Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про демонтаж другого поверху господарської будівлі, побудованого в порушення Державних будівельних норм, що знаходиться по вул. Мостов'якова в с. Соколів Бучацького району Тернопільської області, будівництво якої відповідачка здійснила на відстані менше ніж один метр від межі у 2012 році, при цьому повністю закрила природне освітлення через вікно в кухні житлового будинку, а під час атмосферних опадів вся вода та сніг падають на дах її будинку без належної документації. Представник позивачки доповнив позовні вимоги, а саме просив зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком [PERSON], шляхом перебудови господарської будівлі - літньої кухні та гаражу з мансардним приміщенням, виконати демонтаж другого поверху, змінити конфігурацію верха таким чином щоб стічні води від атмосферних опадів з покрівлі літньої кухні та гаражу стікали на її земельну ділянку, перебудувати приміщення гаражу в господарське приміщення шляхом забудови в'їздних дверей в гараж та стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати по справі та витрати на правову допомогу, мотивуючи тим, господарська будівля побудована з порушенням п. 3.21 ДБН Б.24-1-94, п. 3.25 ДБН 360-92, тому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] позов заперечила та пояснила, що в 2009 році нею розпочато проведення реконструкції літньої кухні на існуючому фундаменті, який закладений більше 30 років тому на земельній ділянці площею 0,2100 га, яка згідно державного акту, серії ЯН № 048081, яка належить їй на праві власності. Під час проведення реконструкції літньої кухні в період 2009 - 2012р.р. ніяких заперечень та претензій з боку позивачки не було. Стічні води не попадають на земельну ділянку позивачки так як нею облаштовано ринву та водостічну трубу. Дане будівництво нею приведено у відповідність до чинного законодавства, що підтверджується будівельним паспортом. На час проведення нею реконструкції літньої кухні в стіні житлового будинку позивачки, що розміщена навпроти відсутні вікна житлових кімнат та кухні, є вікно кладової площею 3,4 кв.м. [PERSON] при проведенні ремонтних робіт було змінено функціональне призначення кімнат, а саме: кладову змінено на кухню, а кухню - на кімнату, а працівниками Бучацького БТІ було підроблено експлікацію даного будинку. Вислухавши представників позивачки, відповідачку, її представника та свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі обставини: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] є власністю [PERSON] на підставі рішення Бучацького районного суду від 12 грудня 2008 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2000 року [PERSON] є власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] В 2009 році відповідачкою [PERSON] розпочато проведення реконструкції літньої кухні по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,2100 га, яка згідно державного акту, серії ЯН № 048081 належить їй на праві власності без належної будівельної технічної документації. Згоди на проведення реконструкції господарської будівлі позивачка не давала. Однак, відповідачка не зважаючи на це, розпочала будівельні роботи з реконструкції літньої кухні, за що була притягнута інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області до адмінвідповідальності. Відповідно до ст.23 Закону України «Про планування і забудову територій» планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будинків і споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будинків і споруд. Відповідно до ст.5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпеченні врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. З висновку експерта від 14.03.2014р. № 316/14-22 вбачається, що при складанні схеми забудови земельної ділянки забудовника [PERSON] порушений п. 3.15 ДБН Б.2.4-1-94 «Планування та забудова сільських поселень» по рахуванню протипожежних та санітарних норм розміщення будівель. Господарська будівля [PERSON] побудована без врахування протипожежних та санітарних норм розривів між будівлями двох суміжних домоволодінь з порушенням п.2.8 та п.2.13* ДБН 79-92. Господарська будівля гр. [PERSON] побудована з порушенням п. 3.25* та 3.25а* ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Судом встановлено, що самовільними будівельними роботами з реконструкції господарської будівлі - літньої кухні [PERSON] порушила права позивачки [PERSON] на користування власністю, істотно порушила будівельні норми і правила. Власник або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на власність. Усунути дані порушення можливо шляхом перебудови господарської будівлі - літньої кухні, по [ADDRESS] тому слід зобов'язати [PERSON] виконати демонтаж другого поверху, змінити конфігурацію верха таким чином, щоб стічні води від атмосферних опадів стікали на її земельну ділянку та перебудувати приміщення гаражу в господарське приміщення, шляхом забудови в'їзних дверей в гараж. На підставі вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги в цій частині підставні і підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення судових витрат на правову допомогу представником позивачки [PERSON] не вказана сума, яка підлягає стягненню, в матеріалах справи є лише договір про надання правової допомоги від 04.10.2013р. (а.с.55-56), де зазначається, що за погодженням сторін оплата за надання юридичних послуг здійснюється в розмірі 35% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, при цьому розрахунок та квитанція про оплату стороною до матеріалів справи подані не були. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Належні докази понесених позивачем витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що представники позивачки не довели факту оплати в законодавчо встановленому граничному розміру витрат на правову допомогу, без належного обґрунтування заявили вимогу про її стягнення з відповідачки [PERSON] тому, вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: approved