Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 11.09.1982 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Красномацькою сільською радою Бахчисарайського району Кримської області УРСР за актовим записом №27. Неповнолітніх дітей вони не мають. Вказує, що їх спільне життя погіршилось, у відносинах з`явилися непорозуміння та вони втратили один до одного почуття любові та довіри. На даний час вони будь-яких відносин не підтримують. В зв`язку із наведеним позивачка вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася,направила суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.11.1982 року, що стверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу серії [NUMBER] від 11.12.1982 року (а.с. 5). У вказаному шлюбі неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім`ї стали часті сварки між сторонами, втрата взаємоповаги та взаєморозуміння, відсутність між ними будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивачки, прізвище останньої слід залишити без змін. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче судове засідання, призначене на 10-15 годину 25.10.2019 року учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 31.10.2019 року, то датою ухвалення даного судового рішення є 31.10.2019 року. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved