Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житлом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири по [ADDRESS] , право власності на яку вона набула на підставі нотаріального посвідченого договору купівлі продажу квартири від 15 грудня 1998 року. У вказаній квартирі зареєстровані: вона, позивачка, її син [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , та колишня дружина сина відповідачка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сином [PERSON] та відповідачкою було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 квітня 2011 року. У спірній квартирі відповідачка була зареєстрована 22 червня 1996 року. З 2012 року відповідачка у квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги. Особисті речі відповідачки у квартирі відсутні. Їй та сину невідомо фактичне місце проживання [PERSON] . Таким чином, відповідачка, яка є колишнім членом сім`ї, без поважних причин не проживає у квартирі по [ADDRESS] більше одного року. Посилаючись на статті 317, 319, 321, 379, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву та не надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення. Позивачка [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Також пояснила суду, що її син [PERSON] з та відповідачка [PERSON] з 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. З 1998 року по 07 травня 2011 року вони разом із своєю дочкою [PERSON] , 1998 року народження, мешкали у квартирі по [ADDRESS] . За тиждень до розірвання шлюбу відповідачка залишила спірну квартиру та пішла проживати до орендованого житла. Де з того часу мешкає відповідачка, їй невідомо. Шлюб було розірвано за позовом відповідачки. Онука [PERSON] навчалася в інституті залізничного транспорту, який закінчила у 2020 році. В теперішній час онука мешкає окремо із своїм цивільним чоловіком без реєстрації шлюбу. Вона майже не спілкується з онукою. Вона, позивачка, бажає визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщення у належній їй квартирі, щоб зняти її з реєстраційного обліку по квартирі, оскільки через її реєстрацію у квартирі вона витрачає додаткові кошти на оплату комунальних послуг. Відповідачка не приймає ніякої участі в утриманні квартири та не спілкується з ними. Вони з сином не перешкоджали їй проживати в спірній квартирі, вона за власним бажанням залишила житлове приміщення. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у вступному слові підтримував позов [PERSON] та пояснив суду, що з 1998 року він та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачкою та їх дочкою з 1998 року мешкали у квартирі по [ADDRESS] , яка належить його матері [PERSON] . У 2011 році відповідачка залишила квартиру, припинивши їх подружні стосунки та пішла проживати до орендованої квартири. Дочка [PERSON] мешкала то з ним, то з відповідачкою. У 2011 році за позовом відповідачки шлюб між ними було розірвано. З 2011 року по теперішній час відповідачка у спірній квартирі не мешкає, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, її речі у квартирі відсутні. Йому невідомо, де в теперішній час мешкає відповідачка. Дочка [PERSON] фактично створила сім`ю і мешкає окремо разом зі своїм цивільним чоловіком. Вислухавши вступне слово позивачки, третьої особи, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 15 грудня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1573 (а.с. 18), на якому Дніпродзержинським БТІ зроблено реєстраційний напис, що вказана квартира на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] в реєстровій книзі № 149, реєстровий номер 21040. Зазначена квартира складається із двох житлових кімнат, має житлову площу 28,6 кв.м., загальну площу 49,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 12-13). Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» від 21 січня 2021 року (а.с. 11), у квартирі по [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] , її син [PERSON] , відповідачка [PERSON] та онука [PERSON] . Особовий рахунок на квартиру відкритий на ім`я позивачки, а у графі «Родинні стосунки» зазначено, що відповідачка доводиться позивачці невісткою. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2011 року (а.с. 19), [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1998 року по 26 квітня 2011 року. Шлюб було розірвано за позовом [PERSON] , в якому вона зазначала, що на момент звернення до суду сімейно-шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинені. Те, що відповідачка з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] не мешкає в спірній квартирі також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в суді надала показання про те, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS] , знає позивачку, як свою сусідку, а також знайома з відповідачкою, яка мешкала у квартирі [ADDRESS] разом з позивачкою [PERSON] , її чоловіком та їх сином [PERSON] . Їй відомо, що у 2012 році [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб і [PERSON] разом з дочкою виїхала з квартири. Позивачка та її син [PERSON] не перешкоджали відповідачці проживати у квартирі. Де зараз мешкає відповідачка, їй невідомо. Дочка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] інколи приходить до квартири, де мешкає її батько [PERSON] . Позивачка після смерті чоловіка останні чотири роки не мешкає у квартирі [ADDRESS] , у цій квартирі мешкає [PERSON] та його дружина [PERSON] . Свідок [PERSON] в суді надала показання про те, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS] , знайома з позивачкою, її сином [PERSON] та його колишньою дружиною [PERSON] . З 1998 року у квартирі [ADDRESS] мешкали [PERSON] з чоловіком, їх син [PERSON] із своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] . [PERSON] після смерті свого чоловіка у квартирі не мешкає. [PERSON] також не мешкає у квартирі з 2012 року, бо вона розірвала шлюб з [PERSON] та виїхала з квартири разом з дочкою [PERSON] , але [PERSON] приходить до квартири, відвідує батька. Позивачка та [PERSON] не перешкоджали відповідачці проживати у спірній квартирі, вона добровільно пішла з квартири. Вона мешкає в орендованих квартирах, мабуть її дочка [PERSON] знає, де мешкає мати. У квартирі останні п`ять років мешкає [PERSON] разом з дружиною [PERSON] . Згідно акту про непроживання від 21 січня 2021 року (а.с. 16), що складений на підставі свідчень сусідів позивачки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що мешкають у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , та затверджений головою ОСББ «Олімп-Плюс» Зеріною О.А., відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але з 2012 року не мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , яка є колишнім членом сім`ї позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] , не мешкає у квартирі по [ADDRESS] з 2012 року, тобто більше одного року, і будь-які угоди між нею та власником квартири [PERSON] не укладалися. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом . \~ \~ \~ \~У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК),\~а саме\~від вирішення\~однієї із\~таких вимог:\~про позбавлення\~права власності\~на жиле\~приміщення;\~про позбавлення\~права користування\~жилим приміщенням;\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою;\~про оголошення\~фізичної особи\~померлою.».\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідачки у спірній квартирі, істотно ущемляє права позивачки, як власника цього житлового приміщення, перешкоджає здійсненню її прав по користуванню та розпорядженню власністю, бо [PERSON] вимушена сплачувати комунальні послуги, що нараховуються в тому числі на особу, яка не мешкає у житловому приміщенні та не користується цими послугами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачка, як колишній член сім`ї власника квартири, яка не є власником житла, не проживаючи в квартирі без поважних причин понад один рік (з 2012 року), втратила право користування жилим приміщенням в належній позивачці квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом у квартирі по [ADDRESS] , є підставою для зняття її з реєстрації по цій квартирі.

Outcome: approved