Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визначення порядку користування земельною ділянкою. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на наступні обставини. Вона володіє ? часткою у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м.Нікополь, вул.Жигулівська, буд.5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належав її чоловіку [PERSON], який помер 15.10.2011 року, на підставі свідоцтва про спадщину від 13.04.1996 року. Друга половина будинку належить відповідачці по справі [PERSON] на підставі договору дарування від 13.09.2007 року. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом та технічного паспорту на житловий будинок визначена характеристика належного їй майна: на земельній ділянці, площею 1\~191 кв.м., розташовано глинобитний, обкладений цеглою, житловий будинок (літ.А), житловою площею 39,8 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м; шлакоблочний сарай (літ.Б); шлакобетонний підвал (літ.Бпд); деревяна вбиральня (літ.В); цегляний підвал (літ.Жпд); спорудження № 1-6, І, ІІ. В судовому засіданні вона дізналась про те, що рішенням народного суду м.Нікополя від 30.01.1973 року, яким ще між колишніми власниками будинку [PERSON] та [PERSON] було розділено сумісне майно подружжя, [PERSON] виділено ? частину житлового будинку в натурі, а за [PERSON] залишилось ? частина житлового будинку без виділу в натурі. Тому зараз їй необхідно, щоб рішенням суду і за нею було закріплено певні житлові приміщення, які належать їй за законом. Крім того, за її замовленням Нікопольським міським виробничим відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру Дніпропетровської регіональної філії виконано комплекс землевпорядних і топографо - геодезичних робіт з встановленням (відновленням) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проведеними роботами встановлено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,1127 га. Різницю між площею земельної ділянки, зазначеної в свідоцтві про право на спадщину за законом (0,1191 га) та зазначеної ділянки в технічному звіті (0, 1127 га) пояснює тим, що в технічному звіті не врахована земля під будівлями. Вона запропонувала відповідачці спільно вирішити питання по розподілу земельної ділянки, але вона відмовилась. Між нею та відповідачкою постійно виникають спори про порядок користування і володіння вищезазначеним будинком та земельною ділянкою. Така напруга між ними привела до того, що вона вимушена звернутись до суду з позовом про поділ будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що, відповідно до уточнень від 30.10.2014 року вони просять виділити їм частину будинку, оскільки в рішенні судді Котелевця зазначено лише та частка, яка виділена відповідачці. Тому просять і її довірительці виділити покімнатно її частку будинку, щоб більше не виникало спорів. На домоволодіння відповідачки, закріплене рішенням судді Котелевця і договором дарування, вони не претендують. Вони просять призначити експертизу лише по землі. Відповідачка [PERSON] з уточненими позовними вимогами від 30.10.2014 року повністю згодна. Проти призначення експертизи не заперечує. Представник відповідачки [PERSON] зазначив, що позовні вимоги, уточнені 30.10.2014 року, влаштовують всіх і вони не заперечують проти того, щоб суд визначив порядок користування спірною землею. Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є власниками житлового будинку № 5 по вул.Жигулівській в м.Нікополі Дніпропетровської області (а.с.5-9, 11-17, 29). Кожній зі сторін належить по 1/2 частині вищевказаного домоволодіння. Відповідачка [PERSON] отримала свою частку в дар, згідно договору дарування від 13.09.2007 року, від [PERSON] (а.с.54). Позивачка [PERSON] отримала свою частку будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2012 року в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.29). Відповідно до рішення народного суду м.Нікополя від 30.01.1973 року, за [PERSON] визнано ? частина будинку № 5 по вул.Жигулівській в м.Нікополі, що складається з частини будинку кімнати 1-5=15 кв.м., 1-4=5,7 кв.м., частини кухні 1-3=2,8 кв.м., вартістю 641 руб., 1/3 частини сараю Б-І 68 руб., підвалу Б 50 руб., ? частини водопроводу № 3 5 руб, ? частини замощення № І 70 руб., вбиральні „Г 14 руб., приміщення № 2 вартістю 58 руб. (а.с.47). Стосовно житлових та інших приміщень, які були виділені [PERSON], в рішенні суду нічого не зазначено. Однак, в судовому засіданні було встановлено, що фактично позивачка [PERSON] користується ? частиною будинку (літ.А) № 5 по вул.Жигулівській в м.Нікополі, до якої входять: кухня 1-2 (12,4 кв.м.); житлова кімната 1-3 (7,5 кв.м.); прибудова „літ.а - коридор 1-1 (5,1 кв.м.); разом загальною площею 25,0 кв.м., житловою площею 7,5 кв.м. На які відповідачка не претендує і підтверджує право користування вказаними приміщенням позивачкою. Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 159 -15 від 19.10.2015 року (варіант поділу № 1, який влаштовує обидві сторони по справі), для сторін можливо визначити наступний порядок користування земельною ділянкою, відповідно до часток, які дорівнюють по ? частці кожній зі сторін, а саме: - загальна площа земельної ділянки, яка підлягає визначенню порядку користування, складає S=1\~127 м2; - ? частина від загальної площі земельної ділянки складає S=1\~127 м2 /2= 563,5 м2; - в користування [PERSON] виділяється ділянка, площею 563,5 м2 (на плані зафарбована жовтим кольором); - в користування [PERSON] виділяється ділянка, площею 563,5 м2 (на плані зафарбована зеленим кольором); - границя між земельними ділянками обох співвласників на плані земельної ділянки домоволодіння (див.додаток № 1) визначена червоною лінією. При цьому, земельна ділянка S=9,6 м2, яка заштрихована, виділяється в якості сервітуту і враховується в площу земельної ділянки співвласника [PERSON], але у випадку необхідності обслуговування стін жилого будинку літ.А-1 та сараю літ.Б, співвласник [PERSON] має право отримувати доступ до даної земельної ділянки для проведення ремонтних робіт по житловому будинку та сараю. На кресленні земельних ділянок розділ визначений лінією червоного кольору та вказані червоним кольором розміри довжини сторін ділянок, які виділяються в користування кожного із співвласників. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи між сторонами порівно і стягти з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 1 320 грн. 50 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved