Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась, в результаті чого сторони проживають окремо. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. Позивач просить дошлюбне прізвище не відновлювати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вказала, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким будуть проживати діти. Примиритися категорично не бажає, у зв'язку з застосуванням до неї відповідачем фізичної сили. Змінила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ? частини судових витрат на правову допомогу, просила залишити стягнення на ? частину сплаченого судового збору за розгляд справи. Відповідач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким будуть проживати неповнолітні діти. Примиритися не бажає. Додатково вказав, що фактично з вересня 2012 року проживають окремо, що пов'язано з його роботою. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Кулаженською сільською радою, Гребінківського району, Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO] (а.с. 7-8). Спору про місце мешкання яких у сторін не виникає. Сторони разом фактично не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати за сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved