Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із даними позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 17.03.2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі ДРАЦС по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МРУЮ Львівської області за актовим записом № 44 (свідоцтво про шлюб серії 1 - СГ № 244593). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, вони люди різного характеру, у них протилежні погляди на життя, через що між ними почали виникати сварки, скандали, що призвело до розпаду сімї. З 2015 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Вважає, що сімя розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 17.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Маряною Іванівною було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №244593, у відділі ДРАЦС по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МРУЮ Львівської області, за актовим записом №44. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і\~збереження шлюбу суперечитиме інтересам\~одного з них\~чи\~інтересам\~їх дітей.\~Із цією\~метою\~суди повинні уникати\~; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка заперечувала щодо примирення та наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved