Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом посилаючись на те що, вона є власницею квартири № 142 в будинку № 59 смт. Ківшарівка м. Купянська Харківської області, у якій зареєстрований також відповідач. У червні місяці 2000 року відповідач виїхав з помешкання і до теперішнього часу не проживає. У добровільному порядку до цього часу з реєстраційного обліку він не знятий. Через реєстрацію відповідача, позивачка, як власник, немає можливості реалізувати у повному обсязі свої права на оформлення субсидії для сплати нею комунальних платежів, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 07.06.2018 року і 09.07.2018 року суддею направлялися запити щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 13.07.2018 року, ухвалою судді від 25.07.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання. Позивачка до суду надала заяву про розгляд даної справи у її відсутності, позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Також від відповідача 09.08.2018 року надійшла заява, у якій він просить розглянути справу у його відсутності, позов визнав у повному обсязі ( а.с. 18-22). Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи і надані ними заяви, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. З'ясувавши позиції сторін та перевіривши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ст.\~76,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] в цілому на праві приватної власності належить квартира № 142 в будинку № 59 смт. Ківшарівка, м. Купянська, Харківської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 21.05.2013 року Управлінням економіки Купянської міської ради Харківської області, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 134467062 від 15.08.2018 року ( а.с.7,8,24-25). У вищевказаній\~квартирі значиться\~зареєстрованим відповідач\~[PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~копією його\~паспорту серії\~МК №\~474409,\~довідкою голови\~ЖБК 1\~«Литейщик» за\~№ 29\~від 18.05.2018\~року \~та відповіддю\~Управління житлово-комунального\~господарства,\~благоустрою та\~капітального будівництва\~Купянської міської\~ради Харківської\~області за\~№ 575\~від 11.07.2018\~року (а.с.5,12,13),\~однак,\~він у\~цьому помешканніфактично не проживає з 05.06.2000 року і по теперішній час, що вбачається з комісійного акту за ; 30 від 18.05.2018 року,с кладеного за участю голови ЖБК 1 «Литейщик» [PERSON] та двох сусідів позивачки [PERSON] іі [PERSON], а також довідкою ( а.с. 5,6). Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~ \~ За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~ \~ Стаття 321 ЦК України гласить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на грунті яких позивачка набула своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер. Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сімї власника житла понад рік). У даному випадку, будь-яких відомостей про існування підстав збереження за відповідачем житлового приміщення за адресою: Харківська область, м. Купянськ, смт. Ківшарівка, 59/142, суду не наведено. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. \~ \~ \~ \~Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Наявні у справі докази свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання відповідач у належному позивачці помешканні відсутні, він добровільно виїхав і там не проживає з 05.06.2000 року, про що свідчить довідка голови ЖБК 1 «Литейщик» за № 29 від 18.05.2018 року та комісійний акт за № 30 від 18.05.2018 року, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімається, а також відсутні підстави для збереження за ним житла. У звязку з чим, суд вважає, що права позивачки підлягають захисту, оскільки вона, як власниця нерухомого майна, згідно вимог статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись власністю, однак реєстрація місця проживання відповідач у її квартирі перешкоджає цьому, що призводить до порушення її прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та можливість задоволення її позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved