Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 15.04.2015 року померла її мати [PERSON], і вона є її спадкоємицею. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним. [PERSON] на день її смерті на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,7200 га, кадастровий номер 1224255100:01:008:0066, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Право власності посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 024416, зареєстрований у книзі записів про державну реєстрацію за номером 1364 від 25 квітня 2000 року. Вказаний державний акт на право приватної власності на землю було втрачено. У місцевій газеті «Покровський край» від 22 червня 2016 року, випуск № 48 (10463), було дано оголошення про втрату державного акту серії ІІ-ДП № 024416 на право приватної власності на землю, розташовану на території Покровської селищної ради, виданий на імя [PERSON]. 26.04.2016 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON], померлої 15.04.2015 року, у звязку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідач Покровська селищна рада та третя особа Державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори [PERSON] надали письмові заяви про розгляд даної цивільної справи без їх участі. Заслухавши представника позивачки, розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 634890 від 17.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] померла 15 квітня 2015 року в с. Новоолександрівка Покровського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 119 (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 308128, виданого повторно 29.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] народилася 20.04.1962 року в смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області, матірю якої вказано [PERSON], батьком [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії ІІІ-КИ № 321958, виданого 30.01.1986 року та зареєстрованого Покровським районним відділом ЗАГС, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 07.02.1981 року, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 10, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Вялик». Таким чином, встановлена наявність родинних звязків між померлою [PERSON] та [PERSON], а саме те, що померла є матірю [PERSON]. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 024416 [PERSON] на підставі рішення сесії Покровської селищної ради було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,720 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (копія акту, а.с.6). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.01.2016 року за номером витягу НВ-1203109882016, наданий [PERSON], земельна ділянка за кадастровим № 1224255100:01:008:0066, розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області на праві приватної власності належить [PERSON] за рішенням органу місцевого самоврядування Покровської селищної ради (копія, а.с.7-9). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 15.04.2015 року, на майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку (а.с.12). Третьою особою було надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 21.07.2017 року, в якій вказано, що заведена спадкова справа № 57851859, стан «чинний», номер в реєстрі нотаріальних дій 318/2015, дата заведення 25.08.2015 року, місце посвідчення: місце зберігання Покровська державна нотаріальна контора, інформація про заповідача: [PERSON]. Також, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіти/спадкові договори, укладені [PERSON], відсутні. \~Згідно\~ст.14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно\~ст.152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав. Згідно\~\~ст.1225 ЦК України\~\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.\~\~ Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~\~власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст.\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд встановив, що позивачка є донькою померлої, спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці до органів нотаріату (згідно копії спадкової справи) до суду не зверталися. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, оскільки це також не порушить права інших осіб. На підставі викладеного та ст. ст. 25, 328, 1216-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved