Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2018 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 15.07.2016 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період даного шлюбу, позивачка [INFO] народила сина [PERSON]. Оскільки з лютого 2018 р. сторони проживають окремо, відповідач з цього часу ухиляється від матеріального утримання їх сім'ї, дружини та дитини, участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, не піклується про сина та не допомагає. Позивачка зазначає, що син перебуває на повному її утриманні, хоча матеріальне забезпечення останньої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя, оскільки перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дружини в розмірі 1/6 чстини з усіх видів його заробітку та аліменти утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця. Ухвалою суду від 11.04.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (ас. 8). Встановлено, що сторони з 15.07.2016 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (ас. 7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що малолітній [PERSON] проживає та зареєстрований зі своєю матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням обставин справи, проживання з позивачкою малолітнього сина, перебування останньої у декретній відпустці по догляду за дитиною, відсутність у відповідача інших утриманців, при цьому, враховуючи його матеріальний стан, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років, та аліменти на утримання малолітнього в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягненню дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приходить до висновку, що позивачка відповідно до ст. 81 ЦПК України довела позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved