Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської районної ради народних депутатів №14 від 27.01.1982 року [PERSON] (в рішенні [PERSON]) надано дозвіл на будівництво житлового будинку із господарськими будівлями. В 1982 році [PERSON] виготовила будівельний паспорт. Крім того, під будівництво проведено відвід земельної ділянки. В цьому ж році [PERSON], на старому місці, по [ADDRESS], розпочала будівництво житлового будинку. В 1990 році остання закінчила будівельні роботи та почала разом із членами своєї сім'ї проживати в будинку. Проте, свідоцтво про право власності на будинковолодіння [PERSON] не отримувала та відповідно не проведено державної реєстрації її права власності на нерухоме майно. Будинковолодіння складається з житлового будинку, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорта, становить 68946 грн. 00 коп. Отже, [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS]. Після смерті [INFO] [PERSON] все належне їй майно в т.ч. спірне будинковолодіння прийняла в порядку спадкування за заповітом її дочка [PERSON]. Проте, остання, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, у встановленому законом порядку не оформила свої спадкові права та відповідно не отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] Сьомого жовтня 2013 року [PERSON], при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лисецької селищної ради та внесено в реєстр за №29 про те, що після її смерті, [PERSON], буде спадкоємцем всього належного їй майна. На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався про що свідчить довідка, яка видана Лисецькою селищною радою від 10.06.2014 року за №468. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкривається спадщина на належне їй будинковолодіння [ADDRESS]. [PERSON], є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], немає. Відповідно до вимог ст.ст.1235, 1268 ЦК України, я, [PERSON], 28.03.2014р. подала до Тисменицької районної ДНК заяву про прийняття спадщини. За таких обставин, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Заяву про відмову від спадщини вона до ДНК не подавала. Отже, позивачка [PERSON], є спадкоємцем за заповітом. Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла в установленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння. За таких обставин, їй в цілому належить спірне будинковолодінні [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що підтверджується постановою ДНК про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.05.2014р. за №341/02-31. Тому вона просить визнати за нею на будинковолодіння [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 68946 грн. 00 коп., в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області в засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської районної ради народних депутатів №14 від 27.01.1982 року [PERSON] (в рішенні [PERSON]) надано дозвіл на будівництво житлового будинку із господарськими будівлями. В 1982 році [PERSON] виготовила будівельний паспорт. Крім того, під будівництво проведено відвід земельної ділянки. В цьому ж році [PERSON], на старому місці, по [ADDRESS], розпочала будівництво житлового будинку. В 1990 році остання закінчила будівельні роботи та почала разом із членами своєї сім'ї проживати в будинку. Проте, свідоцтво про право власності на будинковолодіння [PERSON] не отримувала та відповідно не проведено державної реєстрації її права власності на нерухоме майно. Будинковолодіння складається з житлового будинку, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорта, становить 68946 грн. 00 коп. Отже, [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS]. Вищеперелічені обставини підтверджуються будівельним паспортом (а.с.7-11), технічним паспортом на будинковолодіння (а.с. 12-15), довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 06.06.14р. №01281 (а.с. 16), довідкою Лисецької селищної ради №468 від 10.06.2013р. (а.с. 30), архівним витягом №Б-29/04-20 від 25.10.2013р. (а.с. 28), будинковою книжкою (а.с. 17-20). Після смерті [INFO] [PERSON] все належне їй майно в т.ч. спірне будинковолодіння прийняла в порядку спадкування за заповітом її дочка [PERSON]. Проте, остання, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, у встановленому законом порядку не оформила свої спадкові права та відповідно не отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] Вищеперелічене підтверджується довідкою, яка видана Лисецькою селищною радою від 16.10.2013 року за №937 та будинковою книжкою. Сьомого жовтня 2013 року [PERSON], при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лисецької селищної ради та внесено в реєстр за №29 про те, що після її смерті, [PERSON], буде спадкоємцем всього належного їй майна. На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався про що свідчить довідка, яка видана Лисецькою селищною радою від 10.06.2014 року за №468 (а.с. 30). [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкривається спадщина на належне їй будинковолодіння [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], немає. Відповідно до вимог ст.ст.1235, 1268 ЦК України, позивачка [PERSON], 28.03.2014р. подала до Тисменицької районної ДНК заяву про прийняття спадщини. За таких обставин, вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Заяву про відмову від спадщини вона до ДНК не подавала. Дана обставина підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 28.03.2014р. за №213, спадкова справа №119/2014р. (а.с. 31). Отже, позивачка [PERSON], є спадкоємцем за заповітом. Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла в установленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння. За таких обставин, позивачці в цілому належить спірне будинковолодінні [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі позивачці відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що підтверджується постановою ДНК про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.05.2014р. за №341/02-31. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved