Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті залишилось спадкове майно. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів [PERSON] , зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 квітня 2018 року на вказаний будинок. Також за життя спадкодавцю рішенням шостої сесії сьомого скликання Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області від 26 січня 2016 року № 34-6-VII було передано у власність земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за вказаною адресою. На підставі вказаного рішення за [PERSON] було зареєстровано право власності на дану земельну ділянку і відповідно ця земельна ділянка також увійшла до спадкової маси. Оскільки, окрім неї /позивачки/, іншими спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його діти від першого шлюбу - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , але спадкодавець на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що вищевказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами має успадкувати його дружина - позивачка, жодного розпорядження про належну йому на праві власності земельну ділянку, на якій розміщений спадковий будинок, спадкодавець не зробив, то відповідно волевиявлення заповідача було також спрямоване і на перехід права власності на дану земельну ділянку на її / [PERSON] / користь. Так як вона /позивачка/ одноосібно є власником спадкового будинку з господарськими будівлями і спорудами, то, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1225 ЦК України, просила визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. 09 квітня 2019 року відповідачі надали відзив на позов, яким у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка не була включена спадкодавцем до заповіту, та на цій земельній ділянці, окрім будинку, який успадкувала позивачка, знаходиться інший недобудований та не введений в експлуатацію будинок і вони мають намір в подальшому ставити питання щодо визнання за ними /відповідачами/, як спадкоємцями за законом першої черги, права власності на частину цього недобудованого будинку чи на будівельні матеріали, використані для його будівництва. Так як заповітом не визначений розмір спірної земельної ділянки, то до відповідачки, як особи на яку складено заповіт щодо житлового будинку, має відійти земельна ділянка тільки у тому розмірі, який необхідний для обслуговування цього будинку. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Карасьова Л.А. позов підтримала та викладене підтвердила. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Тищенко Л.М. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на ті ж підстави, що і у відзиві на позов. Треті особи: Майданівська сільська рада Бородянського району Київської області та Бородянська райдержнотконтора своїх представників в судове засідання не направили: сільська рада - про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, нотаріальна контора - просила справу розглядати без участі її представника. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] та батько відповідачів [PERSON] та [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді, зокрема, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /а.с. 9-10, 15-20,100-104/. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів позивачці [PERSON] вказаний житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим № [NUMBER] , з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташовану на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, що належала йому на підставі Державного акту на право власності серії [NUMBER] /а.с. 11/. Як вбачається з матеріалів справи та копії спадкової справи № 385/2017, заведеної після смерті [PERSON] /а.с.12, 14,48-71/, позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала 05 квітня 2018 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. Також спадщину після смерті спадкодавця належним чином прийняли відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно абз. 2 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. З огляду на зазначене, оскільки до позивачки, як спадкоємиці за заповітом [PERSON] , перейшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вказаною адресою, спадкодавець заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою на якій розташовані цей будинок та господарські споруди не складав, дана земельна ділянка була передана [PERSON] у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,15 га, згідно рішення 6-ї сесії 7-го скликання Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області від 28 січня 2016 року № 34-6-VII, то суд вважає, що така земельна ділянка переходить у власність [PERSON] у розмірі, який визначено зазначеним рішенням сільської ради, тобто 0,15 га. Посилання відповідачів на те, що на спірній земельній ділянці розташований інший недобудований та не введений в експлуатацію будинок і вони мають намір в подальшому ставити питання щодо визнання за ними /відповідачами/, як спадкоємцями за законом першої черги [PERSON] , права власності на частину цього недобудованого будинку чи на будівельні матеріали, використані для його будівництва, суд не приймає до уваги, оскільки доказів наявності на вказаній земельній ділянці будь-якого іншого об`єкту незавершеного будівництва останніми суду не надано, так само не надано доказів виділення окремо частини земельної ділянки під будівництво такого об`єкту. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] і [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1380 грн. з кожного (/276020,6 грн. х 1 %/ :2).

Outcome: approved