Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, зазначає, що з 1995 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], 11.12.2007 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька сторін навчається на 1 курсі Запорізького державного медичного університету. 10.08.2016 року позивачкою в інтересах доньки укладено договір з цим закладом про надання освітніх послуг, договір укладений на 5 років по 30.06.2021 рік, вартість освітніх послуг за весь період навчання становить 97910,00 грн. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка 23.08.2016 року досягла повноліття і продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Позивачка не в змозі самостійно утримувати їх доньку, у звязку з тим, що їй необхідно кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. За змістом позову позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки до досягнення нею 23-х річного віку на термін навчання до 30.06.2021 року у розмірі 1500,00 грн., щомісячно. В судовому засіданні позивач пояснила, що на теперішній час донька проживає разом з нею за адресою м. Запоріжжя вул. Аваліані, 13кв.16. Вказувала, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання і не працює, а у звязку з тим, що [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи перебуває на повному її утриманні. Вважає суму у 1500 грн. мінімально необхідним розміром аліментів, позов просила задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи про занадто великий розмір заявлених вимог позивача. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що хоча і розуміє, що його допомога донці [PERSON] потрібна, проте визначитись з розміром аліментів які він готовий надавати [PERSON] не може. Вказував, що розмір аліментів повинен визначатись ним самостійно та сплачуватись не кожен місяць, а періодично залежно від розміру заробітної плати та розміру витрат на сімю в якій він на зараз проживає. [PERSON] також зазначив, що на час розгляду справи проживає з дружиною [PERSON], її донькою [PERSON] [INFO], спільною донькою [PERSON] [INFO] які мають хронічні захворювання і яких він утримує. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню у звязку із наступним. За змістом ч.ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батьки повнолітньої [PERSON], [INFO] [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №041134, актовий запис №616 від 11.12.2007 року Факт навчання [PERSON] у Запорізькому державному медичному університеті \~ підтверджується довідкою № 664 від 30.08.2016 року та договором №Фд-1к-202 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так відповідно до акту № 154 фактичного проживання [PERSON] [INFO] мешкає з дружиною [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 290423 батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. В матеріалах справи наявні виписки з медичної карти, щодо захворювань [PERSON] [INFO] Згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ № 237833 батьком [PERSON] [INFO] є громадянин [PERSON]. Так перевіряючи матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] [INFO], на хронічні захворювання якої посилається [PERSON], не є його донькою та під опікою чи піклуванням відповідача не знаходиться. А відтак за законом не передбачений обовязок відповідача утримувати вказану особу. Відповідачем, як доказ хронічного захворювання доньки [PERSON], [INFO] до суду надано виписний епікриз № 7418. Вказаний документ не може бути прийнятий судом як доказ вказаних відповідачем обставин, оскільки він складений за результатами огляду [PERSON], 16.01… (рік народження не вказано) в той час, як будь-яких доказів зміни малолітньою дитиною прізвища з «Остапової» на «Малишенко» суду не надано, а також дійсною датою народження [PERSON] є 26.01 а не 16.01 як зазначено в епікризі. Доказів непрацездатності дружини [PERSON] відповідачем до суду не надано. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 С.К. України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини справи. Стягнення з [PERSON] аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних дружини або батьків не проводяться. Будь-яких доказів на підтвердження відрахувань з його заробітної плати на утримання [PERSON] та [PERSON] відповідач до суду не надавав. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON], [INFO], є донькою сторін по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], уродженець Могилівської області, Кричевського району, с. Красний Ручєй, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 13/16, що працює водієм у КЗ «Центр ПМСД №8», не бере участі у вихованні та утриманні доньки. Відповідно виданої КЗ «Центр ПМСД №8», відповідач [PERSON] за перший квартал 2017 року отримав дохід в розмірі 14400 грн., та згідно вказаної довідки - аліментів не сплачував. Відповідно до правового висновку ВСУ від 24.12.2014 року у справі № 6-184ц14, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Досліджуючи договір про надання освітніх послуг укладених, щодо навчання [PERSON] судом встановлено, що загальна вартість освітніх послуг складає 97910 грн. а загальний строк навчання 58 місяців з 01.09.2016 року по 30.06.2021 року. Враховуючи дату подачі позову про стягнення аліментів - 28.11.2016 року до часу закінчення навчання [PERSON] -30.06.2021 року, у випадку встановлення судом розміру аліментів на рівні 1000 грн. в місяць, з відповідача буде стягнута сума єквівалентна половині вартості навчання дитини у ВНЗ, а також частина витрат позивача на придбання підручників та проїзду до навчального закладу [PERSON]. Також відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що володіє на підставі довіреності автомобілем та був військово службовцем і має статус «Учасника Бойових Дій», проте вказані обставини на його думку не дають права [PERSON] вимагати від нього сплати аліментів. Відповідно до долученої до матеріалів справи копії посвідчення серії АА № 523007 виданої 25.04.2015 року, [PERSON] є учасником бойових дій. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно інформації отриманої в ході розгляду справи - відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату, проте позивач [PERSON] підстави та предмет позову не змінювала і не заявляла позовних вимог про стягнення аліментів в частині від заробітку відповідача. Як передбачено ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Так, аліменти підлягають стягненню з 27.01.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. Приходячи до висновку про необхідність часткового задоволення позову, суд виходить з положень Сімейного кодексу, усталеної судової практики, а також недопущення залежності позивача у питаннях сплати аліментів від доброї волі відповідача, який таку допомогу надавати не вважає за необхідне. При вищевикладених обставинах, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, розміру вартості навчання, відсутність у відповідача утриманців окрім доньки [PERSON], потребу позивача в наданні їй матеріальної підтримки, той факт, що [PERSON] навчається на денній основі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення доньки 23-х років, починаючи з 28.11.2016 року до 30.06.2021 року. Відповідно до Закону України про «Судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав; Враховуючи, що вказаний позов не стосується порушення прав [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial