Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина: домоволодіння по [ADDRESS]. Вона фактично прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Вказуючи на неможливість оформити спадкові права, просила визнати за нею право на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідач - представник Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, у якій позов визнав, просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.8) За життя [PERSON] побудував житловий будинок на підставі свідоцтва на забудову садиби, виданого згідно рішення виконкому Шепетівської районної ради № 208 від 28 жовтня 1966 року та рішення виконкому Шепетівської районної ради від 28 жовтня 1966 року про надання земельної ділянки на забудову, однак не оформив на нього свідоцтво про право власності (а.с.10,11). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №209/2014, із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця [PERSON] Родинні відносини спадкодавця й спадкоємця підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. Інші спадкоємці за законом - діти померлого [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь його дружини - [PERSON] - позивачки по справі (а.с.22,23). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5) Позивачка на день смерті проживала з чоловіком і вважається такою, що прийняла спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини . Таким чином, аналіз норм права що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва. Судом встановлено, що будинок завершений будівництвом 15 жовтня 1987 року, побудований в установленому порядку на підставі відповідних рішень компетентних органів, відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації (а.с.12-13) Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Фактично будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, до 5 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України № 449 порядку прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 5 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області від 11 вересня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З матеріалів справи слідує, що будинок, який входить до складу спадщини, побудований на законних підставах, і не є самочинним будівництвом. [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON], в порядку встановленому статтями 1258, 1261, 1268-1272 ЦК України, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. У видачі свідоцтва їй відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved