Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що її чоловіку, [PERSON], належала 1/2 частина житлового будинку № 52 по вул. Трильовського в м. Коломия та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку він успадкував після смерті матері, [PERSON]. Однак, право власності на будинковолодіння не зареєстроване. 16.10.2015 року чоловік позивачки помер. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого є вона та відповідачка, яка відмовилась від спадщини на її користь. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, не може оформити спадщину, так як право власності на будинковолодіння не зареєстроване. Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння, а справу розглянути у її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилась. Подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, на спадщину не претендує. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння № 52 по вул. Трильовського в м. Коломия належало [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення № 428 від 13.12.1956 року та відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Коломийською державною нотаріальною конторою 28.01.1993 року за № Д-88. 05 січня 1995 року [PERSON] померла. Після її смерті чоловік позивачки, [PERSON] набув права на 1/2 частину житлового будинку № 52 по вул. Трильовського в м. Коломия та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак спадкових прав на будинок не оформив. Наведене стверджується спадковою справою № 110/1995, що знаходиться у державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 05.08.2003 року державним нотаріусом Коломийської міської нотаріальної контори за реєстровим № 1-31 16 жовтня 2015 року [PERSON] помер, про що 17.10.2015 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 514. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину вказаного будинковолодіння та земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого є позивачка та відповідачки, яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується копією паспорта позивачки з відміткою про місце реєстрації. 12 листопада 2016 року [PERSON] нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 500 кв.м., що в м. Коломия по вул. Трильовського, 52, Івано-Франківської області. З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка на 1/2 частину будинковолодіння № 52 по вул. Трильовського в м. Коломия, позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як право власності на будинковолодіння за спадкодавцем не зареєстроване. Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачка на спадщину після смерті [PERSON] не претендує та не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на будинковолодіння. Згідно технічного паспорта на будинковолодіння від 20 грудня 2016 року загальна площа житлового будинку становить 44,3 кв.м., житлова 32,6 кв.м.. Відповідно до звіту про оцінку майна 25.01.2017 року вартість житлового будинку та господарських споруд в м. Коломия по вул. Трильовського, 52 становить 101371 грн. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачка на спадщину не претендує, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки. На підставі ст.ст. 16, 328, 346, 391, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved