Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 5 509 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.06.2010 року на її користь з ЖБК № 240 стягнуто 51 485 грн. Вказане рішення суду виконане не було, 25.02.2014 року відповідно до постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ їй було повернуто виконавчий документ на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У зв'язку із просточенням виконання рішення суду просить стягнути з відповідача суму інфляції в розмірі 5 509 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, проти заочного розгляду справи не заперечив, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15 червня 2010 року задоволено позов [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу № 240 та вирішено стягнути з відповідача в її користь 51 485 грн. проіндексованої суми. Вказане рішення надбало законної сина та на його підставі державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби № 32569422. Однак вказане рішення суду на даний час не виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - згідно зі звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів. Згідно представлено позивачем розрахунку, загальна сума інфляційних збитків по не виконанні грошового зобов'язання в сумі 51 485 грн. за період з 01.03.2010 р. по 01.02.2014 р. з врахуванням встановленого індексу інфляції становить 5 509 грн. Враховуючи те, що відповідачем було прострочено виконання грошового зобов'язання, з нього підлягає стягненню інфляційні кошти в сумі 5 509 грн Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.625 ЦК України та

Outcome: approved