Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] та в мотивувальній частині рішення встановити факт її проживання без реєстрації разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності по 1/2 частині належало майно господарського двору розташованого по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступив його син [PERSON], однак не встиг оформити спадщину та [INFO] року помер. Після його смерті спадщину за законом прийняв його брат [PERSON], оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вів з ним спільне господарство. Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім'я позивачки заповіт. Позивачка проживала разом з [PERSON] без реєстрації, здійснювала за ним догляд, оскільки він був довгі роки паралізований. Тобто вона фактично прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обробляла земельну ділянку, проводила похорон померлого. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що не підтверджено факт спільного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У зв'язку з вищевказаним, позивачка просить суд в мотивувальній частині рішення встановити факт її проживання без реєстрації разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягє до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], який був головою двору, та [PERSON] значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 03.02.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за вищевказаною адресою, побудовані у 1939 році (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть [NUMBER], складеного [INFO] року (а.с. 56). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON], успадкувавши 1/2 частину домоволодіння, оскільки вступив в управління спадковим майном, проживав разом зі спадкодавцем, вів з ним спільне господарство, проводив його похорон, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 646 від 19.06.2017 року (а.с. 8). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 754/01-16 від 21.08.2017 року (а.с. 50), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 432/01-16 від 16.08.2017 року (а.с. 28) та Дузінкевич С.М. № 01-16/801 від 18.08.2017 року (а.с. 29) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). 03.07.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім'я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 07.05.2015 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті брата [PERSON], успадкувавши домоволодіння в цілому, оскільки проживав разом з ним на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 646 від 19.06.2017 року (а.с. 8) та випискою з по господарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 2006 рік (а.с. 10). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 754/01-16 від 21.08.2017 року (а.с. 50), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 432/01-16 від 16.08.2017 року (а.с. 28) та Дузінкевич С.М. № 01-16/801 від 18.08.2017 року (а.с. 29) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 646 від 19.06.2017 року [PERSON] (позивачка) постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Отже, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт прийняття [PERSON] спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 170/2017 від 24.05.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 30-49). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки спадкоємцем не підтверджено факт проживання в будинку спадкодавця та відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 434/02-31 від 24.05.2017 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивача. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved