Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 липня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ленінській сільській раді Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, з роками вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на шлюб та сімейні цінності. Між ними постійно виникали сварки через те, що відповідач їй зраджував з іншою жінкою. Шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2017 року, поновлювати їх наміру не мають, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, відповідач вже створив нову сім`ю. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] життям дітей не цікавиться, участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, допомогу на дітей не надає. Вона працює та самостійно утримує дітей, але цих коштів недостатньо, щоб забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач не працює, інших осіб на утриманні не має, є працездатним, стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяє надавати належну матеріальну допомогу своїм дітям. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Просить суд стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву та додані до нього документи (а.с. 23, 24 - 26), у якому він зазначає, що з вимогою про розірвання шлюбу згоден, не згоден з вимогою щодо стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. При подачі позову позивач не надала доказів того, що розмір аліментів повинен становити 1500 грн. на кожну дитину. Він не працює, з 13 листопада 2018 року перебуває на обліку в Кролевецькій районній філії Сумського обласного центру зайнятості, тому не має фінансової можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка відповіді на відзив до суду не подала, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково (а.с.28). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 31 липня 1999 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ленінською сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 8. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с. 8). За час шлюбу в них народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9, 10). Сторони не підтримують подружніх відносин з липня 2017 року, проживають окремо. Причинами розірвання шлюбу є втрата любові та поваги одне до одного, різні погляди на шлюб та сімейні цінності, зради відповідача з іншою жінкою, внаслідок чого між сторонами виникали сварки, що вбачається зі змісту позовної заяви. Сторони зареєстровані за однією адресою [ADDRESS] , однак проживають окремо, що вбачається з матеріалів справи. Діти проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с. 11), та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дітей. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Позивачка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивачки відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на утримання дітей повинен становити 1500 грн. на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка працює та отримує заробітну плату (а.с.12), також суд враховує, що відповідач є працездатним, перебуває на обліку як безробітний в Кролевецькій районній філії Сумського обласного центру зайнятості (а.с. 25, 26), за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2019 року складає 2027 грн. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає по 1013 грн. 50 коп. щомісячно, на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, до досягнення старшою дитиною повноліття, враховуючи те, що вказана сума не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, для кожної дитини. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2268 грн. 40 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, та витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 2, 12 - 14). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial