Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Кобзаря, 1, с. Пужники, Тлумацький район, Івано-Франківська область. Свої вимоги обґрунтовує тим, що по вул. Кобзаря, 1, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області проживали її батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і їм на праві власності і рівних долях належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. 06.07.1999 року помер батько [PERSON], після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина (мати позивачки) [PERSON], але юридично не оформила своїх спадкових прав. 10.10.2016 року мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя мати посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, так як проживала разом з нею на день смерті матері, хоронила її, сплачує всі необхідні платежі. Вона звернулася в нотаріальну контору із заяваю про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє її можливості оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє імя. У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. вул. Кобзаря, 1, с. Пужники, Тлумацький район, Івано-Франківська область в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі та участі позивачки. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідоми, хоч належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги, виданої Тлумацькою міською радою обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 379 від 29.08.2017 року, станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по вул. вул. Кобзаря, 1, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, який числився колгоспним двором, були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору та [PERSON] чоловік (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту від 30.06.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1950 по 1960 роки (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: вул. Кобзаря, 1, с. Пужники, Тлумацький район, Івано-Франківська область. 06.07.1999 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно довідок Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 410 від 27.09.2017 року та № 418 від 14.12.2016 року (а.с. 7, 45) [PERSON] був постійним жителем с. Пужники і на день смерті проживав [INFO]. На день його смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в сільській раді. [PERSON] померла 10.10.2016 року була постійною жителькою с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області. На день її смерті в будинку нікого зареєстровано не було. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Пужнівської сільської ради за № 16 від 10.07.2015 року і не відмінявся. Дані відомості також підтверджуються копією спадкової справи № 43/2008 від 22.01.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], згідно якої [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом (а.с. 35-39). 10.10.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя дочки [PERSON] заповіт, яким заповіла все своє належне на день смерті майно (а.с. 9). [PERSON] (позивачка) народилася 24.01.1952 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). 21.09.1970 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Шаповалова», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 16). 17.11.1995 року [PERSON] (мати позивачки) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Копійло», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 17). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки у шестимісячний термін подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 42). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 523/2016 від 16.12.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 41-66). Згідно повідомлень приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] № 584/01-16 від 04.10.2017 року та Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 825/01-16 від 06.10.2017 року спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися (а.с. 32, 34). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Кобзаря, 1, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала 1/2 частки даного домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Кобзаря, 1, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 965/02-31 від 27.09.2017 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved