Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працює у Новокаховській філії ПАТ «Херсонгаз» на посаді майстра служби обліку газу комунально-побутових об'єктів, та проживає за адресою: [ADDRESS]. 16.01.2014 року о 18.30 години біля під'їзду № 3 будинку де вона мешкає, її сусідка [PERSON], публічно в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], в зухвалій манері, із використанням ненормативної лексики, прямо вказала на неї, як на жінку легкої поведінки, звинуватила у безладних сексуальних зв'язках та її збагаченні за рахунок інтимних стосунків із чоловіками. Дані образливі вислови на її адресу тривали близько 5 хвилин, все це сталось із-за аварійного відключення газу в під'їзді, де мешкає [PERSON] Такими діями відповідачка принизила честь та гідність [PERSON], як людини, завдала шкоди діловій репутації, оскільки в її підпорядкуванні працюють п'ятнадцять контролерів, і їй не байдужа думка про неї. Крім того завдала їй моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях та приниженнях, порушенні душевної рівноваги. На підставі викладеного просила суд визнати, поширенні відповідачем відомості про неї, такими, що порочать її честь, гідність, та ділову репутацію та є недостовірними; зобов'язати відповідачку спростувати поширену недостовірну інформацію перед свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась 17.02.2014 p., 18.03.2014 p., 21.03.2014 p., 02.04.2014 p. у адресованих суду заявах позов не визнала посилаючись на його безпідставність, оскільки факти зазначенні в ньому не відповідають дійсності, та просила розгляд справи відкласти, до прийняття рішення Генеральною Прокуратурою України по адміністративній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України, при цьому заяву відповідачки від 02.04.2014 року про перенесення справи, суд не приймає до уваги, оскільки вона вчетверте звертається до суду з аналогічною заявою при цьому не надаючи доказів на підтвердження обставин викладених в ній. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2014 року о 19.00 години знаходячись біля будинку № 61 по вулиці Щорса в м. Нова Каховка Херсонської області, [PERSON] висловлювалась на адресу [PERSON] в присутності свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] нецензурною лайкою, чим вчинила дрібне хуліганство. За скоєння вказаних дій [PERSON] 28 січня 2014 року постановою Новокаховського міського суду Херсонської області була притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 30.06.2011 року працює в Новокаховській філії ПАТ «Херсонгаз» майстром служби по обліку природного газу, з якою у [PERSON] конфліктні правовідносини у зв'язку з відключенням під'їзду № 3 від газопостачання 16.01.2014 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини стосовно того, що 16 січня 2014 року о 19 годині знаходячись біля будинку № 61 по вулиці Щорса в м. Нова Каховка Херсонської області, [PERSON] висловлювалась на адресу [PERSON] нецензурною лайкою - не підлягають доказуванню, та з чого вбачається, що між сторонами по цій справі склались правовідносини стосовно захисту особистого немайнового права та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 3 ст. 277 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Так, зі змісту статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України - обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до аб. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до аб. 7 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Аналізуючи наведенні норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, оскільки відповідачем в судовому засіданні не спростовано твердження позивача про поширення відповідачем [PERSON] відносно позивачки [PERSON] негативної інформації щодо неетичної її поведінки в особистому житті, в наслідок чого було порушено особисті не майнові права позивачки [PERSON], суд вважає за необхідне визнати поширену [PERSON] інформацію, щодо неетичної поведінки [PERSON] в особистому житті негативною, та такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та є недостовірною, зобов'язати при цьому відповідача спростувати недостовірну інформацію у такий самий спосіб, у який вона поширювалась, задовольнивши таким чином позовні вимоги в цій частині. Що стосуються позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦК України - якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню; до ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; до п.4 ч,2 ст.23 ЦК України - моральна шкода полягає - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до аб. 6 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може покладено обов'язок відшкодовувати моральну шкоду. За таких підстав, враховуючи що відповідачка в присутності інших осіб висловлювала в брутальній, принизливій та непристойній формі свою суб'єктивну думку щодо особистого життя позивачки, що в судовому засіданні не спростовано належними доказами, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідачки, а також характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких позивачка зазнала внаслідок порушення її особистих немайнового права, ступень вини відповідачки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved