Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, уточнивши який, просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок, що належав спадкодавцю. У зв'язку з викладеним вона звернулась з позовом до суду. В свою чергу, відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом і просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок, що належав спадкодавцю. У зв'язку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Позивачка за первісним та відповідачка за зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, зустрічний позов [PERSON] визнає та просить справу розглянути без її участі. Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає, на задоволенні зустрічного позовну наполягає і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: двома сараями, літньою кухнею, двома гаражами, вбиральнею, душем, огорожею та басейном, що розташований по [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с.10-13). Відповідно до свідоцтв про народження сторони є дітьми померлого [PERSON], (а.с.37, 44), а тому згідно ст. 1261 ЦК України вони являються спадкоємцями за законом першої черги. Позивачка була зареєстрована з батьком по день його смерті в [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 2130 від 31 липня 2017 року (а.с.46 зворот), та відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Позивачка та відповідач звернулись до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок, що належав спадкодавцю (а.с.4). Згідно витягу з рішення сесії Біляївської міської ради № 101-7/VІІ від 23 березня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків проспекту в м. Біляївка та в с. Майори Біляївського району Одеської області», вулицю Петровського перейменовано на вул. Остапа Вишні (а.с.47). [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та проживав до дня смерті в [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 2111 від 28 липня 2017 року (а.с.46). Відповідно до листа КП «БТІ» ОМР від 15 серпня 2017 року згідно до архівів реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], не проводилася (а.с.48). З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок побудований у 1961 році і станом на 14 лютого 2008 року він складається з таких приміщень: 1-1 веранда площею 4,9 кв.м, 1-2 житлова кімната площею 17,2 кв.м, 1-3 кухня площею 11,2 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 11,3 кв.м з надвірними спорудами: літ. «Б» сарай, літ. «В» літня кухня, літ. «Г» гараж, літ. «Д» сарай, літ. «Е» вбиральня, літ. «Є» душ, літ. «Ж» гараж, 1-6 огорожа, І басейн (а.с.10-13 ). Згідно положень ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них в експлуатацію при оформленні права власності. З наведеного вбачається, що не потребує введення в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Спрощений порядок здійснення державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 5 серпня 1992 року, але за особами, які вважаються його володільцями, містять і положення ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державної політики будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 382/5773 (зі змінами та доповненнями №2 (0-113-13) від 08.01.2013 року, житловий будинок з надвірними спорудами: двома сараями, літньою кухнею, двома гаражами, вбиральнею, душем, огорожею та басейном, розташований в [ADDRESS], який побудований у 1961 році, не належить до самочинного будівництва. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою та відповідачем право власності по ? частині за кожним на житловий будинок з надвірними спорудами: двома сараями, літньою кухнею, двома гаражами, вбиральнею, душем, огорожею та басейном, який розташований в [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved