Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 22.02.2009 року померла її мати [PERSON] та 18.12.2009 року помер її вітчим [PERSON]. Після смерті вітчима залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, яку [PERSON] згідно заповіту при житті заповів їй. Проте, в установлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини вона не встигла, оскільки про наявність заповіту вона дізналася лише в березні 2017 року, коли її рідні виявили папку з документами, в якій знаходився заповіт. Просить встановити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті вітчима [PERSON], який помер 18.12.2009 року. Позивачка [PERSON]В та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Також суду пояснили, що 18.12.2009 року помер вітчим позивачки - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 6,610 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області. Мати позивачки померла ще 22.02.2009 року. Також, спадкоємцем за заповітом після смерті вітчима є рідний брат позивачки [PERSON], який своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте позивачка також є спадкоємицею за заповітом після смерті вітчима. В установлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті вітчима, оскільки про наявність зазначеного заповіту вона дізналася лише в березні 2017 року, коли її рідні виявили папку з документами, в якій знаходився заповіт. Просили встановити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті її вітчима, оскільки строк вона пропустила з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що позивачка є його рідною сестрою. 18.12.2009 року помер її вітчим [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, яку вітчим при житті заповів йому. В 2017 році рішенням суду йому було встановлено додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його вітчима. Про наявність заповіту на імя позивачки йому нічого не відомо, проте він не заперечує, допустити позивачку до спадкування, як спадкоємицю за заповітом і щоб вона оформила всі спадкові права на себе у власність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми суд розглянув справу у відсутність представника відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення відповідача [PERSON], розглянувши письмову заяву представника відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 373821 [PERSON] померла 22.02.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 409274 [PERSON] помер 18.12.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 38. Відповідно до свідоцтва про народження ІV-УР № 1915829 [PERSON] народилася 30.05.1954 року та її матірю зазначена [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 281583 виданого 20.12.1975 року [PERSON] 30.05.1954 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу отримала прізвище чоловіка Тарасюк, про що зроблено відповідний актовий запис № 31. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 178659 від 04.10.2005 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Володарської райдержадміністрації № 173 від 03.06.2005 року є власником земельної ділянки площею 6,610 га, розташованої на території Старченківської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту від 13.10.2008 року [PERSON] належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 178659 від 04.10.2005 року земельну ділянку, площею 6,610 га, розташовану на території Старченківської сільської ради, а також грошові внески з усіма компенсаційними виплатами та відсотками, які знаходяться в ощадкасі с. Старченкове заповів [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області за № 530 від 24.03.2017 року [PERSON], який помер 18.12.2009 року, дійсно був прописаний та проживав один в [INFO]. Згідно повідомлення Нікольської держнотконтори від 16.05.2017 року за № 571/01-24 після смерті [PERSON], який помер 18.12.2009 року, Нікольською держнотконторою заведена спадкова справа № 56/2017 від 07.03.2017 року на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом (2001 року) [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 47728339 від 16.05.2017 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, в редакції, яка діяла на час виниклих правовідносин, якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємиць, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а особа, яка прийняла спадщину - відповідач у справі [PERSON] не заперечує та дає згоду на подачу позивачкою до нотконтори заяви про прийняття спадщини, як спадкоємицею за заповітом, та в подальшому оформлення останньою всіх спадкових прав після смерті спадкодавця [PERSON], а також визнає причини пропуску позивачкою строку на подачу нотаріусу заяви про прийняття спадщини поважними, суд вважає, що право позивачки на прийняття спадщини за заповітом підлягає судовому захисту, а тому їй необхідно надати два місяці додаткового строку, достатнього для подання нею до нотконтори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], задовольнивши позовні вимоги саме до відповідача [PERSON] Що стосується позовних вимог до відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, то суд вважає, що в цій частині вони задоволенню не підлягають, оскільки сільрада, як орган місцевого самоврядування в даному випадку при наявності особи, яка прийняла спадщину - відповідача [PERSON] не є належним відповідачем у справі та не має відповідати за даним позовом. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід зазначити, що оскільки стороною позивача при зверненні до суду було сплачено суму судового збору у вірному розмірі і позовні вимоги до відповідача [PERSON] задоволені, суд вважає, що сума судового збору в розмірі 640 грн. підлягає стягненню на користь позивачки саме з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial