Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою та уточненнями, в яких просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача отриману суму пенсії по втраті годувальника за 16 місяців (з червня 2013 року по вересень 2014 року включно) у розмірі 16454 грн. (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири гривні 00 копійок) на користь [PERSON], зобов'язати [PERSON] щомісячно, починаючи з жовтня 2014 року включно, перераховувати пенсію по втраті годувальника, яку він отримує замість дочки, на банківський рахунок [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок). Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовую тим, що вона, [PERSON], є бабусею по материнській лінії [PERSON]. Дочка позивачки, [PERSON], 27.06.1998 року уклала шлюб із [PERSON] та [INFO] року у них народилась дитина - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. На момент смерті [PERSON] - [PERSON] було 7 років, вона до 14 років проживала з батьком, відповідачем, [PERSON]. Позивачка зазначає, що продовж семи років батько недбало ставився до своїх батьківських обов'язків, не приділяв уваги вихованню дитини, грубо поводився з дівчинкою, а 06.06.2013 року [PERSON] жорстоко побив свою доньку [PERSON], чим їй було завдано тілесних ушкоджень, про що свідчать виписка з Дитячої міської поліклініки № 4 та матеріали справи про адміністративне правопорушення, провадження по якій було порушено по факту вчинення насильства у сім'ї у відношенні своєї неповнолітньої доньки і винесено постанову Приморським районним судом м. Одеси від 22.07.2013 року. Після інциденту який відбувся 06.06.2013 року, [PERSON] забрала онуку до свого будинку, до своєї сім'ї та забезпечила всім необхідним. На даний момент [PERSON], на підставі частини 2 статті 29 ЦК України та статті 13 Закону України «При свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», обрала місцем проживання дім [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS], так як подальше проживання дівчинки з батьком суперечить інтересам дитини, не відповідає її внутрішній волі, загрожує її фізичному та психічному здоров'ю. Відповідач починаючи з часу проживання дівчинки у бабусі матеріально не забезпечує дитину. Позивачка також звертає увагу на те, що відповідач, будучи законним представником [PERSON] впродовж 7 років отримував пенсію по втраті годувальника, яка була призначена [PERSON] після смерті її матері. З початку червня, після інциденту із насильством над власною дочкою, [PERSON] проживає з позивачкою, а відповідач продовжує отримувати пенсію по втраті годувальника і розпоряджатися нею у власних інтересах. За цей час батьком не було передано ні яких отриманих ним грошей. Отже, протягом 16 місяців поспіль та на даний момент, [PERSON] не проживає з батьком. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили суд відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання третя особа сповіщалася належним чином. Суд, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні сторін та їх представників, оголосивши та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є відповідач, [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження серії [NUMBER]). [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). На момент смерті [PERSON] - [PERSON] було 7 років. До 14 років дитина проживала з батьком, [PERSON]. 06.06.2013 року [PERSON] побив свою доньку [PERSON], чим їй було завдано тілесних ушкоджень, про що свідчать виписка з Дитячої міської поліклініки № 4 та матеріали справи про адміністративне правопорушення, провадження по якій було порушено по факту вчинення насильства у сім'ї у відношенні своєї неповнолітньої доньки і винесено постанову Приморським районним судом м. Одеси від 22.07.2013 року. Починаючи з 06.06.2013 року [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею по матері - [PERSON]. [PERSON], на підставі частини 2 статті 29 ЦК України та статті 13 Закону України «При свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,самостійно обрала місцем проживання дім [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS], так як подальше проживання дівчинки з батьком суперечить інтересам дитини, не відповідає її внутрішній волі. На даний час дівчинка знаходиться на вихованні та фінансовому утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом другим ч. 3 ст. 179 СК України визначено право неповнолітньої дитини на самостійне одержання аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач не є офіційно працевлаштованим, не має постійного місця роботи та постійного заробітку, але працює різноробочим, у зв'язку з чим має мінливий дохід. Отже, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені вище обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, визначивши аліменти на утримання дитини, які повинен сплачувати відповідач у розмірі 650,00 грн. щомісячно починаючи із дня пред'явлення позову, а саме з 04.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що станом на 14.05.2006 року (дата призначення пенсії по втраті годувальника) [PERSON] було лише 7 років, у зв'язку з чим пенсію по втраті годувальника було оформлено на її батька [PERSON]. Починаючи з 06.06.2013 року [PERSON], не проживає разом з батьком, відповідач коштів на її утримання не надає, а отриману пенсію по втраті годувальника не передає. Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 30.05.2014 року №5052, [PERSON] отримував, у якості законного представника [PERSON], пенсію по втраті годувальника у такому розмірі: за червень 2013 року - 994,00 грн.; липень 2013 року - 994,00 грн.; серпень 2013 року - 994,00 грн.; вересень 2013 року - 994,00 грн.; жовтень 2013 року - 994,00 грн.; листопад 2013 року - 994,00 грн.; грудень 2013 року - 1049,00 грн.; січень 2014 року - 1049,00 грн.; лютий 2014 року - 1049,00 грн.; березень 2014 року -1049,00 грн.; квітень 2014 року - 1049,00 грн. Управлінням Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси листом від 27.01.2014 року №11/Д-11 [PERSON] було повідомлено про відмову в самостійному отриманні нею пенсії. Згідно статі 32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] отриману ним, у якості законного представника [PERSON], суму пенсії по втраті годувальника за 16 місяців (з червня 2013 року по вересень 2014 року включно) у розмірі 16454 грн. (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири гривні 00 копійок) та зобов'язати відповідача в подальшому, щомісячно, починаючи з жовтня 2014 року включно, перераховувати пенсію по втраті годувальника, яку він отримує замість дочки, на банківський рахунок [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За правилом встановленим п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України встановлено негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial