Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , вказуючи , що 06 серпня 2013 року вона приватизувала квартиру [ADDRESS] в м . Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №133 від 6.08.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ №186183. Згідно довідки обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сєдова 50» від 18 березня 2015 року в квартирі зареєстровано дві особи з 14.12.2013 року вона - [PERSON] та [PERSON], який з березня 2014 року не проживає і не користується квартирою. Це створює їй додаткові труднощі щодо сплати комунальних платежів та оформлення субсидії. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Те, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою м . Черкаси , [ADDRESS] підтверджується даними акту опитування сусідів, підписи яких засвідчені головою правління ОСББ «Сєдова 50». Просила суд визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] в м . Черкаси. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не зявився , причин неявки не надав , незважаючи на те , що судом у відповідності до ЦПК України неодноразово здійснювалися повідомлення з метою виклику до суду. Суду повернуті повідомлення з відміткою про неможливість вручення судових повісток та не проживанням [PERSON] за місцем реєстрації. У відповідності до наявних матеріалів та заяви представника позивачки щодо можливості розгляду справи у відсутність відповідача , суд вважає можливим ухвалення заочного рішення у справі. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON]., дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає , що позовна заява підлягає до задоволення , виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , встановлено , що 06 серпня 2013 року позивачка [PERSON] приватизувала квартиру [ADDRESS] в м . Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №133 від 6.08.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ №186183. Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на житло від 6.08.2013 року позивача [PERSON] являється одноособовим власником квартири [ADDRESS] м . Черкаси \\ частка 1\\1\\. Згідно довідки обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сєдова 50» від 18 березня 2015 року в квартирі зареєстровано дві особи з 14.12.2013 року позивачка [PERSON] та [PERSON] батько позивачки , який з березня 2014 року не проживає і не користується квартирою. В судовому засіданні встановлено , що прописка відповідача [PERSON], який практично не проживає у квартирі та не приймає участі у виплаті комунальних послуг, створює позивачці додаткові труднощі щодо сплати комунальних платежів та оформлення субсидії, вона несе необґрунтовані платежі, а тому, саме у звязку з цим і змушена звертатися з даними позовом до суду. Також, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] участі у виплаті комунальних послуг та в утриманні житла не приймає, майна його в кімнаті не має, перешкоди у проживанні в кімнаті відсутні. Вищевказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Суд вважає , що посилання позивачки у заяві на те , що вона змушена нести додаткові витрати по утриманню житла за особу, яка зареєстрована , але фактично не проживає та не може оформити субсидію обґрунтованими. Ці обставини дають суду підстави вважати , що [PERSON] не проживає у квартирі з березня 2014 року без поважних причин з втратою звязку з даним житлом , та це житло не є постійним місцем проживання відповідача. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст..150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок \\ частину будинку \\ , квартиру, користуються ним \\ нею \\ для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] не проживає у квартирі більше одного року без поважних причин , без наявності будь яких перешкод у цьому , участі у виплаті комунальних послуг не приймає, не приймає участі у ремонті житла та його утриманні , втратив звязок з житлом, його майна у квартирі не має , за таких обставин він має бути визнаний в судовому порядку особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст..ст.11,60,213-215, 88, 224 ЦПК України ,

Outcome: approved