Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача. Як зазначила позивачка у позовній заяві, 20.12.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, в якому народилися діти [PERSON] та [PERSON]; відповідач не виділяє кошти на утримання дітей, у зв'язку з цим позивачка й звернулася до суду з вимогами про стягнення аліментів. Під час судового розгляду справи позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов, пояснила, що діти перебувають на її утриманні, відповідач ніякої допомоги дітям не надає. Відповідач [PERSON] позов визнав частково; пояснив суду, що не відмовляється від утримання дітей, але просить врахувати, що він ще сплачує аліменти на іншу дитину, просить зменшити розмір стягуваних аліментів та вирішити питання про надання йому побачень з дітьми. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Своє батьківство відносно дітей відповідач не оспорює. Як свідчить довідка про склад сім'ї (а.с.7), діти на момент розгляду справи проживають разом із позивачкою, відповідач проживає за іншою адресою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно чч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, відповідач [PERSON], який проживає окремо від дітей, зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки, з якою діти проживають. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, що відповідач на момент розгляду справи несе витрати на утримання ще однієї дитини, а саме сплачує на її утримання аліменти на користь іншої особи у розмірі 1/4 частини свого заробітку згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.06.2015 року. У зв'язку з цим розмір аліментів 1/3 частина від заробітку, як того вимагає позивачка, суд вважає завеликим, та зменшує їх розмір до 1/4 частини цього заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, позов [PERSON] має бути задоволений частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial