Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому первісно просила: припинити та відповідача [PERSON] право спільної часткової власності на домоволодіння по вул. Галілея, буд. 32 у м. Кривому Розі; поділити в натурі домоволодіння по вул. Галілея, 32 у м. Кривому Розі, передати їй та визнати за нею право приватної власності на житловий будинок «А-1», житловою площею 43,4 кв. м., загальною площею 67,7 кв. м; сарай «В» с площею основи 18,7 кв. м;, вбиральню «Г» с площею основи 1,3 кв. м; гараж «М» с площею основи 28,8 кв. м; замощення ІІ, огорожу 1,2; передати відповідачу [PERSON] і визнати за ним право приватної власності на житловий будинок «Б-1», житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 41 кв. м, якому присвоєно поштову адресу - вул. Галілея, буд. 32-а, літню кухню «Д» с площею основи 14,0 кв. м; гараж «Е» с площею основи 10 кв.; гараж «И» с площею основи 21,0 кв. м, навіс «К» с площею основи 21,4 кв. м; душ «Ж» с площею основи 1,6 кв. м; погріб «Л» с площею основи 9,2 кв. м;, огорожу 3-6, замощення ІІІ; виділити їй в натурі 2/3 частки земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 1211000000:06:088:0014, розташованої по вул. Галілея, буд. 32 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, код цільового призначення 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), на якій відповідно розміщений окремий житловий будинок «А-1», що передається мені в результаті поділу домоволодіння в натурі; виділити відповідачу [PERSON] в натурі 1/3 частку земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 1211000000:06:088:0014, розташованої по вул. Галілея, буд. 32 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, код цільового призначення 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій відповідно розміщений окремий житловий будинок «Б-1», що передається відповідачу в результаті поділу домоволодіння в натурі; встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1090 га, яка знаходиться у фактичному користуванні в мене та відповідача [PERSON] по вул. Галілея, буд. 32 у м. Кривому Розі, виділив мені 2/3 частки, а [PERSON] 1/3 частку земельної ділянки; зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, знести металеву огорожу, встановлену ним самовільно між житловими будинками «А-1» і «Б-1». В подальшому за заявою позивачки ухвалою суду позов в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1090 га. та покладення зобовязання на відповідача знести металеву огорожу, встановлену ним самовільно на земельній ділянці між будинками А-1 та Б-1 по вул.. Галілея, буд. 32, буд 32-а у м. Кривому Розі - залишений без розгляду. Подавши уточнену позовну заяву, позивачка просить: припинити її та відповідача [PERSON] право спільної часткової власності на домоволодіння по вул. Галілея, буд. 32 , буд. 32-а у м. Кривому Розі та на земельну ділянкуплощею 0,1 га , кадастровий номер -1211000000:06:088:0014 за цією ж адресою; поділити в натурі домоволодіння по вул. Галілея, буд.32, буд. 32-а у м. Кривому Розі, виділити мені і визнати за мною право приватної власності житловий будинок А-1 загальною площею 67,7 кв. м, житловою площею 43,4 кв. м, вартістю 208632,00 грн.; сарай В площею 18,7 кв. м, вартістю 21287,00 грн.; вбиральню Г площєю 1,3 кв. м, вартістю 4172,00 грн.; гараж М площею 26,8 кв. м, вартістю 118730,00 грн.; огорожу №1, вартістю 2025,00 грн.; ворота/хвіртку №2 вартістю 1920,00 грн.; замощення ІІ вартістю 4595,00 грн., всього вартістю: 361361,00 грн.; виділити відповідачу [PERSON] і визнати за ним право приватної власності на житловий будинок Б-1 загальною площею 41 кв. м; житловою площею 38,3 кв. м, вартістю 116781,00 грн.; літню кухню Д площею 14 кв.м вартістю 35645,00 грн.; гараж Е площею 10 кв. м, вартістю 19735 грн.; літній душ Ж площею 1,6 кв. м, вартістю 2650,00 грн.; вбиральню З площею 1,6 кв. м, вартістю 4633,00 грн.; гараж И площею 21,0 кв. м, вартістю 80461,00 грн.; навіс К вартістю 11355,00 грн.; погріб Л площею 9,2 кв. м, вартістю 23330,00 грн.; ворота/хвіртку №3 вартістю 1306,00 грн.; огорожу №4 вартістю 2869,00 грн.; огорожу №5 вартістю 2842,00 грн.; огорожу №6 вартістю 2316,00 грн.; водоколонку 1 вартістю 111,00 грн.;замощення ІІІ вартістю 6110,00 грн., всього вартістю 319144,00 грн.; виділити їй в натурі частку земельної ділянки кадастровий номер 1211000000:06:088:0014, розташованої по вул. Галілея, буд. 32 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, площею 511,0 кв.м, вартістю 70257,00 грн.; виділити відповідачу [PERSON] в натурі частку земельної ділянки кадастровий номер 1211000000:06:088:0014, розташованої по вул. Галілея, буд. 32-а у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, площею 489 кв.м, вартістю 67232,00 грн.; стягнути на її користь з відповідача [PERSON]Л грошову компенсацію за зменшення частки у праві власності на домоволодіння в сумі 86309,00 грн. та за зменшення частки у праві власності на земельну ділянку в сумі 21402,00 грн., всього: 107711 грн. Також просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] судові витрати, сплачені нею: за судовий збір 4216,89 грн., за правову допомогу 5000,00 грн., за судову експертизу 9000,00 грн., за послуги щодо складання технічної документації земельної ділянки - 3500,00 грн., усього: 21716,88 грн. В обгрунтування уточненного позову наводить наступне. На підставі договору дарування, посвідченого 08.12.2004 р. приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №9853, їй та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння по вул. Галілея, 32 у м. Кривому Розі. Вона, позивачка є власником 2/3 частини, а відповідачу належить 1/3 частина. Право власності на домоволодіння зареєстроване в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 11.12.2004 р. в реєстровій книзі 1 дод.-40 під №107 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Під час укладання договору дарування домоволодіння складалось з житлового будинку А-1, житловою площею 43,4 кв. м, загальною площею 67,7 к. м, літньої кухні Б, сараю В, вбиральні Г, літньої кухні Д, гаражу Е, душу Ж, вбиральні З, водоколонки І, огорожі 1, та було розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,2090 га. У відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України у звязку з набуттям права власності на житловий будинок з господарчими спорудами ним перейшло право користування земельною ділянкою. Після отримання домоволодіння у власність між нею та відповідачем [PERSON] виникла домовленість, у результаті якої їй в користування перейшли житловий будинок А-1, сарай В, вбиральня Г, а відповідачу - літня кухня Б, літня кухня Д, гараж Е, душ Ж, вбиральня [PERSON] Ш і огорожа 1 залишились у загальному користуванні. Але у звязку з тим, що літня кухня Б фактично була житловим приміщенням ними за домовленістю отримані свідоцтва про право спільної часткової власності від 11.02.2016 р. індексний номер 53072855, нею - на 2/3 частки, відповідачем на 1/3 частку, на складові частини обєкта нерухомого майна: житловий будинок А-1, житловою площею 43,4 кв. м, загальною площею 67,7 кв. м; житловий будинок Б-1, житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 41 кв. м; сарай В; вбиральня Г; літня кухня Д; гараж Е, гараж И, гараж М, навіс К, душ Ж, погріб Л, огорожа 1-6, водоколонка 1; замощення ІІ, ІІІ. Свідоцтва про право власності від 11.02.2016 р. зареєстровані Криворізьким міським управлінням юстиції в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На цей час у її фактичному користуванні знаходяться житловий будинок А-1, житловою площею 43,4 кв. м , загальною площею 67,7 кв. м; сарай В, вбиральня Г, гараж М, замощення ІІ, огорожа 1,2. У користування відповідача знаходиться житловий будинок Б-1, житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 41 кв. м; літня кухня Д, гараж Е, гараж И, навіс К, душ Ж, погріб Л, огорожа 3-6, замощення ІІІ, водоколонка 1. Земельна ділянка площею 0,1 га приватизована ними на праві спільної часткової власності 22.07.2013 р., їй видане свідоцтво про право власності на 2/3 частки земельної ділянки, а відповідачу - на 1/3 частку. Кадастровий номер земельної ділянки -1211000000:06:088:0014. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.07.2013 р. Залишок земельної ділянки площею 0,1090 га знаходиться в фактичному користуванні. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 16.03.2016 р. №109 присвоєно поштову адресу: вулиця Галілея, будинок 32, домоволодінню, яке складається з житлового будинку під літерою А, загальною площею 67,7 кв. м; сараю В, вбиральні Г, гаражу М; вулиця Галілея, будинок 32 а, домоволодінню, яке складається з житлового будинку під літерою Б-1, загальною площею 41 кв. м; літня кухня Д, гараж Е, гараж И, навіс К, душ Ж, погріб Л. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України та ч.1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Таким чином, земельна ділянка з розташованими на ній житловими будинками та надвірними господарськими спорудами належать позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначення часток кожного із співвласника, які складають 2/3 та 1/3 частини майна. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що\~учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Зазначає, що наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Вказує, що відповідач [PERSON] відмовляється від оформлення поділу у добровільному порядку, перешкоджає мені у користуванні належної мені частки земельної ділянки, чим порушує мої права. Тому я звертаюсь до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Статті 15, 16 ЦК України\~та\~ст. 152 ЗК України гарантують, кожній особі право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.\~Часткою 2 ст. 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Пунктом 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~ від 4 жовтня 1991 року\~(з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що в спорах про\~поділ\~будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до\~абз. 1 п. 6 цієї ж постанови Пленуму Верховного суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При вирішенні питання про виділ в натурі земельної ділянки співвласнику, якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. \~Пунктом 11 цієї ж постанови Пленуму Верховного суду передбачено можливість обєднання в одному позові вимог про поділ житлового будинку та виділ частки земельної ділянки в натурі. Як випливає з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.02.2016 р., з рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 16.03.2016 р. №109, у спільній частковій власності знаходяться два окремих жилих будинків, яким присвоєно окремі поштові адреси. Тому їй та відповідачу може бути виділено окремий будинок зі спорудами, які знаходяться у фактичному користуванні кожного з нас, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яку було призначено у судовому засіданні з метою визначення вартості майна, можливості розподілу домоволодіння та земельної ділянки, а також розробки варіантів розподілу. Висновком експертизи визначено наступне: вартість домоволодіння - 671505,00 грн.; вартість 2/3 частки домоволодіння, яка належить їй, позивачці 447670,00 грн.;. вартість 1/3 частки домоволодіння, яка належить відповідачу - 223835,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,1 га, - 137489,00 грн.; вартість 2/3 частки земельної ділянки, яка належить їй, позивачці, - 91659,00 грн.; вартість 1/3 частки земельної ділянки, яка належить відповідачу, - 45830,00 грн. Експертом запропоновано два варіанти розподілу житлових будинків з господарськими спорудами та земельної ділянки, у відповідності до зазначених варіантів розподілу домоволодіння, які враховують складений між нею, позивачкою та відповідачем порядок користування з відступом від ідеальних часток та наданням ним можливості безпосереднього доступу до своїх будівель і споруд, технічного обслуговування зовнішніх стін будівель, проїзду та проходу до своєї частини домоволодіння. Вважає необхідним застосування першого варіанту розподілу. За першим варіантом розподілу домоволодіння по вул. Галілея, 32 і 32-а у м. Кривому розу з відступом від ідеальних часток, з врахуванням складеного порядку користування їй має бути виділено: житловий будинок А-1 загальною площею 67,7 кв. м, житловою площею 43,4 кв. м, вартістю 208632,00 грн.; сарай В площею 18,7 кв. м, вартістю 21287,00 грн.; вбиральня Г площею 1,3 кв. м, вартістю 4172,00 грн.; гараж М площею 26,8 кв. м, вартістю 118730,00 грн.; огорожа №1, вартістю 2025,00 грн.; ворота/хвіртка №2 вартістю 1920,00 грн.; замощення ІІ вартістю 4595,00 грн., всього вартістю: 361361,00 грн. За цим варіантом розподілу, відповідачу має бути виділено: житловий будинок Б-1 загальною площею 41 кв. м; житловою площею 38,3 кв. м, вартістю 116781,00 грн.; літня кухня Д площею 14 кв.м. вартістю 35645,00 грн.; гараж Е площею 10 кв. м, вартістю 19735 грн.; літній душ Ж площею 1,6 кв. м, вартістю 2650,00 грн.; вбиральня З площею 1,6 кв. м, вартістю 4633,00 грн.; гараж И площею 21,0 кв. м, вартістю 80461,00 грн.; навіс К вартістю 11355,00 грн.; погріб Л площею 9,2 кв. м, вартістю 23330,00 грн.; ворота/хвіртка№3 вартістю 1306,00 грн.; огорожа №4 вартістю 2869,00 грн.; огорожа №5 вартістю 2842,00 грн.; огорожа №6 вартістю 2316,00 грн.; водоколонка 1 вартістю 111,00 грн.;замощення ІІІ вартістю 6110,00 грн., всього вартістю 319144,00 грн. За висновком експертизи такий варіант поділу домоволодіння в натурі являється технічно можливим. При запропонованому варіанті поділу домоволодіння вартість виділених їй, позивачці будівель та споруд на 86309,00 грн. менше від ідеальної частки (447670,00 грн. -361361,00 грн.). Вартість виділених відповідачу будівель і споруд на 86309,00 грн. більше від його ідеальної частки. Різниця в сумі 86309,00 грн. має бути сплачена відповідачем на її, позивачки, користь, тому що замість 2/3 часток (приблизно 67%) буде мати право власності на 54% (примірно1/2 частка), а відповідач буде мати на праві власності замість 1/3 частки (приблизно 33,33%) на 46% домоволодіння (приблизно 1/2 частка). Вважає, що варіант №1, запропонований висновком експерта, також необхідно застосувати для вирішення питання до виділу земельної ділянки в натурі, тому що він відповідає варіанту №1 розподілу домоволодіння. Площа земельної ділянки, яка виділяється їй, становить 511,0 кв.м., її вартість складає 70257,00 грн., що на 21402,00 грн. менше ідеальної частки. Площа земельної ділянки, яка виділяється відповідачу [PERSON], становить 489 кв.м., її вартість складає 67232,00 грн., що на 21402,00 грн. більше ідеальної частки. Тому вважає, що різниця у сумі 21402,00 грн. має бути сплачена відповідачем на її користь. Застосування першого варіанту поділу домоволодіння та виділу земельної ділянки вважає більш доцільним, тому що вони вже фактично користуються тими частками домоволодіння те земельної ділянки, які зазначені в цьому варіанті. Крім того, [PERSON], самовільно встановив огорожу, яка як раз знаходиться на лінії розподілу земельної ділянки. За першим варіантом ця огорожа разом з часткою земельної ділянки, розташованої до неї, має належати саме відповідачу. За цією причиною, у разі застосування 1 варіанту, вона, позивачка й висловила бажання залишити без розгляду позовні вимоги про усунення перешкод у користування земельною ділянкою та про покладання зобовязання на відповідача знести металеву огорожу, встановлену ним самовільно на земельній ділянці між будинками А-1 та Б-1. Також перший варіант найбільш доцільний, тому що за другим варіантом частка земельної ділянки площею 32,0 кв. м виділяється у спільне користування. Вона, позивачка, вважає спільне користування недоречним, так як між ними знов будуть виникати непорозуміння, які вже призвели до її звернення до суду з цим позовом. Звертає увагу, що водопровід і водоколонка 1, яку за другим варіантом пропонується залишити у спільне користування і яка розташована перед огорожею, вже знаходяться у фактичному користуванні відповідача, а нею, позивачкою вже збудовано водопровід на земельній ділянці, яка за першим варіантом розподілу буде належати їй. У висновку експерта зазначено, що технічна можливість встановлення порядку користування залишком земельної ділянки (не зареєстрованої) між нею та відповідачем по 2/3 і 1/3 частки існує, але тільки після отримання в установленому порядку прав на зазначену земельну ділянку. Тому звернулася з заявою про залишення без розгляду позовної вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1090 га. На час звернення до суду з позовною заявою нею було сплачено судовий збір за майновий позов в сумі 1160 грн., за немайновий позов - 290,00 грн., усього -1450,00 грн. За позовною вимогою про поділ домоволодіння вартість позову складає 361361,00 грн.(вартість частки домоволодіння, а судовий збір - 3613,61 грн.(1% від ціни позову). Мною сплачено 580,00 грн., тому належить доплатити 3033,61 грн. За позовною вимогою про виділ земельної ділянки в натурі згідно варіанту №1 висновку експерта вартість цього позову складає 70257,00 грн., а судовий збір - 702,57 грн. (1% від ціни позову). Не доплачено: 702,57 грн. 580,00 грн.=122,57 грн. Але тому. що за немайновий позов про припинення права спільної часткової власності сплатила на 16,40 грн. більше необхідного розміру судового збору, який становить 275,60 грн., не доплачено судовий збір за позов про виділ земельної ділянки в натурі в сумі 106,17 грн. :(122,57 грн. 16,40 грн.). За позовну вимогу про стягнення грошової компенсації за зменшення частки у праві власності на домоволодіння в сумі 86309,00 грн., судовий збір складає 863,09 грн., а за зменшення частки у праві власності на земельну ділянку на суму 21402,00 грн. 214,02 грн., усього: 1077,11 грн. Загальна сума судового збору, яку належить доплатити: 3033,61 грн.+ 106,17 грн.+ 1077,11 грн. = 4216,89 грн. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та підтвердила його зміст. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що літня кухня є нежитловим будинком, вважає, що має право користуватися спірним житловим будинком, на який претендує позивачка. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір дарування (а.с.10), витяг (а.с.11-12) , свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.13-14), витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15), свідоцтво про право власності на земельну ділянку (а.с.16), технічна документація (а.с.17-21), рішення виконкому (а.с.22-23), відповідь (а.с.24), рішення про реєстрацію (а.с.24, зв.), витяг (а.с.25), довідка (а.с.25, зв.), плани (а.с.26, 27-28), інвентарна справа (а.с.29-37), рішення виконкому (а.с.38), звіт (а.с.85-111), висновок експерта (а.с.119-171). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні договір дарування (а.с.10), витяг (а.с.11-12), свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.13-14), витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15), свідоцтво про право власності на земельну ділянку (а.с.16), технічну документацію (а.с.17-21), рішення виконкому (а.с.22-23), відповідь (а.с.24), рішення про реєстрацію (а.с.24, зв.), витяг (а.с.25), довідку (а.с.25, зв.), плани (а.с.26, 27-28), інвентарну справу (а.с.29-37), рішення виконкому (а.с.38), звіт (а.с.85-111) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про право власності позивачки та відповідача на спірне майно, склад цього майна. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджений у судовому засіданні висновок експерта (а.с.119-171) належним доказом, так як він містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про можливість поділу спірного майна. Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та висновок експерта допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до наступних висновків. Суд, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та висновок достовірними. Висновок експерта (т.№1,а.с.119-171) суд вважає науково обґрунтованим, обєктивним, проведеним з дотримання вимог ЦПК України, а тому достовірним доказом. Суд вважає достовірними пояснення представника позивачки про те, що сторони не можуть добровільно визначити порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою. Суд вважає пояснення відповідача про те, що до складу спірного майна входить лише один житловий будинок недостовірними, так як вони спростовуються витягом та свідоцтвом (а.с.11-12, 13-14), з яких вбачається, що в складі спірного майна є два житлових будинка. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України з точки зору достатності і взаємного звязку всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 8 грудня 2004 року був укладений договір дарування, згідно якого позивачці та відповідачу [PERSON] подаровано домоволодіння по вул. Галілея, 32 у м. Кривому Розі. Позивачці - 2/3 частини, а відповідачу - 1/3 частина. Право власності на вказане домоволодіння зареєстроване в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 11 грудня 2004 року. Під час укладання договору дарування домоволодіння складалось з житлового будинку А-1, житловою площею 43,4 кв. м, загальною площею 67,7 к. м, літньої кухні Б, сараю В, вбиральні Г, літньої кухні Д, гаражу Е, душу Ж, вбиральні З, водоколонки І, огорожі 1, та було розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,2090 га. Після отримання домоволодіння у власність між позивачкою та відповідачем [PERSON] виникла домовленість, у результаті якої позивачці в користування перейшли житловий будинок А-1, сарай В, вбиральня Г, а відповідачу - літня кухня Б, літня кухня Д, гараж Е, душ Ж, вбиральня З, водоколонка Ш і огорожа 1 залишились у загальному користуванні. У звязку з тим, що літня кухня Б фактично була житловим приміщенням, сторонами за домовленістю отримані свідоцтва про право спільної часткової власності від 11 лютого 2016 року: позивачкою - на 2/3 частки, відповідачем на 1/3 частку, на складові частини обєкта нерухомого майна: житловий будинок А-1, житловою площею 43,4 кв. м, загальною площею 67,7 кв. м; житловий будинок Б-1, житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 41 кв. м; сарай В; вбиральня Г; літня кухня Д; гараж Е, гараж И, гараж М, навіс К, душ Ж, погріб Л, огорожа 1-6, водоколонка 1; замощення ІІ, ІІІ. Свідоцтва про право власності від 11 лютого 2016 року зареєстровані Криворізьким міським управлінням юстиції в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На даний час у фактичному користуванні позивачки знаходяться житловий будинок А-1, житловою площею 43,4 кв. м , загальною площею 67,7 кв. м; сарай В, вбиральня Г, гараж М, замощення ІІ, огорожа 1,2. У користуванні відповідача знаходиться житловий будинок Б-1, житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 41 кв. м; літня кухня Д, гараж Е, гараж И, навіс К, душ Ж, погріб Л, огорожа 3-6, замощення ІІІ, водоколонка 1. Земельна ділянка площею 0,1 га приватизована сторонами на праві спільної часткової власності 22 липня 2013 року, позивачці видане свідоцтво про право власності на 2/3 частки земельної ділянки, а відповідачу - на 1/3 частку, кадастровий номер земельної ділянки -1211000000:06:088:0014. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22 липня 2013 року. 16 березня 2016 року рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №109 присвоєно поштову адресу: вулиця Галілея, будинок 32, домоволодінню, яке складається з житлового будинку під літерою А, загальною площею 67,7 кв. м; сараю В, вбиральні Г, гаражу М; вулиця Галілея, будинок 32 а, домоволодінню, яке складається з житлового будинку під літерою Б-1, загальною площею 41 кв. м; літня кухня Д, гараж Е, гараж И, навіс К, душ Ж, погріб Л. Відповідач [PERSON] відмовляється від оформлення поділу у добровільному порядку, перешкоджає позивачці у користуванні належною їй часткою земельної ділянки. Вартість домоволодіння дорівнює 671505,00 грн.; вартість 2/3 частки домоволодіння, яка належить позивачці становить 447670,00 грн.; вартість 1/3 частки домоволодіння, яка належить відповідачу становить 223835,00 грн.; вартість земельної ділянки площею 0,1 га, -137489,00 грн.; вартість 2/3 частки земельної ділянки, яка належить позивачці, становить 91659,00 грн.; вартість 1/3 частки земельної ділянки, яка належить відповідачу, становить 45830,00 грн. Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України та ЗК України. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України та ч.1 ст. 86 ЗК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, є спільною частковою власністю. Таким чином, земельна ділянка з розташованими на ній житловими будинками та надвірними господарськими спорудами належать позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласника, які складають 2/3 та 1/3 частини майна. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 88 ЗК України, передбачено, що\~учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Зазначені норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Судом встановлено, що відповідач відмовляється від оформлення поділу у добровільному порядку, чим перешкоджає позивачці у користуванні належною їй часткою земельної ділянки, чим порушує її права. Статті 15, 16 ЦК України\~та\~ст. 152 ЗК України гарантують, кожній особі право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.\~\~ Часткою 2 ст. 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Судом встановлено, що у спільній частковій власності позивачки та відповідача знаходяться два окремих жилих будинків, яким присвоєно окремі поштові адреси. Тому суд вважає, що позивачці та відповідачу може бути виділено окремий будинок зі спорудами, які знаходяться у фактичному користуванні кожного з них, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Експертом запропоновано два варіанти розподілу житлових будинків з господарськими спорудами та земельної ділянки, у відповідності до зазначених варіантів розподілу домоволодіння, які враховують складений між позивачкою та відповідачем порядок користування з відступом від ідеальних часток та наданням ним можливості безпосереднього доступу до своїх будівель і споруд, технічного обслуговування зовнішніх стін будівель, проїзду та проходу до своєї частини домоволодіння. Суд вважає необхідним застосування при вирішенні справи першого варіанту розподілу. За цим варіантом розподілу домоволодіння по вул. Галілея, 32 і 32-а у м. Кривому розу з відступом від ідеальних часток, з врахуванням складеного порядку користування, позивачці має бути виділено: житловий будинок А-1, загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., вартістю 208632,00 грн.; сарай В, площею 18,7 кв.м., вартістю 21287,00 грн.; вбиральня Г, площею 1,3 кв.м., вартістю 4172,00 грн.; гараж М, площею 26,8 кв.м., вартістю 118730,00 грн.; огорожа №1, вартістю 2025,00 грн.; ворота/хвіртка №2 вартістю 1920,00 грн.; замощення ІІ вартістю 4595,00 грн., всього вартістю: 361361,00 грн. За цим варіантом розподілу, відповідачу має бути виділено: житловий будинок Б-1, загальною площею 41 кв.м. житловою площею 38,3 кв.м., вартістю 116781,00 грн.; літня кухня Д, площею 14 кв.м. вартістю 35645,00 грн.; гараж Е площею 10 кв.м., вартістю 19735 грн.; літній душ Ж, площею 1,6 кв.м., вартістю 2650,00 грн.; вбиральня З, площею 1,6 кв.м., вартістю 4633,00 грн.; гараж И, площею 21,0 кв.м., вартістю 80461,00 грн.; навіс К вартістю 11355,00 грн.; погріб Л, площею 9,2 кв.м., вартістю 23330,00 грн.; ворота/хвіртка№3 вартістю 1306,00 грн.; огорожа №4 вартістю 2869,00 грн.; огорожа №5 вартістю 2842,00 грн.; огорожа №6 вартістю 2316,00 грн.; водоколонка 1 вартістю 111,00 грн.;замощення ІІІ вартістю 6110,00 грн., всього вартістю 319144,00 грн. При цьому суд бере до уваги, що згідно висновку експерта такий варіант поділу домоволодіння в натурі являється технічно можливим. При цьому варіанті поділу домоволодіння вартість виділених позивачці будівель та споруд на 86309,00 грн. менше від ідеальної частки (447670,00 грн. - 361361,00 грн.). Вартість виділених відповідачу будівель і споруд на 86309,00 грн. більше від його ідеальної частки. Різниця в сумі 86309,00 грн. має бути сплачена відповідачем на користь позивачки, тому що замість 2/3 часток (близько 67%) вона буде мати право власності на 54% (близько 1/2 частка), а відповідач буде мати в праві власності замість 1/3 частки (приблизно 33,33%) на 46% домоволодіння (приблизно 1/2 частка). На переконання суду, варіант №1, що запропонований висновком експерта, також необхідно застосувати для вирішення питання щодо виділу земельної ділянки в натурі, тому що він відповідає варіанту №1 розподілу домоволодіння. Площа земельної ділянки, яка виділяється позивачці, становить 511,0 кв.м., її вартість складає 70257,00 грн., що на 21402,00 грн. менше ідеальної частки. Площа земельної ділянки, яка виділяється відповідачу [PERSON], становить 489 кв.м., її вартість складає 67232,00 грн., що на 21402,00 грн. більше ідеальної частки. Тому різниця у сумі 21402,00 грн. має бути сплачена відповідачем на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що застосування першого варіанту поділу домоволодіння, визначеного експертом, та виділу земельної ділянки є більш справедливим, так як сторони фактично користуються зазначеними частками домоволодіння та земельної ділянки. Також суд бере до уваги, що [PERSON] самовільно встановив огорожу, яка як раз знаходиться на лінії розподілу земельної ділянки, а за першим варіантом ця огорожа разом з часткою земельної ділянки, розташованої до неї, має належати відповідачу. Приймаючи перший варіант поділу як найбільш справедливий, суд також бере до уваги, що за другим варіантом частка земельної ділянки площею 32,0 кв.м. виділяється у спільне користування, а спільне користування суд вважає недоречним, так як між сторонами можуть виникнути суперечки. Також суд бере до уваги, що водопровід і водоколонка 1, яку за другим варіантом пропонується залишити у спільне користування і яка розташована перед огорожею, вже знаходяться у фактичному користуванні відповідача, а позивачкою вже збудовано водопровід на земельній ділянці, яка за першим варіантом розподілу буде належати їй. Таким чином, вислухавши пояснення представника позивачки, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази та висновок експерта, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Позивачка понесла судові витрати з оплати судового збору у сумі 5846 грн. 89 коп., тому відповідно до ст.88 ЦПК України на користь [PERSON] з [PERSON] належить стягнути 5846 грн. 89 коп. Позивачка понесла судові витрати з оплати проведеної судової експертизи у сумі 9000 грн. 00 коп., тому відповідно до ст.ст.86, 88 ЦПК України на користь [PERSON] з [PERSON] належить стягнути 9000 грн. 00 коп. Позивачка понесла судові витрати з оплати за договором складання звіту, необхідного для проведення експертиз - у сумі 3500 грн. 00 коп., тому відповідно до ст.ст.87, 88 ЦПК України на користь [PERSON] з [PERSON] належить стягнути 3500 грн. 00 коп.

Outcome: approved