Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Перевальська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Перевальського районного управління юстиції Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями, посилаючись на наступне. [PERSON] був чоловіком позивачки, [INFO] він помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], який був побудований її чоловіком у 1990 році на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Комунарською нотаріальною конторою 03 квітня 1986 року за реєстровим №1-1037. Договір не був зареєстрований її чоловіком на той час, оскільки законодавство того не зобов'язувало. А на цей час, Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, а є лише підставою для видачі забудовнику правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності. Оскільки її чоловік помер [INFO], а звернутися до реєстраційної служби з такою заявою мав право лише він, то в нотаріальній конторі їй відмовили оформити спадщину, з посиланням, що не наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно. Але враховуючі, що згідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України питань регулювання містобудівної діяльності від 20.11.2012 року №5496, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлових будинків збудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, та в технічному паспорті зазначено, що будинок з господарчими будівлями був побудований до 1992 року, тому вона звернулася до суду з цим позовом в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка і її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву у якій просить суд розглянути цивільну справу за її відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує. Представники третіх осіб - Перевальської державної нотаріальної контори Луганської області та Реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області в судове засідання не з'явилися, надавши заяви в яких просять розглянути справу за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Суд, вислухавши позивачку і її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам законодавства і підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності зареєстрованого Комунарською нотаріальною конторою Луганської області за реєстровим номером №1-1037 від 03 квітня 1986 року (а.с.10-11), виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Михайлівської селищної ради народних депутатів №86 від 11 червня 1985 року, [PERSON] було надано земельну ділянку площею 1100 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Технічним паспортом (а.с.17-19), підтверджується, що житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]., був побудований у період часу у 1990 році. Згідно довідки №158 від 27.02.2014 року наданої Державним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації, право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано. Воно належить [PERSON] згідно Типового договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності посвідченого Комунарською держнотконторою 03.04.1986 року за реєстровим номером №1-1037. Враховуючі, що згідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України питань регулювання містобудівної діяльності від 20.11.2012 року №5496, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлових будинків збудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, а в технічному паспорті по інвентаризаційній справі №459 від 13.03.2014 року (а.с.17-18), зазначено, що будинок з господарчими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], був побудований до 1992 року, чинно на той час законодавство не вимагало введення будинку в експлуатацію і його державної реєстрації, суд вважає, що [PERSON] мав право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 вересня 2013 року, виданого Виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №42 (а.с.12). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 серпня 1984 року, виданої Михайлівською селищною радою Перевальського району Ворошиловградської області, підтверджується, що [PERSON], зареєструвала шлюб з [PERSON] та набула прізвище [PERSON]. На підставі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, тому суд вважає, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого дружина померлого [INFO]. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили той факт, що будинок був побудований чоловіком позивачки [PERSON]. Позивачка знаходилась у шлюбі з [PERSON] та разом з ним мешкали у будинку, вели спільне господарство. [PERSON] помер [INFO], після його смерті позивачка продовжує проживати в будинку, користуватися ним, зберігати документи на будинок та особисті речі чоловіка, інших спадкоємців не має. Зазначене підтверджується довідкою Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області №5/5-5 від 21.02.2014 року (а.с.13). В Домовій книзі (а.с.14-16), зазначено, що позивачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 23 січня 1991 року. Відповіддю з Перевальської державної нотаріальної контори №712/01-09 від 24 червня 2014 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №37715368, підтверджується, що після смерті [PERSON], що помер [INFO], заведена 21.02.2014 року спадкова справа №55763814, номер у нотаріуса №51-2014. Заявою №76 від 21.02.2014 року по спадковій справі №51-2014, підтверджується, що [PERSON] зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON], що помер [INFO]. Суд вважає, що на підставі ст.1268 ЦК України, позивачку можливо визнати такою, що прийняла спадщину, оскільки вона була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем, після смерті чоловіка [PERSON] залишилась проживати в будинку, користуватися усіма речами спадкодавця. Як вбачається з Відповіді Перевальської державної нотаріальної контори №713/01-09 від 24 червня 2014 року та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №37715389, а також з Заповіту, посвідченого секретарем Михайлівської селищної ради 08.04.2013 року, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Але враховуючі, що відповідно до ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, то суд дійшов висновку, що позивачка має право на звернення до суду з вимогами про визнання її як спадкоємицею за заповітом, так і за законом. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.19), [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки не надано правовстановлюючого документа. Оскільки судом визнане, що [PERSON] мав право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], його дружина є спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину, то на підставі ст.328 ЦК України, суд вважає можливим визнати за [PERSON] права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.328,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved