overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), площею 3.91 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Білецької сільської ради. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що для її баби [PERSON], яка померла [INFO], на підставі сертифіката [NUMBER] зареєстрованого у відділу Держземагенства у Полонському районі 26.02.1997 року за [NUMBER] належало право на зазначену земельну частку (пай). Після смерті баби її батько [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном, однак не отримав у нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право власності в порядку спадкування. [INFO] [PERSON] помер, та вона прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Оскільки сертифікат на право на земельну частку пай втрачений, тому вона не може в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, через що змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи без нього, в якій позов визнав. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що 26.02.1997 року [PERSON] отримала сертифікат [NUMBER], який зареєстрований у відділу Держземагенства у Полонському районі за [NUMBER] про право власності на земельну частку (пай) площею 3.91 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Білецької сільської ради, про що свідчить лист відділу Держземагенства від 20.02.2015 року . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на право на вказану земельну частку (пай). Відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), норми якого діяли на час відкриття спадщини, [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, яке належало його матері, що стверджується даними довідки Білецької сільської ради від 25.02.2015 року № 38. Вказаний спадкоємець за життя не оформив у нотаріуса свої спадкові права. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка, як дочка, являється спадкоємцем по закону першої черги, та вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчать дані рішенням Полонського районного суду від 27.03.2015 року про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, а також дані витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.04.2015 року. Разом з тим, оскільки [PERSON] за свого життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), сертифікат на яке загублений, тому позивачка не може оформити своє право на спадщину на цю земельну частку в нотаріальному порядку. На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269, 1276 ЦК України є підстави визнати право власності на належну спадкодавцю земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), площею 3.91 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Білецької сільської ради. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що для її баби [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі сертифіката [NUMBER] зареєстрованого у відділу Держземагенства у Полонському районі 26.02.1997 року за № 327 належало право на зазначену земельну частку (пай). Після смерті баби її батько [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном, однак не отримав у нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право власності в порядку спадкування. [INFO] року [PERSON] помер, та вона прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Оскільки сертифікат на право на земельну частку пай втрачений, тому вона не може в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, через що змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи без нього, в якій позов визнав. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що 26.02.1997 року [PERSON] отримала сертифікат [NUMBER], який зареєстрований у відділу Держземагенства у Полонському районі за № 327 про право власності на земельну частку (пай) площею 3.91 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Білецької сільської ради, про що свідчить лист відділу Держземагенства від 20.02.2015 року . [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на право на вказану земельну частку (пай). Відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), норми якого діяли на час відкриття спадщини, [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, яке належало його матері, що стверджується даними довідки Білецької сільської ради від 25.02.2015 року № 38. Вказаний спадкоємець за життя не оформив у нотаріуса свої спадкові права. [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка, як дочка, являється спадкоємцем по закону першої черги, та вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчать дані рішенням Полонського районного суду від 27.03.2015 року про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, а також дані витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.04.2015 року. Разом з тим, оскільки [PERSON] за свого життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), сертифікат на яке загублений, тому позивачка не може оформити своє право на спадщину на цю земельну частку в нотаріальному порядку. На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269, 1276 ЦК України є підстави визнати право власності на належну спадкодавцю земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з грудня 1991 р. добросовісно заволоділа чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набула право власності на це майно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у зв'язку з великою кількістю справ та неможливістю бути на судовому засідання, справу просив розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія довідки голови вуличного комітету; копія договору купівлі-продажу; копія домової книги; копія Інформаційної довідка зі Спадкового реєстру; копія свідоцтва про одруження; копія довідки про належність нерухомого майна; копія довідки ЛКП «Паспортна служба»; звіт про незалежну оцінку майна. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 1991 р. позивачка та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Фесенко Р.А., реєстр №236. Власником іншої 1/3 частини зазначеного будинку є [PERSON], який помер [INFO] р. Починаючи з грудня 1991 р. позивачка почала мешкати та мешкає по даний час в житловому будинку [ADDRESS] та фактично вступила в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивачки в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивачка здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на 1/6 частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на ? частину вказаного вище домоволодіння, яке спадкодавець будучи в шлюбі з [PERSON] разом збудували. Вона в строк до шести місяців з дня смерті подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак оскільки свідоцтво про право власності на жилий будинок видано на батька [PERSON], який не визнає її прав, тому оформити спадщину нотаріально можливості не має. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачі позов не визнали, пояснили що на їх думку [PERSON] не має права на отримання частини будинку у власність після смерті матері. При цьому [PERSON] не заперечив, що домоволодіння побудоване ним та покійною його дружиною [PERSON] в період шлюбу за спільні кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що відповідач [PERSON] та покійна [PERSON] перебували в шлюбі з 1963 року, та в 1986 році вони побудували жилий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Вказані обставини стверджуються даними витягу із Державного реєстру актів цивільного стану від 05.03.2014 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на [PERSON] 09.07.1986 року, та фактично сторонами не заперечуються. Відповідно до ст. 22, 28 бувшого КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, а їх частки визнаються рівними. Отже, зазначений жилий будинок з надвірними спорудами являється спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], в рівних частках. Після смерті [PERSON], що мала місце [INFO], відкрилась спадщина, зокрема на ? частину вказаного вище домоволодіння. Позивачка, яка являється дочкою спадкодавця, відповідно до ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги. Такими ж спадкоємцями також є відповідачі (чоловік,та син). Як вбачається із матеріалів спадкової справи [PERSON], [PERSON] 29.10.2013 року подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а тому на підставі ст. 1268-1270 ЦК України позивачка має право на спадкування після смерті матері. Оскільки свідоцтво про право власності на жилий будинок видане на відповідача [PERSON], який не визнає, що [PERSON] має право отримати у власність 1/6 частину спадкового майна, яке належало спадкодавцю, тому даний спір вирішується в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 84/100 адміністративної будівлі площею 1498,5кв.м [ADDRESS] м. Алчевська Луганської області. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка 20 травня 2014 р. на аукціоні придбала у відповідача 84/100 адміністративної будівлі, площею 1498,5 кв.м [ADDRESS] м. Алчевська Луганської області, 26 травня 2014 р. відбулася передача придбаного майна та здійснена остаточна оплата придбаного майна згідно результатів аукціону. Відповідно ч.3 до ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно наказу МЮУ від 17.06.2014 р. № 953/5, зареєстрованого в МЮУ 17.06.2014 р. за № 640/25417 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян та території проведення антитерористичної операції» тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи МЮУ, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території: Луганська область - м. Алчевськ. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Ст.41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивачки провести нотаріальне посвідчення договору та реєстрацію належного йому майна є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Тому, виходячи із закладеного у ст.6 ч.1 Конвенції права людини на справедливий і безсторонній суд під час визначення її громадянських прав і обов'язків, суд вважає за необхідне задовольнити позов за відсутності іншого дієвого способу захисту прав позивачки. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1049,28 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з лютого 2001 р. добросовісно заволоділа чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набула право власності на це майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, про що надала суду відповідну письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія інвентаризаційної справи; копія свідоцтва про смерть; копія договору купівлі-продажу; довідки голови вуличного комітету; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з лютого 2001 р. позивачка почала мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS] та фактично вступила в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивачка здійснює за свій рахунок. Будинок належав [PERSON], який помер [INFO], і спадкоємцем якого є відповідачка, що мешкала разом із померлим. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на жилий будинок [ADDRESS]. разом з господарськими будівлями та спорудами, посилаючись на те, що вона з початку 2005 р. добросовісно заволоділа чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти ним, у зв'язку з чим набула право власності на це майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія договору дарування житлового будинку; копія технічного паспорту; копія довідки голови вуличного комітету; копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з початку 2005 р. позивачка почала мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS]. та фактично вступила в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивачки в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивачка здійснює за свій рахунок. Будинок належить відповідачу. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказаний вище жилий будинок. Вона та її сестра [PERSON] являються спадкоємцями 1 черги за законом, прийняли спадщину, та в нотаріуса оформили свої спадкові права на земельні ділянки та грошові вклади, які належали спадкодавцю. Разом з тим, на жилий будинок нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на нього відсутній правовстановлювальний документ. Вони з сестрою погодили, що жилий будинок має перейти у власність в порядку спадкування позивачці. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Представник сільської Ради в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання ним позову. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, та зазначила, що позов визнає. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що покійній [PERSON] належав згаданий жилий будинок, на якого вона не отримала за свого життя свідоцтво про право власності, що унеможливлює для позивачки оформити право на спадщину в нотаріуса. Після смерті матері [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину, та уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого погодили, що зокрема жилий будинок переходить у спадщину для позивачки, а тому за нею відповідно до ст.1261, 1268, 1269, 1278 ЦК України є підстави визнати право власності на домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона добросовісно заволоділа чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набула право власності на це майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть; копія звіту про незалежну оцінку майна; копія висновку про вартість майна; копія договору; копія довідки про належність нерухомого майна; довідка вуличного комітету. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з 2001 р. позивачка почала мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS]. та фактично вступила в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивачки в будинку ніхто не проживає, речей будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивачка здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок №15 по вул. Рилєєва м. Лисичанська Луганської обл. разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з лютого 2005 р. добросовісно заволоділа чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набула право власності на це майно. Позивачка в судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія технічного паспорту; копія свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з лютого 2005 р. позивачка почала мешкати та мешкає по даний час в будинку №15 по вул. Рилєєва м. Лисичанська Луганської обл. та фактично вступила в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивачки в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивачка здійснює за свій рахунок. Будинок належить відповідачу. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved