Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 87/320 частин жилого будинку, які належали [PERSON], на 29/320 частин жилого будинку, які належали [PERSON], після смерті [PERSON], на 29/80 частин жилого будинку, які належані [PERSON] згідно рішення № 113 Виконкому Московської районної Ради депутатів трудящих «Про розподіл домоволодіння № 18 по Конюшенному пров. на два самостійних домоволодіння», які не були зареєстровані нею в установленому законом порядку, а всього разом на 232/320 частин жилого будинку літ. А-1 приміщення 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7, 5-8 з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Харкові по провулку Конюшенному за № 18. Вказує, що у 1956 році її бабуся [PERSON] Микитична та її мати [PERSON] купили п'ятдесят вісім сто двадцятих частин домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові, по Конюшенному провулку № 18, і зареєстрували право власності в рівних частках по 29/120 частин. У 1965 році було винесено рішення № 113 Виконкомом Московської районної Ради депутатів трудящих «Про розподіл домоволодіння № 18 по Конюшенному пров. на два самостійних домоволодіння», яким розділене вказане домоволодіння на два самостійних домоволодіння: виділене 80/120 частин домоволодіння, які належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Микитичні, [PERSON] в самостійне домоволодіння з земельною ділянкою 920м2 та розташованими на ній будівлями, надавши юридичну адресу № 18 по Конюшенному пров. та видане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 18 по Конюшенному пров. на ім'я [PERSON] на 16/80 ч. замість 16/120 ч., на імя [PERSON] на 6/80 ч. замість 6/120 ч., на імя [PERSON] на 29/80 ч. замість 29/120 ч., на імя [PERSON] на 29/80 ч. замість 29/120 ч.. На підставі рішення виконкому [PERSON] також отримала свідоцтво про право особистої власності 29/80 частин вказаного будинку з надвірними будівлями. Її мати [PERSON] не зверталась до виконкому і тому своє право власності на 29/80 частин жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами не оформлювала. У 1985 року померла [PERSON]. Спадкоємцями були її чоловік [PERSON] і їх дочка [PERSON] в рівних частках кожний. Вони прийняли спадщина в рівних часках по 29/320 частин. [PERSON] отримала свідоцтво про спадщину, а [PERSON] свідоцтво не отримував, оскільки проживав зі спадкодавцем за однією адресою. У 1993 року [PERSON] склав заповіт та заповідав на випадок його смерті все своє майно їй, онуці [PERSON]. У 1995 року [PERSON] помер. Спадкоємицею першої черги була його дочка [PERSON], тобто її мати. Спадкоємицею по заповіту стала вона, [PERSON]. У 2010 році померла її мати [PERSON]. Єдиним спадкоємцем першої черги після матері є вона. Вона прийняла спадщину після всіх спадкодавців. Відповідач [PERSON] міська рада про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою, але її представник в судове засідання не зявився і про причини неявки суду не повідомив. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірними є частки домоволодіння №18 по провулку Конюшенному в м. Харкові. 26.04.1956 році [PERSON] Микитична і [PERSON], які є матірю і дочкою, за договором купівлі-продажу придбали 58/120 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові, по Конюшенному провулку № 18, і зареєстрували право власності в рівних частках по 29/120 частин за кожною. Рішення № 113 від 14.09.1965 року виконкомом Московської районної Ради депутатів трудящих домоволодіння № 18 по Конюшенному пров. розділено на два самостійних домоволодіння»: виділене 80/120 частин домоволодіння, які належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Микитичні та [PERSON] Дем'яшвні в самостійне домоволодіння з земельною ділянкою 920м2 та розташованими на ній будівлями, надавши юридичну адресу № 18 по Конюшенному пров., та видане свідоцтво про право особистої власності на вказане домоволодіння на імя [PERSON] на 29/80 ч. замість 29/120 ч., на імя [PERSON] на 29/80 ч. замість 29/120 ч.. [PERSON] отримала свідоцтво про право особистої власності 29/80 частин вказаного будинку з надвірними будівлями, [PERSON] не зверталась до виконкому і тому своє нове свідоцтво про право власності на 29/80 частин жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами не отримувала. 28.10.1985 року померла [PERSON]. Спадкоємцями були її чоловік [PERSON] і їх дочка [PERSON] в рівних частках кожний. Оскільки вказане домоволодіння було придбане під час шлюбу, то [PERSON] мав право на половину належної [PERSON] частини, тобто на 29/160 частин, а тому після [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 29/160 частин домоволодіння. Спадкоємці прийняли спадщину в рівних часках по 29/320 частин. [PERSON] отримала свідоцтво про спадщину, а [PERSON] свідоцтво не отримував. Оскільки він проживав зі спадкодавцем за однією адресою і продовжив проживати у спадковій частині будинку, то він вважається таким, що прийняв спадщину. 29.09.1993 року [PERSON] склав заповіт та заповідав на випадок його смерті все своє майно своєї онуці [PERSON], позивачки по справі. 10.04.1995 року [PERSON] помер і після нього залишилась спадщина у вигляді 87/320 частин вказаного домоволодіння. Спадкоємицею першої черги за законом була його дочка [PERSON], та його онука [PERSON] за заповітом. Вони прийняли спадщину оскільки вступили в управління спадковим майном. 23.03.2010 році померла [PERSON]. після неї залишилась спадщина у вигляді 87,320 частин вказаного домоволодіння з надвірними будівлями. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після неї є її дочка [PERSON], позивачка по справі. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала у спадковому будинку і після смерті спадкодавця фактично вступила в управління і володіння спадковим будинком. Аналізуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим і задовольняє його в повному обсязі.

Outcome: approved