Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації вартості частки спільного сумісного майна подружжя. Свою позицію обґрунтовує тим, що вона 19.07.2002 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області зроблений актовий запис №34 від 19.07.2020 року. Зазначає, що за час спільних шлюбних відносин у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з часом стосунки з відповідачем розладились, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року у справі №718/1293/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Посилається на те, що за час проживання в зареєстрованому шлюбі, відповідно до договору купівлі-продажу будинку серії ВВО №675164 від 22.11.2004 р., зареєстрованого в реєстрі за №2533 та в Кіцманському РБТІ за №8091790 від 03.07.2002 року, за спільні кошти ними був придбаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок саманний, загальною шющею 32,20 кв.м., в тому числі житловою площею 27,30 кв.м., зазначений в плані під літ.А-І, літня кухня під літ.Б, сараї під літ.В.Г.Д.Е, вбиральня під літ. Ж, підвали під літ.Пд1,Пд2, огорожа №1-6, вартістю на момент купівлі-продажу 19219 грн., а на день подання позову загальною вартістю 104521 грн., право власності на який за усною домовленістю було оформлено на відповідача. Також посилається на те, що з відповідачем вони не можуть дійти згоди щодо визнання даного будинковолодіння спільною власністю подружжя та подальшого поділу цього нерухомого майна. Крім того вказує, що під час перебування у шлюбі за спільні кошти ними був придбаний автомобіль легковий-загальний седан-В марки BMW 525D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2497 см3, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , чорного кольору, право власності на який також було оформлено на відповідача та який перебуває у його користуванні, середня ринкова вартість якого на день подачі позовної заяви складає 206763 грн., a Ѕ частина його середньої ринкової вартості відповідно складає 103381 грн. 50 коп. Вважає, що оскільки, майно було придбане в період шлюбу з відповідачем, тому воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. Враховуючи наведене, просила визнати будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS] та автомобіль марки ВМW 525D, державний реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння та стягнути на її користь з [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля марки ВMW 525D, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 103381 грн. 50 коп. в порядку поділу цього автомобіля як спільної сумісної власності подружжя та стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати на загальну суму 55261 грн. 62 коп., які складаються з сплаченого судового збору в сумі 3236 грн. 62 коп. та вартості послуг за наданння правової допомоги в сумі 52025 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленю про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Черкез І.М., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовну вимогу позивача про стягнення грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля не визнає у повному обсязі. Вважає, що вказаний автомобіль орієнтовною вартістю 100000 гривень є неподільною річчю, а також те, що сплатити вказану частину ніхто з подружжя немає можливості, тому за кожним з них повинно бути закріплено по Ѕ частині автомобіля. Вказує, що зазначена позивачем сума вартості автомобіля не відповідає дійсності, оскільки з урахуванням року випуску, його технічного стану, максимальна вартість його складає 100000 гривень. Крім того зазначив, що позовну вимогу щодо визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину житлового будинку визнає повністю, оскільки не заперечує того, що даний будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Щодо стягнення з нього витрат, понесених позивачем за надання професійної правової допомоги, у визначеному нею розмірі не визнає, вважає його значно завищеним. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з того, що згідно із частиною першою ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначено у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 19.07.2002 року (а.с.20), який було розірвано 23.07.2020 року, що підтверджується рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області (а.с.23). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2002 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.21), та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.2008 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.22). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2020 року у справі №718/1396/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму що місячно до повноліття дітей, починаючи з 16.07.2020 року (а.с.24-25). Згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5537415 від 22.11.2004 року, витягу з Державного реєстру правочинів №349349 від 22.11.2004 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 234200895 від 26.11.2004 року, [PERSON] являється власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , придбаного за час перебування у шлюбі з позивачкою [PERSON] (а.с.26-29). Відповідно до Звіту про належну оцінку майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 12.12.2020 року, виданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , станом на 12.12.2020 року складає 104521 грн. (а.с.34-44). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] підтверджується те, що [PERSON] являється власником транспортного засобу марки BMW 525 D, держваний номерний знак [NUMBER] , 2003 року випуску, датою реєстрації є 24.01.209 року (а.с.45). Згідно даних офіційних Інтернет-сайтів «RST» та «auto.ria», долучених до позовної заяви, вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля ВMW 525D, 2003 року випуску, на день подачі позовної заяви [PERSON] , складає 206763 грн. (а.с.47). Відповідно до висновку №987/К/2021 автотоварознавчого дослідження з оінки транспортного засобу від 20.01.2021 року, наданого оцінювачем [PERSON] , та долученого до матеріалів справи у підготовчому судовому засідання відповідачем [PERSON] , ринкова вартість колісного транспортного засобу BMW 525 D, держваний номерний знак [NUMBER] , 2003 року випуску, на дату оцінки становить 94920 гривень. Звертаючись до суду з позовом, який є предметом даного судового розгляду, позивач [PERSON] зазначила у ньому позовну вимогу щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки спільного сумісного майна подружжя. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Отже, суд, реалізуючи завдання цивільного судочинства, оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову. У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не оспорюється учасниками судового процесу той факт, що предметом спору, тобто матеріально-правовим об`єктом з привиду якого виникло конфліктне правовідношення між сторонами справи є нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та транспортний засіб BMW 525 D, держваний номерний знак [NUMBER] , 2003 року випуску. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд застосовує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial