overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини. Свій позов [PERSON] аргументує тим, що вона з 09.09.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства та за якою позивачка здійснює догляд. Донька є інвалідом з дитинства і перебуває на «Д» обліку з діагнозом «ДЦП, тетрапарез з порушенням функцій базових органів, епелепсія». Позивачка не працює, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання позивачки, хоча має таку можливість, працює в ТОВ «Охорона та безпека» м. Донецьк. На підставі ст..84, 180 СК України, позивачка бажає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, в розмірі 1/2 частини від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та в розмірі 1/10 частини на її утримання до 29.01.2017 року. Позивачка вказує на те, що аліменти на користь інших осіб та утримання інших дітей не сплачує. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, згоден, щоб з нього утримувались аліменти в розмірі 1/2 частини його доходу, на користь позивачки на утримання дитини та 1/10 частини на утримання позивачки. Інших утриманців не має. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 09.09.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №239 (а.с.7). Свідоцтвом про народження, виданим виконкомом відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Довідкою про склад сім'ї від 01.08.2014 року, виданою виконкомом КП «Добропільська служба єдиного замовника» підтверджується, що неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкають разом зі своєю матір'ю - [PERSON], в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визнання відповідачем пред'явленого позову, в розмірі 1/2 частини його доходу на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дитини - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 16 липня 2013 року придбала у відповідача квартиру [ADDRESS]. Згідно п.9 Договору купівлі-продажу, відповідач зобов'язувався у термін до 16 липня 2013 року звільнити вказану квартиру та знятися з реєстрації за адресою квартири. З часу продажу квартири відповідач в ній не мешкає, його особистих речей немає, будь-якого господарства не веде, не оплачує вартість нарахованих комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню квартири. Також наявність реєстрації відповідача позбавляє її права на власний розсуд користуватися своїм майном. Просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, проти чого позивачка не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 16 липня 2013 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 1104; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6268532 від 16 липня 2013 року (а.с. 4, 5). Згідно п.9 вказаного договору купівлі-продажу, продавець (відповідач) мав знятися з реєстраційного обліку за адресою зазначеної вище квартири не пізніше 16 липня 2013 року. Відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але з липня 2013 року не мешкає, особистих речей його у квартирі за вищевказаною адресою немає (а.с. 3, 9, 10). Відповідно до статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: відповідача [PERSON] варто визнати таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS], оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем права власності позивачки щодо квартири за вищевказаною адресою у виді продовження безпідставної реєстрації в останній після припинення його права власності на цю квартиру. На підставі ст. 386 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В належній їй квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком. З 2010 року відповідач за місцем реєстрації не мешкає, його особистих речей немає, будь-якого господарства не веде, не оплачує вартість нарахованих комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню квартири. Просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та, посилаючись на вимоги ч.2 ст. 405 ЦК України, просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS], оскільки останній, як колишній член її сім'ї, без поважних причин з 2010 року відсутній за місцем реєстрації і між ними немає будь-яких домовленостей щодо користування житлом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, проти чого позивачка не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7, 8, 9). Відповідач [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстрований, але з 2010 року не мешкає, особистих речей його у квартирі за вищевказаною адресою немає, що також підтверджується актом КП «СЄЗ» (а.с. 11). Доказами по справі не підтверджена будь-яка домовленість між сторонами щодо користування спірним жилим будинком. Відповідно до статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: відповідача [PERSON] варто визнати таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS], оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у вказаному житлі з 2010 року по теперішній час без будь-яких поважних причин, і у судовому засіданні сторонами не доведено про існування будь-якої домовленості між ними з приводу користування житлом. На підставі ст.ст. 386, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Батьком дитини записаний відповідач, але дитина знаходиться на утриманні позивачки, що не заперечувалось відповідачем. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/3 від всіх видів доходу відповідача щомісяця, на утримання дитини - [PERSON], [INFO], починаючи з 31.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON] Рєната Михайловича, [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.10.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] Рєната Михайловича, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 452343 (а.с.5). Батьком дитини записаний відповідач, але дитина знаходиться на утриманні позивачки, що не заперечувалось відповідачем. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від його доходу, яка складатиме 1/4 від всіх видів доходу відповідача щомісяця, на утримання дитини [PERSON] Рєната Михайловича, [INFO], починаючи з 01.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 487,20 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 14 вересня 2013 року у ВДРАЦС РС Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис за № 34. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вважає, що сім`я розпалася і подальше перебування з відповідачем у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб в позасудовому порядку. На підставі наведеного просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути у його відсутність. Дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 14 вересня 2013 року у ВДРАЦС РС Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 34. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] ». В ході розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, разом не проживають тривалий час, а причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння між сторонами та розходження поглядів на сімейні відносини. При цьому, згідно поданих сторонами заяв - позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм`я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Жашківської міської ради Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], актовий запис про смерть № 173 від 15 жовтня 2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS]. З дня смерті і до цього часу позивачка стала володіти будинком як спадкоємиця за законом. За життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок, не отримав свідоцтва на право власності, що після його смерті робить неможливим оформити спадкові права, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Жашківської міської ради Черкаської області - не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. В судове засідання представник третьої особи - сектору містобудування та архітектури Жашківської районної державної адміністрації - не зЧявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 15 жовтня 2013 року, [PERSON] помер [INFO], актовий запис про смерть № 173. Забудова садиби здійснювалася до 05.08.1992 року на земельній ділянці площею 0,2444 га, яка розташована по [ADDRESS] і була надана [PERSON] в постійне користування. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON], після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрита спадкова справа № 166 за 2013 рік. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] являється [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами слід задовольнити, визнавши [PERSON] власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Жашківської міської ради Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], актовий запис про смерть №25 від [INFO], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS]. З дня смерті і до цього часу позивачка стала володіти будинком як спадкоємиця за законом. За життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок, не отримав свідоцтва на право власності, що після його смерті робить неможливим оформити спадкові права. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Жашківської міської ради Черкаської області - не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. В судове засідання представник третьої особи - сектору містобудування та архітектури Жашківської районної державної адміністрації - не зЧявився, по невідомих суду причинах про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від [INFO], [PERSON] помер [INFO], актовий запис про смерть № 25. Забудова садиби здійснювалася до 05.08.1992 року на земельній ділянці площею 0,06 га, яка розташована по [ADDRESS], і була надана [PERSON] в постійне користування. Згідно довідки державного нотаріуса Євич І.П., після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрита спадкова справа № 151 за 2014 рік. Спадкоємцем майна, а саме: будинку з надвірними спорудами, після смерті [PERSON] являється [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами слід задовольнити, визнавши [PERSON] власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved