Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до суду позов про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] в шлюбних відносинах не перебували, однак мали стосунки, від яких [INFO] народилася дівчина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження в якому батьками зазначені: мати - [PERSON] , а батько - [PERSON] . Однак з моменту народження дитини відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості її життям, не цікавиться її розвитком та успіхами, станом здоров`я, не надає матеріальну допомоги та має заборгованість за сплатою аліментів. Тому позивачка звернулась до суду з позовом, та просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.11.2020, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25.02.2021 [PERSON] подав зустрічний позов про виключення з актового запису про народження дитини запис про батька, який прийнятий судом та вирішене питання про розгляд в одному провадженні первісного позову про позбавлення батьківських прав та зустрічного позову. За клопотанням представника [PERSON] адвоката Кучерявенко О.М., 12.05.2021 суд постановив ухвалу про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Проводити експертизу за погодженням із сторонами доручено Медико-генетичному центру «МАМА-ПАПА», експертів було попереджено про кримінальну відповідальність та зупинено провадження по справі. 06.08.2021 від Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» надійшов висновок генотипоскопічного дослідження №31254 від 03.08.2021, відповідно до якого батьківство [PERSON] , [INFO] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , складає 99.999999%. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.08.2021, відновлено розгляд справи, та призначено справу в підготовче судове засідання. 09.11.2021 від [PERSON] надійшла заява про визнання позовної вимоги про позбавлення його батьківських прав та відмова від розгляду зустрічної позовної заяви на підставі ст. 206 ЦПК України. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.11.2021, провадження за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про виключення з актового запису про народження дитини запис про батька - закрито. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у її та представника відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кучерявенко О.М. в судове засідання не з`явились, надали заяву відповідно до якої не заперечували проти розгляду справу у їх відсутності, підтримали заяву про визнання позову про позбавлення батьківських прав. Представник органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки. Матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, взявши до уваги визнання відповідачем позову, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.2017, видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивілного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Також судом взято до уваги, що відповідно до Висновку №31254 від 03.08.2021 генотипоскопічного дослідження встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно дочки [PERSON] складає 99.999999%. Згідно із Довідки про реєстрацію місця проживання, виданою Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, від 24.12.2019 встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстровано з 24.12.2019 за адресом: [ADDRESS] . Також судом установлено, що дитина проживає разом з матір`ю. Позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, самостійно забезпечує першочергові витрати по задоволенню потреб дочки, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Відповідно до Судового наказу від 21.10.2020 по справі №199/480/20, стягнуто із [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 січня 2020 року. Однак згідно із довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Деснянським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідач [PERSON] станом на 12.02.2021 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 48337,01грн. До того ж судом установлено, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та належного утримання дитини, не проявляє щодо дочки батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров`ям, не утримує дитину матеріально, має заборгованість по сплаті аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із статей 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Також, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько дитини виконує свої обов`язки щодо доньки, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. А навпаки, суду надана заява відповідача про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки, просить справу розглядати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України. Органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надано висновок № 5/5-49 від 01.03.2021, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80грн, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved