Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати договір оренди землі від 17 квітня 2018 року, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,54 га, кадастровий номер 0720887400:01:003:0187, яка розташована на території Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №074712, зареєстрованим 14 жовтня 2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №072080001001498. 17 квітня 2018 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди землі. Право оренди було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 квітня 2018 року, що підтверджується витягом №121550618 від 23 квітня 2018 року. Згідно з умовами договору позивачка передала відповідачу у строкове платне користування земельну належну їй земельну ділянку строком на 10 (десять) років з переважним правом орендаря його поновлення на новий строк. Відповідно до п.9 вищевказаного договору, Орендар зобов`язався вносити Орендодавцю орендну плату в грошовій формі в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або в натуральній формі в розмірі 21 (двадцяти одного центнера зерна (за рік). Згідно з п.11 договору орендна плата вноситься до 15 грудня кожного року. Таким чином, відповідач повинен був внести орендну плату до 15 грудня 2018 року (за користування земельною ділянкою протягом 2018 року) та до 15 грудня 2019 року (за користування земельною ділянкою протягом 2019 року), однак цього не зробив, чим істотно порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на день пред`явлення позову орендна плата відповідачем також не сплачена, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди землі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розірвати договір оренди землі від 17 квітня 2018 року. Разом з тим, не заперечив факт переказу відповідачем для позивачки поштовим переказом орендної плати за 2018-2019 роки в сумі 9600 гривень, яку вона отримала 14 квітня 2020 року, тобто вже під час розгляду справи в суді. Однак такі дії відповідача не відміняють факту допущеної систематичної несплати орендної плати та не можуть бути підставою для відмови в позові. Відповідач в судовому засіданні, а також у поданому відзиві на позовну заяву, позовних вимог не визнав, вважає, що даний позов є безпідставним та не обґрунтованим, зазначив, що він на виконання умов договору оренди землі 16 березня 2020 року поштовим переказом надіслав позивачці орендну плату за 2018 рік та 2019 рік в сумі 9600 гривень, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачці [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 14 жовтня 2011 року серії ВЛ №074712 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,54 га за кадастровим номером 0720887400:01:003:0187, розташована на території Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 17 квітня 2018 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] був укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходяться на території Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, кадастровий номер 0720887400:01:003:0187, площею 2,54 га, в тому числі рілля 2,54 га, строком на 10 років. Орендна плата встановлена у грошовій формі у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі, або в натуральній формі 21 центнер зерна за рік. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 квітня 2018 року, що підтверджується витягом №121550618 від 23 квітня 2018 року. 17 квітня 2018 року сторонами здійснено приймання-передачу земельної ділянки та визначено межі земельної ділянки, що підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 17 квітня 2018 року та актом меж земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений; після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Згідно з положеннями ст.ст.21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Абзацом 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору. Суди, розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про орендну землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Таким чином, у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Судом встановлено, а також не оспорюється відповідачем, що сторони спірного договору оренди землі від 17 квітня 2018 року погодили такі складові орендної плати, а саме: орендна плата в грошовій формі в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або в натуральній формі в розмірі 21 (двадцяти одного центнера зерна (за рік). Згідно з п.11 договору орендна плата вноситься до 15 грудня кожного року. Однак, у порушення умов вищевказаного договору, відповідачем не проводилась грошова виплата орендної плати за період 2018-2019 років у встановлені договором строки, тобто до 15 грудня 2018 року та до 15 грудня 2019 року. Вказана орендна плата була надіслана відповідачем на адресу позивачки поштовим переказом 16 березня 2020 року та отримана останньою 14 квітня 2020 року, що підтверджується копією відповідної квитанції та не заперечується сторонами по справі. Крім того, орендна плата за 2020 рік відповідачем була сплачена також з порушенням строків, визначених п.11 договору оренди землі від 17 квітня 2018 року. Зокрема, дана оплата була здійснена 28 грудня 2020 року, що також підтверджується копією відповідної квитанції та, в свою чергу, свідчить про порушення відповідачем умов спірного договору. Факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо сплаченої орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року №484/301/18 та від 04 вересня 2019 року у справі №616/871/15-ц Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору на підставі ст.526 ЦК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідачем [PERSON] істотно порушено умови договору, а саме систематично не сплачувалась орендна плата. Зазначений висновок повністю узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду висловленою у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/18. Питання стягнення судових витрат буде вирішене судом 25 січня 2021 року відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України. На підставі ст.ст.526, 610, 626, 629, 651 ЦК України, ст.ст.2, 13, 15, 21-25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України,

Outcome: approved