Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй, її брату [PERSON] та матері [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 лютого 2006 року будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] - її племінник, син її брата [PERSON] , з 2009 року постійно проживає в Російській Федерації. [PERSON] - дружина її сина [PERSON] . З її сином вони разом не підтримують подружніх стосунків з березня 2018 року, і на протязі цього ж часу вона не мешкає в належному їй будинку разом зі своїми дітьми малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] її сином від попереднього шлюбу. Виїхала вона разом зі своїми дітьми з належного їм будинку в березні 2018 року, тобто більш ніж рік в спірному будинку вони не мешкають. На цей час в належному їм будинку зареєстровані 6 осіб: її мати [PERSON] , її брат [PERSON] , які є співвласниками будинку та відповідачі: [PERSON] її племінник, [PERSON] та її двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що вона як співвласник будинку, в будинку не мешкає і не зареєстрована, проте несе відповідальність за всі витрати по утриманню будинку. Фактично в спірному будинку мешкають лише брат [PERSON] , та мати [PERSON] . Відповідач [PERSON] в будинку останні 10 років не мешкає, переїхавши на постійне місце проживання в Російську Федерацію. На їхні неодноразові пропозиції знятися з реєстраційного обліку в будинку, відповідає, що проти цього не заперечує, але можливості не має, так як постійно мешкає в Російській Федерації, в Україну не приїздить і приїжджати не має можливості. Відповідачка [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала з належного їм будинку в березні 2018 року після припинення подружніх стосунків з її сином, постійно мешкає в іншому місці. Коли вона запропонувала їй з дітьми знятись з реєстрації в будинку, вона відмовила, запропонувавши вирішувати питання в судовому порядку. На даний час необхідно вирішити питання отримання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних витрат. Реєстрація в будинку відповідачів за відсутності відомостей про отримувані ними доходів призводить до того, що вони не мають можливості отримати субсидію. Відповідачі в будинку не проживають на протязі значного часу, будь-якого майна, яке б їм належало, в будинку немає, вони жодного разу не звертались до позивачки, до інших співвласників будинку, або до будь-яких компетентних органів з вимогою про вселення в будинок, не приймають участі в оплаті комунальних послуг за користування будинком, жодного разу не поцікавились, які кошти сплачуються за користування житлом. Посилаючись на зазначені обставини, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 17 жовтня 2019 року позивачка надала суду документи на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2019 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 29 січня 2020 року о 09 год. 00 хв. 29 січня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 27 березня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідачів про дату та час слухання справи, роз`яснено наслідки неявки в наступне засідання. 27 березня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 04 червня 2020 року у зв`язку з клопотанням представника третьої особи та відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідачів про дату та час слухання справи. В судове засідання з`явилися позивачка, представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Відповідачі, представник третьої особи Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися про місце, час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти визнання втративши права користування малолітнім [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивача, яка висловлена була під час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~ Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.\~ Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] , третім особам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом та копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.12-16, 17-19, 20-22). Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» від 16 вересня 2019 року, що видана на ім`я [PERSON] , за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (мати), [PERSON] , [INFO] (брат), [PERSON] , [INFO] (племінник), [PERSON] , [INFO] (родинних відносин немає), [PERSON] , [INFO] (онук), [PERSON] , [INFO] (родинних зв`язків немає) (а.с.23). 03 червня 2020 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало суду висновок, в якому зазначає, що Управління вважає, що позов [PERSON] про визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] не підлягає задоволенню. У висновку зазначають, що під час телефонної розмови з [PERSON] стало відомо, що проживала вона разом з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] в спірному будинку до вересня 2018 року. У зв`язку з постійними сварками була змушена переїхати на орендовану квартиру. Нерухомого майна на праві власності у неї та її дітей немає. Тому надано висновок, що непроживання дитини у спірній квартирі зумовлено об`єктивними причинами, а саме тим, що мати змінила місце проживання, [PERSON] через свій малолітній вік не міг самостійно вирішити, де він буде проживати, та був вимушений переїхати до іншого місця проживання разом зі своєю матір`ю (а.с. 143). Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка, або інші особи чинять відповідачам перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Відповідачі не скористалися своїм правом надати відзив на позовну заяву, а також суду не надано доказів, які б спростували доводи позивачки про те, що відповідачі залишили спірне житлове приміщення в добровільному порядку та перешкод у користуванні приміщення їм не створювалися. Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Таким чином встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] понад один рік не мешкають у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачів за іншою адресою та збереження у цей час за ними права користування житлом, суду не надано. В той же час позовні вимоги щодо визнання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , втратившим право користування житловим приміщенням, суд вважає не підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. За положеннями частини першої статті 3 Конвенції про права дитини\~\~від 20 листопада\~\~1989 року, забезпечення виконання якої є складовою обов`язків держави України як суб`єкта міжнародного права, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції). Непроживання онука позивачки неповнолітнього [PERSON] у спірному будинку зумовлено об`єктивними причинами, а саме тим, що його мати змінила місце проживання. Через свій малолітній вік він не міг самостійно вирішити, де він буде проживати, та був вимушений переїхати до іншого місця проживання разом зі своєю матір`ю, а тому задоволення позову в цій частині призведе до порушення гарантованого права неповнолітньої особи на житло. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. з кожного.

Outcome: partial