Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою від 03 листопада 2014 року до участі у даній справі залучено виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позов [PERSON] мотивувала тим, що вона зареєстрована в [ADDRESS] та спільно проживає з бабусею [PERSON], яка є основним наймачем. В квартирі також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] та не зважаючи на це понад строки встановлені законом в ній не проживають. Всі обов'язки що випливають з договору найму житлового приміщення несуть лише позивачка та [PERSON]. Відповідачі в даній квартирі не проживають більше трьох років, комунальні платежі, які нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, не сплачують. За вказаних обставин просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратила право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. У судовому засіданні 03 листопада 2014 року свідок [PERSON] показав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше трьох років в квартирі позивачки не проживають. Свідок [PERSON] суду дала показання та зазначила, що більше десяти років [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не бачила, а відповідача [PERSON] - більше чотирьох. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивачки, доводи представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном, внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно довідки № 02-02/88312 від 04.02.2014 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр» у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] - основним наймач, та члени її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Реєстрація відповідачів у даній квартирі підтверджується також довідками Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, які були витребувані на запити суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України (а.с. 22,23). Позивачка вказує, що реєстрація у квартирі відповідачів, які насправді мають зовсім інше місце проживання, перешкоджає здійсненню нею прав на вільне користування нерухомим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому їх слід визнати такими, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, ЦПК України,

Outcome: approved