Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.05.2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №93. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В обґрунтування позову позивач зазначав, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Питання про розірвання шлюбу у подружжя виникло через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, під час спільно проживання між сторонами постійно виникали конфлікти та сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нас, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім*ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач не одноразово давав обіцянку змінитись та змінити ставлення до сім*ї, але свої обіцянки не виконав. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з початку 2015 року, спільне господарство не ведуть. Зазначені обставини роблять неможливим подальше сімейне життя позивачки з відповідачем. Примирення з відповідачем на теперішній час є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що через постійні скандали, вживання алкоголю та відсутності допомоги з боку відповідача подальше збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який 04.05.2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №93 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]).(а.с. 9). Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з початку 2015 року, спільний бюджет та спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільних дітей не мають, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання позивачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Позивачкою при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved