Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будовами та спорудами. 28 січня 1968 року на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 26 червня 1986 року, згідно якого все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] та своєму внуку [PERSON] у рівних долях кожному. [INFO] померла її мати [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом першої Ужгородської державної нотаріальної контори, згідно якого все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] Спадкове майно складалося з квартири, що знаходиться в [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду було встановлено, що [PERSON] постійно проживала на день смерті з [PERSON] у будинку [ADDRESS]. Таким чином було встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON], а позивачка в свою чергу є спадкоємцем в цілому майна матері [PERSON] На підставі наведеного, з метою оформлення права на спадщину вона звернулася до нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на день смерті [PERSON] її донька [PERSON] фактично проживала, хоча і не була зареєстрована, у будинку [ADDRESS], доглядала за своєю матір'ю та спільно з нею вела домашнє господарство. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення, що і свідок [PERSON] Ані представник Дубриницької сільської ради Перечинського району ані представник реєстраційної служби Перечинського РУЮ у судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, у яких просять розглянути справу без їхньої участі. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Закарпатській області 02 жовтня 2014 року, актовий запис №34. Також встановлено, що [PERSON] заповіла була житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному, про що свідчить заповіт від 26 червня 1986 року, посвідчений державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори Вогар М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №65 «а». Разом з цим встановлено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] в будинку [ADDRESS], на день смерті останньої, про що свідчить рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року. Крім цього встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом реєстрації актів Ужгородського міського управління юстиції Закарпатській області 23 вересня 2004 року, актовий запис №957. Також встановлено, що на час відкриття спадщина з [PERSON] фактично постійно проживала її донька - позивачка [PERSON], про що свідчать показання свідків [PERSON] та [PERSON] дані у судовому засіданні. Разом з цим встановлено, що позивачці [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок [ADDRESS] Закарпатської області. Крім цього встановлено, що [PERSON] відмовляється від спадщини на користь сестри [PERSON], [INFO], про що свідчить заява [PERSON] від 01 жовтня 2014 року, посвідчена нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В. та зареєстрована в реєстрі за №1186. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного та використовуючи винятковий спосіб захисту, а саме визнання права власності на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved