Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS], надвірних споруд та земельної ділянки. Вона є спадкоємцем четвертої черги і вступила у фактичне володіння та користування вказаним майном, оскільки користується будинком та проживає у такому. 05 лютого 2014 року вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок. Враховуючи те, що інших спадкоємців, крім неї, попередніх черг, які б також виявили намір прийняти спадщину немає, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак останній подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 40 (а. с. 8). Також встановлено, що домоволодіння - житловий будинок в [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданим виконавчим комітетом Перечинської селищної Ради депутатів трудящих 25 червня 1962 року (а. с. 11-12, 21). Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2013 року встановлено факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], [PERSON] однією сім'єю з покійною [PERSON], яка померла [INFO], починаючи з 2003 року по 05 червня 2009 року (а. с. 9-10). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від її прийняття, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 36/01-16 від 14 лютого 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (а. с. 26). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори від 24 лютого 2014 року № 44/01-16, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], у Перечинській державній нотаріальній конторі за період з 05 червня 2009 року до 05 грудня 2009 року - не заводилась (а. с. 29). Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved