку, проживали у цивільному шлюбі. [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON], про що 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції внесено відповідний актовий запис за №69, свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Після народження сина, приблизно навесні 2015 року, через неможливість нормального проживання з [PERSON] позивачка переїхала за місцем її прописки до міста Балаклія Харківської області разом з дитиною [PERSON]. Вказаний факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 06.12.2017 року, відповідно до якої - [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 16 жовтня 2015 року по теперішній час. Відповідач, [PERSON] з моменту народження дитини і до сьогоднішнього дня фактично не цікавиться своїм сином, жодним чином не допомагає у його вихованні, не надає матеріальну допомогу на його утримання, забезпечення його всім необхідним. Тому просить суд позбавити [PERSON] - [INFO] мешканця [ADDRESS] батьківських прав відносно сина [PERSON] - [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить позов розглянути без його участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій просять розглянути справу у відсутності їх представника. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином третя особа повідомлялася про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється судове рішення. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], його батька зазначені сторони по справі. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] з 16 жовтня 2015 року по теперішній час. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15 грудня 2017 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з своїм сином [PERSON]. За таких обставин, судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не надає майнову допомогу на утримання дитини, а також суд враховує, що відповідач повністю визнав позовні вимоги. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідача від обов'язків по вихованню дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, те що відповідач фізично здоровий. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166,167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved