Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 грудня 1991 року вона вступила до реєстрованого шлюбу з відповідачем, [PERSON] Реєстрація шлюбу була проведена у Сопачівській сільській раді Володимирецького району Рівненської області, свідоцтво про укладення шлюбу, серія [NUMBER], видане 21 грудня 1991 року у Сопачівській сільраді Володимирецького району Рівненської області і зроблено відповідний запис за № 12. Від спільного подружнього життя сторони мають п'ятьох дітей, четверо з яких неповнолітні: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, серія [NUMBER], видане 12 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського РУЮ Полтавської області, місце народження - м.Кузнецовськ Рівненської області, і зроблено відповідний актовий запис за № 13, [PERSON] , [INFO], свідоцтво про народження, серія [NUMBER], видане у Штомпелівській сільській раді Хорольського району Полтавської області 19 квітня 2006 року, місце народження - село Штомпелівка Хорольського району Полтавської області, і зроблено відповідний актовий запис за № 5, [PERSON] , [INFO], свідоцтво про народження, серія [NUMBER], видане у Штомпелівській сільській раді Хорольського району Полтавської області 30 липня 2007 року, місце народження - село Штомпелівка Хорольського району Полтавської області, і зроблено відповідний актовий запис за № 5. [PERSON] , [INFO], свідоцтво про народження, серія [NUMBER], місце державної реєстрації у Штомпелівській сільській раді Хорольського району Полтавської області, видане 26 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського РУЮ Полтавської області, (повторно), місце народження - село Штомпелівка Хорольського району, і зроблено відповідний актовий запис за № 7. Однією сім'ю сторони проживали до грудня місяця 2014 року, коли позивачка змушена була, разом з дітьми, перейти проживати окремо від чоловіка, батька дітей, який влаштовував дебоші в сім'ї , що дуже негативно впливало на фізичний та моральний стан і дітей, і позивачки. Як неповнолітній син [PERSON] , який є інвалідом з дитинства, так і малолітні дочки, [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] проживають і будуть проживати із позивачкою і знаходяться на повному її утриманні і вихованні. Відповідач залишився проживати в будинку в [ADDRESS], який належить рідному братові позивачки. В такій ситуації позивачка хоче, щоб батько їхніх неповнолітніх дітей був зобов'язаний до сплати аліментів, як це встановлено і передбачено законом. Відповідач працездатний, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, але категорично відмовляється і не бажає цього робити в добровільному порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду свій позов підтримала повністю і прохала розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, оскільки є потреба у використанні коштів на їх утримання. Позивачкою [PERSON] в позовній заяві вірно визначений розмір аліментів, вона просила стрягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку ( доходів) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, що повністю відповідає ст. 182 СК України. Відповідач [PERSON] є батьком дітей : сина [PERSON], [INFO], доньок [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку ( доходів) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 18.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved