Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29.09.2017 за адресою вул. Гагаріна, 105 в м. Скадовську її сусід [PERSON], який проживає в квартирі № 1 вищевказаного будинку, вчинив з нею сварку, в ході якої висловлювався в її адресу брутальними словами, застосував до неї насильство, штовхав, в результаті чого вона втратила рівновагу і впала на землю. Від падіння їй була спричинена фізична та моральна шкода. За вказаним фактом 29.09.2017 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) із зазначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України). Висновком судово-медичної експертизи встановлено, що у [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено. У звязку з цим кримінальне провадження закрито за відсутністю в діях відповідача кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України. Позивачка, вважаючи, що відсутність ознак кримінального правопорушення не звільняє відповідача від відшкодування заподіяної їй шкоди, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 4000 грн., що виразилася в приниженні її честі та гідності, авторитету серед знайомих та близьких. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 18.10.2018 по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 26.11.2018 по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав у ній викладених. Представник зазначив, що протиправними діями відповідача позивачці завдано моральної шкоди, яку позивачка оцінює в розмірі 4000 грн. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнала, просила відмовити у задоволенні заявлених в ній вимог з підстав ненадання доказів спричинення позивачці фізичної та моральної шкоди. [PERSON] позовну заяву не визнав, просив відмовити у задоволенні заявлених в ній вимог з підстав озвучених його представником та викладених у відзиві (а.с. 29-31). Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що постановою слідчого Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонської області, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12017230230001754 від 29.09.2017, постановлено призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: які тілесні ушкодження виявлені у [PERSON], їх локалізація, ступінь тяжкості, механізм та давність утворення? Чи могли виявлені тілесні ушкодження утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту? Як слідує зі змісту вказаної постанови, 29.09.2017 до відділу поліції надійшла заява від [PERSON] про те, що її сусід [PERSON], знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: [INFO] в ході сварки штовхнув заявницю, чим спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 4). Із висновку експерта № 111 від 04.10.2017 вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи [PERSON] у відповідності з поставленими запитаннями, лікар судово-медичний експерт дійшов до наступного підсумку: 1. У [PERSON] не виявлено тілесних ушкоджень. 2. Діагноз хірурга «Ушиб копчика» у [PERSON] не врахований експертом як такий, що встановлений на основі субєктивних факторів і не підтверджується обєктивними даними (а.с. 6). З наведених підстав постановою слідчого Скадовського ВП ГУНП в Херсонській області від 14.10.2017 кримінальне провадження № 12017230230001754 від 29.09.2017 за фактом заподіяння тілесних ушкоджень закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України (а.с. 8). Свідок [PERSON] співмешканець [PERSON], в судовому засідання пояснив, що разом з позивачкою проживають в одному будинку з відповідачем [PERSON] та його матірю, територія подвіря знаходиться у спільному користуванні. З відповідачами неодноразово виникали конфлікти. 29.09.2017 він порався по господарству, після чого на подвірї негучно увімкнули музику й пили чай із [PERSON] В цей час з будинку вийшов [PERSON] і висловлюючи претензії до того, що вони увімкнули музику, махаючи перед собою руками підбіг до [PERSON], вона не втримавши рівноваги впала. Чи наніс [PERSON] удари [PERSON] з упевненістю не зміг сказати, також зазначив, що нецензурною лайкою в той момент [PERSON] в адресу [PERSON], наскільки памятає, не висловлювався. В судовому засіданні досліджено оригінал медичної картки [PERSON], в якій даних про погіршення стану її здоровя, що могли бути наслідком дій [PERSON], не міститься. Згідно з вимогами частин 1 та 2 статті 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167\~ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність причинного звязку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає звязок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Особа, що заподіяла шкоду, несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є необхідним наслідком його поведінки. Неправомірне діяння повинно бути головною причиною, що з неминучістю тягне за собою заподіяння моральної шкоди, необхідною умовою настання негативних наслідків у вигляді фізичних або душевних страждань. Причинний звязок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов'язковою умовою настання деліктної відповідальності. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є сусідами, протягом тривалого періоду часу між позивачкою та матірю відповідача склалися вкрай складні та досить неприязні стосунки, що підтверджується поясненнями сторін та доданими до позовної заяви доказами, зокрема, висновками за результатами матеріалів за заявою [PERSON] (а.с. 9, 13). Разом з тим, позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що [PERSON] 29.09.2017 вчинив щодо неї такі неправомірні дії, якими їй завдано моральної шкоди, і між такими діями і шкодою є безпосередній причинний звязок. Також, не знайшли свого підтвердження доводи позивачки щодо висловлення [PERSON] під час конфлікту брутальними словами на її адресу. З огляду наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви про відшкодування моральної шкоди. На підставі статей 23, 1167 ЦК України та

Outcome: dismissed