Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 12 квітня 2004 року помер дідусь [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11, 4314 га. Розташованої та території Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області , яку він успадкував після померлої дружини [PERSON], але своє права власності не зареєстрував в установлений законом порядку. 02.04.2015 року вона звернулась до Широківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого дідуся [PERSON] у вигляді земельної ділянки , яку він отримав після померлої 21.12.1998 року дружини [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено в звязку з тим, що отримана дідусем у спадщину земельна ділянка не була ним зареєстрована в органах які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки саме з цього моменту у спадкоємця виникає право на спадкове майно. З цих підстав позивачка звернулась в суд, та просить визнати за нею право на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала, що позов підтримує у повному обсязі, свої вимоги просить задовольнити посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, справу просить слухали в її відсутність а.с. 48. Відповідач територіальна громада в особі Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність а.с. 45. Треті особи реєстраційна служба Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області та відділ Держземагентва у Широківському районі Дніпропетровської області до суду не зявились надавли заяву про розгляд справи в відсутність їх представників а.с. 42, 44. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував після смерті дружини [PERSON], 21.12.1998 року, спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 11, 4314 гектарів, розташованої на території Зеленобалківської сільської Ради Широківського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала померлій на підставі Державного акту направо приватної власності на землю серії III-ДП №011462, виданого на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської Ради народних депутатів, Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05 липня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за ШР №3288, і яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 17.12.2001 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №3488. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], 12 квітня 2004 року помер про, що 15 квітня 2004 року складено відповідний актовий запис № 08 а.с. 10. Після її смерті відкрилась спадщина до числа якої входить успадкована ним, але за життя так і не переоформлена в установленому законом порядку на свої імя земельна ділянка площею 11, 4314 гектарів, розташованої на території Зеленобалківської сільської Ради Широківського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала померлій на підставі Державного акту направо приватної власності на землю серії III-ДП №011462, виданого на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської Ради народних депутатів, Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05 липня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за ШР №3288. Судом встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 11, 4314 гектарів, розташованої на території Зеленобалківської сільської Ради Широківського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала померлій на підставі Державного акту направо приватної власності на землю серії III-ДП №011462, виданого на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської Ради народних депутатів, Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05 липня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за ШР №3288, яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 17 грудня 2001 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №3488. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті... Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Як встановлено судом [PERSON] успадкував майно, яке складається з земельної ділянки площею 11, 4314 гектарів, розташованої на території Зеленобалківської сільської Ради Широківського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала померлій на підставі Державного акту направо приватної власності на землю серії III-ДП №011462, виданого на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської Ради народних депутатів, Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05 липня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за ШР №3288, і яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого 17 грудня 2001 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №3488, але не зареєстрував, тобто, спадкодавець не набув права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємець не має можливості оформити спадщину на земельну ділянку. Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вказано вище, позивачка як спадкоємиць після померлого позбавлена на даний час можливості оформити спадщину на земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючого документа, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я померлого [PERSON] за життя не було зареєстровано у визначеному законом порядку в зв'язку з її смертю. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за нею право в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] земельної ділянки площею 11, 4314 гектарів, розташованої на території Зеленобалківської сільської Ради Широківського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала померлій на підставі Державного акту направо приватної власності на землю серії III-ДП №011462, виданого на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської Ради народних депутатів, Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05 липня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за ШР №3288, яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 17 грудня 2001 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №3488, оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. Судові витрати віднести на рахунок позивачки відповідно до вимоги в позові.

Outcome: approved