Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що проживаючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], 24.04.2010р.н. Згідно рішення Косівського районного суду від 26.12.2011р. вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 450грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне становище позивачки змінилося, вона ніде не працює, здійснює догляд за другою її дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не вистачає коштів на утримання сина. Кошти, які сплачує відповідач являються незначними, а тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 900грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], 24.04.2010р.н. Копією свідоцтва про народження [PERSON], 2010р.н. стверджується, що його батьком являється [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Косівського районного суду від 26.12.2011р. вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 450грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, судом встановлено, що матеріальне становище позивачки на даний час змінилося, а тому аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітнього сина не вистачає. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї позивачки від 09.06.2016р. №384 вбачається, що вона проживає в будинку матері з двома дітьми, які знаходяться на її утриманні. Відповідно до довідки Старокутської сільської ради від 09.06.2016р. №1478 стверджується, що позивачка ніде не працює та здійснює догляд за сином до 3-х річного віку. Статтею180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Згідно ст.191 СК Уураїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 15.06.2016р., тобто з дня пред»явлення [PERSON] позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 24.04.2010р.н. в твердій грошовій сумі-900грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-185, 191-192 СК України та

Outcome: approved