overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Аліментів відповідач нікому не сплачує. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року по 04 грудня 2015 року, шлюб розірвано згідно рішення Фастівського міськрайонного суду (а.с.6-7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідач допомогу на утримання дітини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітнії сина, на його повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №2702 від 25.05.2017 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Аліментів відповідач нікому не сплачує. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, відповідач в телефонному режимі позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2012 року, даний шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серії І-ОК №133961 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач допомогу на утримання дітини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітнії сина, на його повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви, та ? частку його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною віку 3-х років. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони проживають окремо, дитина залишилась проживати з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо виховання та утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) та на її утримання до виповнення дитиною трьох років в розмірі 300 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки та дружини саме в такому розмірі. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, шлюбі з 21 вересня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої дитини на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Факт проживання та перебування дитини на утриманні позивачки підтверджується довідкою Пришивальницької сільської ради народних депутатів Київської області №245 від 04 жовтня 2016 року (а.с.10). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонам розірвано, дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, відповідач в телефонному режимі повідомив, що позов визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року по 26 грудня 2014 року, що підтверджується копією паспорта з відміткою (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої дитини на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Факт проживання та перебування дитини на утриманні позивачки підтверджується довідкою з вуличного комітету №1144 від 04 жовтня 2016 року (а.с.7). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що дитина проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо виховання та утримання сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2009 року, даний шлюб зареєстровано виконкомом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач допомогу на утримання дітини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб сина, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини, на його повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Аліментів відповідач нікому не сплачує. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлений про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2007 року по 16 листопада 2016 року, шлюб розірвано згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідач допомогу на утримання дітини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітнії сина, на його повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно довідки КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» №07-1011 від 15.06.2016 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відстків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини.. Позовні вимоги мотивує тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. 27 липня 2017 року позивачка надіслала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, якою просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відстків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином. Надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2004 року по 14 січня 2010 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідач допомогу на утримання дітини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб сина, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини, на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 25 травня 2011 народження в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонам розірвано, дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року по 11 березня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення суду (а.с.3,5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої дитини на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Факт проживання та перебування дитини на утриманні позивачки підтверджується довідками з вуличного комітету №620, 621 від 20 липня 2016 року (а.с.6-7). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з чоловіком проживають окремо, дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Сторони в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про причини неявки до суду не повідомив, про день слухання справи повідомлений про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2008 року в Завалійківській сільській раді Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої дитини на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Факт проживання та перебування дитини на утриманні позивачки підтверджується довідкою з вуличного комітету №37 від 02 грудня 2016 року (а.с.6). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved