overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 203, у період якого у них народився син [PERSON] [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, втратою почуття взаємної поваги та любові, з 2012 року припинили будь-які родинно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 серпня 2003 року, сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 203 (а.с.4). У період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 140 лютого 2004 року (а.с.5). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки, оскільки з 2012 року сторони не підтримують подружніх стосунків. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 36, від якого у них народились 23 червня 2006 року син [PERSON], 28 листопада 2009 року син [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 36. Згідно копій свідоцтв про народження серії 1-КИ № 071230, виданого 04 липня 2006 року та серії 1-КИ № 263087, виданий 04 грудня 2009 року у сторін 23 червня 2006 року народився син [PERSON], а 28 листопада 2009 року син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 серпня 2007 року у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 654, у період якого у них народилися сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, зловживання чоловіком спиртними напоями, у зв'язку з чим постійно вчиняє сварки. З 20 січня 2016 року припинили будь-які родинно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 серпня 2007 року, сторони зареєстрували 25 серпня 2007 року у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 654 (а.с.3). У період шлюбу у сторін народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки, оскільки з 20 січня 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 142, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено,чоловік неодноразово застосовував до неї фізичну силу, тому з червня 2014 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, дала аналогічні пояснення, що й мотиви заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що почуття любові до дружини ним не втрачено, однак не може змусити дружину проживати з ним. Не заперечував, що піднімав до дружини руку. Просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 142. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 грудня 2012 року (а.с.5) вбачається, що у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є взаємне небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 27 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 434. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сімю. Між нею та відповідачем періодично виникали сварки, що тяжким чином впливали на їхній психічний стан, побутові суперечки спричиняли душевні страждання, тому з 05 квітня 2016 року спільне сумісне життя припинено, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 434 (а.с.17). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки, оскільки з 05 квітня 2016 року сторони проживають окремо. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 31 жовтня 1992 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Марганець, актовий запис № 393, від якого у них народились 24 липня 1999 року донька [PERSON], 12 жовтня 2005 року син [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. З вересня 2007 року чоловік залишив їхню сімю, зловживав спиртними напоями, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 025501, виданого 27 травня 1997 року, сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 1992 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Марганець, актовий запис № 393 (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження серії І-КИ № 058209, виданого 11 листопада 1999 року [PERSON] народилась 24 липня 1999 року (а.с.5), серії І-КИ № 045627, виданого 06 грудня 2005 року [PERSON] народився 12 жовтня 2005 року (а.с.6), їх батьками є сторони у справі. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 01 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.08.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій прохала провести розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 01 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.08.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~\~із\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)\~\~платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника\~\~аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на неповнолітню дитину мотивуючи тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі вони не перебувають. 05 лютого 2010 року у сторін народилась дитина - син [PERSON]. На теперішній час, а саме з січня 2015 року, позивачка з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. Спільна дитина перебуває на повному утриманні позивачки, відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. Як відомо позивачці, будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідач постійного місця роботи не має, має мінливий дохід, в зв'язку з чим позивачка вважає, що має право вимагати від відповідача надання аліментів у твердій грошовій сумі. У позовній заяві позивачка просив суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій формі на утримання дитини у розмірі 516 гривень щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримали вимоги, вказані в позові в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - паспорт позивачки ( а.с.2) - свідоцтво про народження дитини ( а.с.3) - ідентифікаційний номер позивачки (а.с.8) - довідка про склад сімї позивачки ( а.с.9) - довідка про доходу (а.с.10) Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також, за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином судом було встановлено : Відповідач ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з урахуваннях вищевказаних обставин необхідно призначити аліменти у твердій формі у розмірі на суму 516 гр. На підставі викладеного

Outcome: approved