Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2012 року, шлюб між ними розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2015 року (а.с.12). Прізвище позивачки змінено після реєстрації шлюбу з гр-ном [PERSON] (а.с.15). Від шлюбу з відповідачем мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 серпня 2012 року, виданим виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №10. В графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки Комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення №14163 від 19.06.2018 позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], 2012 року народження (а.с.21). 06.02.2018 року спеціалістом служби у справах дітей Покровської міської ради [PERSON] було проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в ході якого встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умов: окрема кімната, окреме спальне місце, є місце для ігор та відпочинку, є одяг, іграшки, продукти харчування. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації позивачка [PERSON], її дочка [PERSON] та чоловік позивачки - [PERSON] без реєстрації (а.с.8). Дочка позивачки - [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад №6 «Сонечко», її батько - [PERSON] не приймає участі у вихованні, не спілкується з вихователями, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям та розвитком дочки, не забирає дитину з дитячого садка, що підтверджується довідкою дошкільного навчального закладу (а.с.9). Позивачка дочку виховує самостійно. Згідно довідки Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №14.18-29/335 від 04.01.2018 року заборгованість по виконавчому листу №2/235/353 від 20.02.2015 року, виданому Красноармійським міськрайонним судом, згідно якого [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року складає 22100,25грн. (а.с.14). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року оголошено розшук [PERSON], оскільки за останнім відомим місцем мешкання за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Новосергіївка, він не проживає, 11.09.2013 року знятий з реєстрації за вказаною адресою, місце мешкання його невідомо (а.с.11). Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради 20.09.2018року надано висновок за №05/26-1244 про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яким встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Шлюб між батьками розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2015 року. На даний час дитина проживає разом з матір'ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 06.02.2018р. Відповідно довідки дошкільного навчального закладу №6 «Сонечко» Покровської міської ради, позивачка самостійно виховує свою дочку [PERSON], батько участі у вихованні не приймає. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2015 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON]. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2017 року оголошено розшук боржника. Згідно листа Покровського ВП Головного управління національної поліції в Донецькій області від 03.08.2018 троку №25380/01-01, [PERSON] знаходиться в державному розшуку за Покровським ВП ГУНП в Донецькій області, як особа, яка ухиляється від сплати аліментів, розшукова справа №24-74 від 22.01.2018 року. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 12.09.2018 року у присутності [PERSON] [PERSON] не був повідомлений належним чином про дату та час проведення засідання комісії у зв'язку з тим, що місце проживання невідоме, засобі зв'язку відсутні. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підстави позбавити його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виявляє інтересу до дитини, не спілкується з нею, не виявляв щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дочки, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров'я та розвитку, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість. Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено квитанцією від 15.06.2018 року (а.с.1). У зв'язку з задоволенням позовних вимог сплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved