Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що у кінці липня місяця 2013 року вона побачила, що на воротах будинку [ADDRESS] розміщено оголошення про намір продажу вказаного будинку. В даному оголошенні було вказано номери телефону за якими можна було проводити перемовини щодо купівлі-продажу даного будинку. Як стало відомо продавцем будинку був [PERSON]. В результаті перемовин вони дійшли до згоди про купівлю-продаж даного будинку. [PERSON] повідомив позивачці, що він є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], який помер [INFO], в тому числі і будинку по [ADDRESS]. У останнього не залишилось близьких родичів, оскільки дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. На підтвердження права власності на даний будинок [PERSON] показав заповіт на його ім'я, відповідно до якого він став власником будинку [ADDRESS] Обговоривши всі умови договору купівлі-продажу даного будинки, вони дійшли згоди стосовно всіх істотних умов даного правочину, відповідно до яких позивачка передала [PERSON] гроші в сумі 34000, а він передав їй домову книгу на вказаний будинок, яка надавала їй право реєстрації місця проживання та мала служити гарантією виконання умов договору. Разом із [PERSON] позивачка пішла у органи міліції, де зареєструвала своє місце проживання в даному будинку. Під час реєстрації місця поживання працівниками міліції було перевірено право [PERSON] на продаж даного будинку та надання дозволу на реєстрацію місця проживання в даному будинку, тому у позивачки не виникало жодних сумнівів про те, що [PERSON] є належним власником даного будинку і має право на його продаж. [PERSON] пообіцяв, що найближчим часом він приїде в смт Новоархангельськ і вони оформлять договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса. Тривалий час у телефонному режимі позивачка просила [PERSON] приїхати в смт Новоархангельськ та завершити справу по оформленню договору купівлі-продажу будинку у нотаріуса. Він просив пробачення, що в силу своєї занятості не може приїхати. Через деякий час зв'язок між ними перервався і він перестав відповідати на дзвінки позивачки, а приблизно у кінці 2017 року позивачка випадково дізналася, що [PERSON] загинув на території Республіки Словаччина, однак офіційного підтвердження факту смерті [PERSON] у неї не було. За допомоги адвоката позивачка зверталась до органів РАЦс, до органів міграційної служби міста Одеси, де проживав [PERSON], однак отримала відповіді, що даних, які б могли підтвердити факт смерті [PERSON] вони не мають. На неодноразові звернення до Генерального Консульства України у Республіці Словаччина позивачка відповіді не отримала і тільки після звернення із скаргою до МЗС України вона отримала відповідь, що Посольство України в Словацькій Республіці володіє інформацією щодо смерті [PERSON], [INFO] однак готове надати її тільки на запит компетентних органів України. За відсутності продавця в особі [PERSON] позивачка не може посвідчити у нотаріуса договір-купівлі продажу будинку по [ADDRESS] а відтак і стати повноправним власником даного будинку. Іншого способу як визнання договору купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] в судовому порядку не існує, що і стало причиною звернення до суду із даним позовом. Позивачкою зроблено всі кроки для встановлення місця проживання можливих спадкоємців [PERSON], для врегулювання спору в досудовому порядку, однак спадкоємці не встановлені, у зв'язку чим відповідачем у справі визначено орган місцевого самоврядування у особі Новоархангельської селищної ради, на території якої знаходиться даний будинок. Розшук можливих спадкоємців [PERSON] позивачкою здійснювалось через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», про що у номері 171 від 13 вересня 2018 року опубліковано оголошення. Позивачка просить суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вищевказаний будинок. В судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в які зазначив, що Новоархангельська селищна рада Новоархангельського району Кіровоградської області, розглянувши позовну заяву [PERSON] та матеріали додатків до неї про визнання договору купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] Кіровоградської області укладений 7 серпня 2013 року між продавцем [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER] виданий Приморським РВВС України у м. Одеса, уродженцем смт. Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області, який зареєстрований в [ADDRESS] та покупцем [PERSON], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] паспорт серії [NUMBER] виданий Новоархангельським РВ УМВС України у Кіровоградській області 10 вересня 1997 року, ідн. [NUMBER] дійсним та визнання за [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] паспорт серії [NUMBER] виданий Новоархангельським РВ УМВС України у Кіровоградській області 10 вересня 1997 року, ідн. [NUMBER] право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] вважає за необхідне заявлені позовні вимоги визнати у повному обсязі. Селищній раді зі слів [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] достовірно відомо, що [PERSON] в момент укладання договору купівлі-продажу будинку передала [PERSON] гроші в сумі 34000 (тридлцять чотири тисячі) грн., а також відомо про те, що [PERSON] у 2013 році загинув на території Словацької Республіки, тому вони не змогли нотаріально посвідчити договір купілві продажу будинку. Селищній раді достовірно відомо, що [PERSON] постійно проживає у даному будинку з серпня місяця 2013 року, регулярно та своєчасно сплачує відповідні податки до місцевого бюджету, тобто відкрито володіє даним будинком. Повідомив Новоархангельський районний суд Кіровоградської області про те, що Новоархангельська селищна рада не має наміру звертатись до державного органу, що здійснює реєстрацію права на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік будинку по [ADDRESS] Новоархангельського району Кіровоградської області. Вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому просить суд прийняти рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, справу розглянути без участі представника Новоархангельської селищної ради. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В розумінні ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою. Позивачем дотримано правила підсудності, позов подано до належного та компетентного суду. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом достовірно встановлено, що відповідно до оригіналу розписки 07.08.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] 34000 грн. за будинок, що розташований по [ADDRESS] /а.с.14 / Відповідно до домової книги /а.с.15-20/ позивачка зареєстрована у будинку по [ADDRESS]. На адвокатський запит представника позивачки Міністерство Закордонних справ України повідомило, що посольство України в Словацькій Республіці володіє інформацією щодо смерті [PERSON], [INFO] /а.с.40/ Для розшуку спадкоємців [PERSON] позивачка опублікувала оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр» №171 від 13 вересня 2018 року /а.с.64/ Згідно висновку про вартість майна, станом на 04.09.2018 року, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по [ADDRESS] становить 130623 грн./а.с.45/. З листа Новоархангельської сільської ради Кіровоградської області прослідковується, що спадкоємців [PERSON] не має, та вони можуть в подальшому оформити право власності за громадою, але жодних дій проводити не будуть. Ст. 15 ЦК України гарантує право на захист цивільних прав та інтересів В ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено захист цивільних прав та інтересів. Позивачкою по даній цивільній справі обрано спосіб захисту визначений у пункті 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Стаття 655 ЦК України визначає умови договору купівлі-продажу, так за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Проте, частиною 2. ст. 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В нашому випадку позивачка передала грошові кошти продавцю, а останній передав позиваці домову книгу на вказаний будинок для реєстрації місця проживання позивачки в даному будинку, що свідчить про часткове виконання сторонами умов договору купівлі-продажу. Поняття права власності визначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України відповідно до якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, дане положення кореспондує ч. 1 ст. 328 ЦК України Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦПК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено, продавець будинку [PERSON] з позивачкою досягли всіх істотних умов договору-продажу будинку, а саме за яких обставин буде проведено продаж будинку, на підтвердження чого передав останній домову книгу та склав розписку-договір, яка долучена до матеріалів справи, але сторони не зареєстрували правочин у нотаріальній конторі, як того вимагає ст. 209 ЦК України. Разом з тим суд констатує, що правочин не було зареєстровано, з причин, що не залежали ні від волі самої позивачки ні від волі [PERSON], який виходячи із наявної у суду інформації трагічного загинув. Суд, враховуючи викладенні вище мотиви, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, оскільки між позивачкою та [PERSON] фактично частково виконано умови такого договору, що підтверджується передачею грошових коштів позивачкою з одного боку та передачею домової книги продавцем з іншого боку, а також як наслідок визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок оскільки позивачка позбавлена з об'єктивних причин стати повноправним власником даного житлового будинку та вільно ним користуватися та розпоряджатися. На підставі наведеного та

Outcome: approved