Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05 вересня 2015 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 469. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2015 року, дітей не мають. З початку 2018 року вони припинили сімейно-шлюбні через причини психологічного характеру, які не дозволяють їм надалі бути разом. Вони мають різні погляди на життя, тому не могли дійти згоди при вирішенні будь-яких сімейних питань, у зв`язку з чим між ними виникали непорозуміння, що призвело до відчуження між ними та втрати почуттів, які тримають подружжя разом. З моменту припинення шлюбних відносин вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть та не мають загального бюджету. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем є недоцільним, тому шлюб необхідно розірвати. Спору по розподілу спільного майна між ними немає. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивачки та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2015 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 469, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Дітей сторони не мають. Як зазначено в позові, сторони з початку 2018 року не підтримують сімейно-шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільне господарство та не мають загального бюджету, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved