Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач, маючи сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням сина не займається. Має велику заборгованість по сплаті аліментів на дитину. Син проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні і вихованні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовльнити. Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст.74 ч.5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи- органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Медведєва Т.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування Новосанжарської РДА, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 січня 2011 року Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1 (а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON], актовий запис № 958 (а.с.6). Згідно довідки Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 1286 від 09.11.2016 року, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає чоловік, дочка та син [PERSON] (а.с.11). Дитина [PERSON], 2010 р.н. відвідує дитячий садок з вересня 2014 року по цей час. На протязі цього періоду батько [PERSON], 1987 р.н. жодного разу не приходив до дитини, з дитиною не спілкується та не приймає участь у його вихованні, має заборгованість по виконавчому листу про стягнення аліментів на утримання сина (а.с.12,13,14,15). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки [PERSON] від 27.01.2017 року вбачається, що створені всі умови для проживання членів її сім'ї, стосунки між членами родини доброзичливі, з рідним батьком [PERSON] хлопчик не спілкується (а.с.29). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання відповідача [PERSON] від 27.01.2017 року вбачається, що за вказаною адресою відповідач не проживає, сусіди мешканців будинку не бачили (а.с.30). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько дитини, [PERSON] разом з дитиною [PERSON] не проживає, не піклується про нього, матеріально не забезпечує, та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивачки до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved