Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача: Боронявська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Посилається на те, що вона є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: с.Бороняво, вул.Монастирська, №30 Хустського району, про що свідчить довідка, видана Хустським державним підприємством технічної інвентаризації. В даному будинку зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком позивачки. Після розірвання шлюбу відповідач у будинку позивачки не проживає, а виїхав на постійне місце проживання в [INFO]. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, яке розташоване за адресою: с.Бороняво, вул.Монастирська, 30 Хустського району Закарпатської області та зняти його з реєстраційного обліку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Від представника позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі Хустського районного суду «Судова влада України». Причини його неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Представник третьої особи Боронявської сільської ради в судове засідання не зявився. Голова Боронявської сільської ради [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником будинку № 30 по вул. Монастирська Хустського району Закарпатської області, що підтверджується копією довідки виданої Хустським державним підприємством технічної інвентаризації. /а.с.12/ Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 9 квітня 2012 року, копія якого наявна у матеріалах справи, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано./а.с.5/ Як вбачається з акту обстеження дворогосподарства громадянки [PERSON], [INFO] від 16 листопада 2017 року, підтвердженим головою Боронявської сільської ради [PERSON], крім позивачки, у будинку проживають дочка позивачки [PERSON], зять [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] та зареєстрований відповідач [PERSON] Однак з 2012 року відповідач в даному будинку не проживає. /а.с.6/ Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивачки порушує права та інтереси останньої, повязані з розпорядженням та користуванням належним їй майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] у будинку, належному позивачці, не проживає більше року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація порушує права та інтереси позивачки, повязані з розпорядженням та користуванням належним їй майном, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщення у належному позивачці будинку.

Outcome: approved