Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кошарівської сільської ради Конотопського району Сумської області та прохає суд встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер 5 липня 2014 року, житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: с. Кошари Конотопського району Сумської області, вул. Ворошилова, 27, та визнати за нею право власності на вказаний будинок з господарчо-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 5 липня 2014 року помер [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким все, належне йому на день смерті майно, заповідав їй. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона прийняла, звернувшись, у встановлений законодавством термін, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття обов»язкової частки у спадщині на її користь. До складу спадкового майна входить також житловий будинок та господарчо-побутові будівлі, розташовані в с. Кошари Конотопського району Сумської області, по вул. Ворошилова, 27. Однак, отримати у нотаріуса на своє ім»я свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок та господарчо-побутові будівлі вона не має можливості, оскільки будинок та господарчо-побутові будівлі по вул. Ворошилова, 27 в с. Кошари Конотопського району Сумської області не зареєстровані на праві власності за [PERSON] у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. В той же час, факт належності зазначеного житлового будинку та господарчо-побутових будівель спадкодавцю [PERSON] підтверджується записами у погосподарській книзі Кошарівсьої сільської ради Конотопського району Сумської області. Однак, незважаючи на наявність зазначених записів щодо належності майна [PERSON], нотаріус відмовляється видати їй свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що право власності на житловий будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку за спадкодавцем. За таких обставин, вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач: Кошарівська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника. У своїй заяві відповідач зазначив, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду ( а.с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був оповіщений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки (а.с. 53). Як вбачається із письмових заперечень відповідача [PERSON] проти позову [PERSON], які були надані ним на адресу суду, він позов визнає частково: не заперечує, щоб був встановлений факт належності його батьку [PERSON], який помер 5 липня 2014 року, на праві власності житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих по вул. Ворошилова, 27 в с. Кошари Конотопського району Сумської області, оскільки вказаний будинок дійсно був побудований [PERSON] Проте, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок та господарчо-побутові будівлі в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька прохає відмовити, так як його батько за життя хворів на гангрену ніг та відповідно до умов лікування йому призначалися знеболюючі та наркотичні засоби. Вказані ліки він приймав станом на 1 липня 2014 року, а тому на час складання заповіту не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій. Після ампутації ніг 5 липня 2014 року його батько помер. Тому, відповідно до ст. ст. 203. 215 ЦК України, заповіт, складений [PERSON] на ім»я [PERSON] є недійсним та вона не може бути визнана власником майна в порядку спадкування за заповітом. Крім того, [PERSON] належало й інше майно, зокрема, автомобіль «Москвич-412», трактор МТЗ-50, причеп ПТС-4 та картоплекопалка, але на даний час вказане майно фактично продане і перебуває у власності інших осіб (а.с. 49-51). Третя особа: [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохає їх задовольнити та пояснила, що [PERSON], який помер 5 липня 2014 року в м. Конотопі, був її чоловіком. За життя її чоловік, який працював у колгоспі в с. Кошари Конотопського району Сумської області, побудував будинок № 27 по вул. Ворошилова в с. Кошари Конотопського району та господарчо-побутові будівлі. Землю для будівництва будинку йому виділив колгосп. Після того як будинок був побудований, він був зареєстрований у колгоспі та у погосподарській книзі Кошарівської сільської ради на праві власності за [PERSON] В подальшому в будинку проживали її чоловік, вона та їх син [PERSON] Згодом [PERSON] став проживати в іншому будинку в с. Кошари Конотопського районі та знявся з реєстрації у будинку № 27 по вул. Ворошилова в с. Кошари Конотопського району. Вона також стала проживати в [INFO] та знялася з реєстрації у будинку, який побудував її чоловік. У будинку залишився проживати лише її чоловік. Тому будинок № 27 по вул. Ворошилова в с. Кошари Конотопського району Сумської області у 2011 році був перереєстрований у Кошарівській сільській раді у погосподарській книзі на її чоловіка - [PERSON] ЇЇ чоловік за життя залишив заповіт, за яким все, належне йому на день смерті майно, заповідав [PERSON] Це буда дійсна воля її чоловіка, оскільки він вважав, що саме [PERSON] буде доглядати за нею після його смерті. [PERSON] не бажав залишати заповіт на ім»я сина, оскільки останнім часом вони не скілкувалися, син не відвідував [PERSON] у лікарні, не надавав йому допомоги. Коли відкрилася спадщина після смерті її чоловіка, то вона подала нотаріусу заяву, за якою відмовилася від своєї обов»язкової частки у спадщині на користь [PERSON] Тому вона не заперечує, щоб за позивачкою було визнане право власності на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі по вул. Ворошилова, 27 в с. Кошари Конотопського району Сумської області. Треті особи: реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, Конотопська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилися, надали заяви з проханням розглядати справу без участі їх представників ( а.с. 46, 59). Суд, вислухавши пояснення позивачки, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що за адресою: с. Кошари Конотопського району Сумської області, вул. Ворошилова знаходиться житловий будинок № 27 із господарчо-побутовими будівлями ( а.с. 14-18). За повідомленням КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», житловий будинок та господарські споруди, розташовані в с. Кошари Конотопського району по вул. Ворошилова, 27, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм ( а.с. 19). За даними КП «Конотопське МБТІ» та реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області інформація про реєстрацію права власності на вказаний будинок відсутня (а.с.13, 14). З довідки Кошарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 27 лютого 2015 року № 02-18/74 вбачається, що у будинку № 27 по вул. Ворошилова в с. Кошари Конотопського району Сумської області до дня смерті та на день смерті проживав і був зареєстрований [PERSON], який помер 5 липня 2014 року ( а.с. 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Кошарівської сільської ради Конотопського району від 29 січня 2015 року № 74/02-34, житловий будинок № 27 по вул. Ворошилова в с. Кошари Конотопського району Сумської області дійсно належав [PERSON] згідно записів погосподарської книги № 3, номер об»єкта господарського обліку 0110 за 2011-2015 роки ( а.с. 12). За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих по вул. Ворошилова, 27 в с. Кошари Конотопського району Сумської області. [PERSON] помер 5 липня 2014 року (а. с. 7) та після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] залишив заповіт, який був посвідчений 1 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Кошарівської сільської ради Конотопського району Сумської області та зареєстрований у реєстрі за № 41, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося та все те, на що за законом він буде мати право, і що буде належати йому на момент смерті, заповідав [PERSON] (а.с. 9, 10). На час розгляду справи судом вказаний заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Відповідачем [PERSON] станом на 17 квітня 2015 року не надано доказів того, що він звернувся з позовом до суду про визнання заповіту недійсним (а.с. 61). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Частинами 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 5 липня 2014 року, подавши 10 жовтня 2014 року до Конотопської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 8). За повідомленням Конотопської районної державної нотаріальної контори, після померлого 5 липня 2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 209/2014 рік на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, поданої [PERSON] та заяви про прийняття спадщини за законом, поданої [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 30, 32). Відповідачем [PERSON] не надано доказів, що він має право на обов»язкову частку у спадщині, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер 5 липня 2014 року (а.с. 46). Як витікає зі змісту ст. 1223 ЦК України при наявності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу лише у разі визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини За таких обставин, суд вважає, що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі, розташовані по вул. Ворошилова 27 в с. Кошари Конотопського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 5 липня 2014 року.

Outcome: approved