Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку у звязку із втратою правовстановлюючого документа. Позов мотивує тим, що позивачці відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ №036636 на праві власності належить земельна ділянка розміром 4,34 га., розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. На даний час оригінал вказаного державного акту втрачено. З метою отримання дублікату державного акту, позивачка звернулася до відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області, але у видачі дублікату їй було відмовлено у звязку зі змінами законодавства, згідно з яких повноваження територіальних органів Держгеокадастру по видачі дублікатів сертифікатів та державних актів припинені. Позивачка прохала суд визнати, за нею право власності на земельну ділянку розміром 4,34 га., розташованої на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у звязку з втратою правовстановлюючого документу. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив суду, що оригінал державного акту на земельну ділянку був втрачений. На даний час позивачка має намір передати вказану земельну ділянку в оренду, але не може це зробити, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на землю. Позивачка позбавлена можливості отримати дублікат державного акту у звязку зі змінами законодавства, що регулює порядок видачі дублікатів сертифікатів. Прохав позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на зазначену земельну ділянку. Відповідач представник Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій просить розглядати справу за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №036636, виданий 08.06.2001 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,34 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с.5). Крім того, право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕА №755765 від 30.05.2014 року (а.с.6). Факт відмови відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської областіу видачі дублікату державного акту на праві приватної власності на землю серії І-ПЛ №036636 від 08.06.2001 року підтверджується листом на імя позивачки від 18 листопада 2015 року (а.с.7). На даний час оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ПЛ №036636 від 08.06.2001 року втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісник Семенівщини» від 20.11.2015 року. Позивачка позбавлена можливості отримати дублікат державного акту на право приватної власності на землю, тому способом захисту її права є визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичною особою вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову. Враховуючи викладене, а також те, що позивачка є власницею даної земельної ділянки, однак втратила правовстановлюючий документ, який неможливо поновити в інший спосіб, відсутність спору та заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved