Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Маріупольський», розміром 7,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0148362 від 21.11.1997 року. Також зазначила, що спадкоємцями першої черги після смерті матері були вона та її брат, син померлої, [PERSON], які були зареєстровані та мешкали з померлою за однією адресою. [INFO] року її брат [PERSON] помер. Таким чином, на підставі ст.ст. 548-549 Української РСР, вона вважається такою, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 18.04.2018 року вона, як спадкоємиця за законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в оформлені спадщини на право на земельну частку (пай) їй було відмовлено із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на предмет спадкування. Як спадкоємиця за законом, вона має право і бажає отримати спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), але відсутність правовстановлюючого документу на предмет спадкування робить неможливим оформлення спадщини через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 7,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності КСП «Маріупольський». Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 26.07.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позов не подано. Під час підготовчого провадження за клопотанням сторони позивача судом було витребувано з Нікольської держнотконтори витяги із Спадкового реєстру у тому числі реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо наявності або відсутності спадкоємців (за законом та за заповітом) після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Також, судом задоволено клопотання представника позивача про витребування з Касянівської сільради відомостей щодо місця реєстрації та кола зареєстрованих осіб (складу сім'ї) померлого [PERSON] на час його смерті [INFO] року, які суду за невідомих причин не надані. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 11.10.2018 року строк проведення підготовчого провадження у справі було продовжено на 30 днів. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 22.11.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Представник позивачки [PERSON] за довіреністю - [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Представники відповідача Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області - Макарова А.В. та Ченгалова\~І.С. у судове засідання не з'явилися. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути без представника сільської ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез'явившихся учасників справи. Розглянувши письмові заяви позивачки, її представника та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно поновленого свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.03.1951 року [PERSON] народилася 24.03.1933 року та її матір'ю зазначена [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 233. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0148362 виданого 21.11.1997 року [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 18.08.1997 року № 378 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маріупольський», розміром 7,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 18.04.2005 року [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 09. Відповідно до довідки виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області від 13.06.2018 року за № 1078 на день смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала в [ADDRESS], та разом з нею на день смерті постійно мешкали та були зареєстровані: донька [PERSON], 1933 року народження, та син [PERSON], 1939 року народження. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.05.2007 року [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Відповідно до повідомлення Відділу у Нікольському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 06.02.2018 року за № Г-64/0-0.30-67/137-18 на ім'я [PERSON] був зареєстрований, але не виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Маріупольський» серії ДН № 0148362 від 01.12.1997 року. Також в повідомленні зазначено, що видача даного сертифікату спадкоємцю [PERSON] не є можливим. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2018 року державний нотаріус Нікольської держнотконтори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, на право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП «Маріупольський», в зв'язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, яке діяло на час їх виникнення, зокрема норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Так, згідно положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно положень ст.ст. 31, 32 Земельного Кодексу громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи, що позивачка, як спадкоємиць за законом прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки фактично вступила в управління майном померлої, доказів того, що померлий брат позивачки прийняв спадщину після смерті матері (спадкодавця) відсутні, а також беручи до уваги, що позивачка позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ, який за життя спадкодавець особисто не отримала, та надати його нотаріусу для оформлення спадкових прав, а інші спадкоємці за законом крім позивачки відсутні, та відповідач, яким є орган місцевого самоврядування, не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що за позивачкою, як спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті матері, слід визнати право на зазначену земельну частку (пай), задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved