Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та 27.02.2010 року у них народився син [PERSON], батьком сина є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження сина. Також позивачка зазначає, що 21.08.2010 року з відповідачем офіційно зареєстрували шлюб у Відділу РАЦС Енергодарського МУЮ, про що зроблено актовий запис № 244 та позивачка змінила прізвище «Закорчевна», яке зазначене у свідоцтві про народження дитини серія: 1-ЖС №136440 на «Чудновська». Позивачка зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем по справі не склалося, останні два роки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає з моменту припинення між ними стосунків у звязку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, почати з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитино. Повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримала та просить його задовольнити (а.с.16), відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення (а.с.18). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів.\~\~\~\~\~\~ Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобовязання батьків щодо утримання дитини є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем без зясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до\~ч.3 ст.88 ЦПК України, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved