Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог зазначає, що 6 листопада 2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу є дочка [PERSON] . Її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати неповнолітніх дітей (є ще син [PERSON] від попереднього шлюбу), оскільки вона не працює та не має постійного доходу, а також перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до трирічного віку. Вважає, що для забезпечення мінімальних потреб дитини з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі не менше 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з доглядом за дитиною і відсутністю у неї самостійного заробітку, відповідач зобов`язаний платити аліменти і на її утримання. Дочка проживає з нею, і вона не має можливості працювати внаслідок догляду за дитиною. Відповідач добровільно коштів на її утримання також не надає. Останній є працездатним і має можливість працювати та утримувати її до досягнення дитиною трьох років. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1200 гривень. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат Клубук О.П. просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання своєї дочки. Позивачка отримує державну допомогу на дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення дитиною трьох років і такі відпустки є оплачуваними. Відповідач особисто хоче придбавати все необхідне для дитини, оскільки позивачка, на його думку, аліменти буде витрачати не за призначенням. Аліменти на утримання позивачки [PERSON] не має можливості платити, оскільки доходів жодних не отримує. Позивачка є особою працездатного віку, отримує доходи і може себе прогодувати. Позивачка не зазначає, скільки особистих коштів вона витрачає на утримання спільної з відповідачем дитини на один місяць, що має дуже важливе значення для визначення розміру аліментів. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мазурик П.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав, окрім того, позивачка пояснила, що відповідач кошти на утримання його дочки [PERSON] не надає, лише у серпні 2020 року після пред`явлення нею до суду позову про стягнення аліментів на утримання дитини купив дочці ляльку, декілька разів давав останній цукерки, банани, один раз купив костюмчик і черевички, при цьому речі він купив маленькі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Клубук О.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з наведених у відзиві на позов підстав і відповідач [PERSON] пояснив, що утримує дитину по мірі можливості, не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, про які просить позивачка, адже не працює, достатньо доходів не має, а йому ще необхідно поповнювати мобільний рахунок і, окрім того, не має можливості платити аліменти на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у сторін [INFO] народилася ще одна дитина, про що відповідач у судовому засіданні не заперечив. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітньої дочки [PERSON] зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття. Малолітня дочка сторін [PERSON] проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Позивачка не працює, та її дохід, як вона пояснила в судовому засіданні, складається з допомоги при народженні дитини, тимчасових підробітків у літній період, коли можна збирати ягоди, та з періодичної реалізації нею продуктів домашнього господарства. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні своєї малолітньої дочки [PERSON] не надає. Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що розмір аліментів за заявою позивачки (одержувача аліментів) належить визначити у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, стан його здоров`я, який є задовільним, та стан здоров`я дитини, який також є задовільним, матеріальне становище дитини та потреби її в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки належить задовольнити повністю, та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім, і відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки щомісячно в розмірі 1500 грн. Як вбачається з пояснень останнього у судовому засіданні, він також хотів би сам доглядати дитину [PERSON] і міг би при цьому її утримувати. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання своєї дочки [PERSON] . За змістом ч. 2 ст. 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі за домовленістю між батьками. З урахуванням зазначеного положення закону, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на придбання його малолітній дочці одягу, не звільняє його, за відсутності домовленості між ним та позивачкою, від обов`язку матеріально утримувати дочку, тобто надавати останній утримання у грошовій формі. Крім того, як пояснила у судовому засіданні позивачка, придбання одягу дитині мало місце після її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, що відповідачем жодними доказами не спростовано, як і не надано ним доказів того, окрім як визнання такої обставини самою позивачкою, що він такий одяг дочці купував і надав. Як встановлено у судовому засіданні, домовленості між сторонами щодо утримання малолітньої дитини [PERSON] немає. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). З урахуванням вищенаведених обставин щодо майнового стану відповідача, який не працює, та беручи до уваги, що позивачкою не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти і на її утримання, суд дійшов висновку, що у задоволені позову у цій частині належить відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 коп.

Outcome: partial