Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 1996 року по 2014 рік сторони справи перебували у шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у вищому навчальному закладі, на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Чоловік працює в ТОВ «Уютний дом», у звязку з чим має змогу утримувати спільну дитину.\~З цих підстав позивачка просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання у Національному педагогічному університеті імені Михайла Драгоманова щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. У судовому засіданні позивачка уточнивши позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини, просила суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20.04.2015 року і до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений телефонограмою, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно частини 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва розірвано 16.01.2014 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Позивачка проживає разом із донькою, при цьому, відповідач разом з позивачкою та своєю донькою не проживає. Відповідно до положень\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки № 1010/15 від 17.04.2015 року виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова, [PERSON], навчається на першому курсі денної форми навчання (а.с. 8). У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Враховуючи викладені обставини,\~\~суд\~\~вважає, що\~\~донька сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно, на період свого навчання у Національниму педагогічнимо університеті імені М.П. Драгоманова потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] на період її\~\~навчання у вищезазначеному навчальному закладі, оскільки жодних заперечень з цього приводу на адресу суду не надходило. При цьому, з урахуванням обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до закінчення [PERSON] Анатолієвною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. За змістом ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено 20.04.2015 року, починаючи саме з цієї дати мають стягуватись аліменти з відповідача. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивачки, то, згідно\~ст. 88 ЦПК України,\~стягує з відповідача на\~\~користь держави\~ судовій збір в розмірі 243 грн. 60 коп. \~

Outcome: partial