Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її доньки [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її доньки відкрилась спадщина на зазначену квартиру, яка була зареєстрована на ім'я доньки. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, а тому 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою 20.03.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частину зазначеної квартири, так як вказана квартира була придбана у шлюбі з [PERSON] Позивачка та її представник посилаються на те, що вказана квартира була придбана на кошти, які давала позивачка [PERSON] і її чоловік, але доказів про це ні позивачка, ні її представник надати не можуть. З вказаних підстав заперечують проти зустрічного позову про визнання за [PERSON] права власності на ? частину зазначеної квартири, як на частку у спільному майні подружжя. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як на рівну частину в спільному майні подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира була придбана під час шлюбу з [PERSON] за кошти, які їм подарували на одруження їх батьки. Вважає, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, що його частка і частка [PERSON] є рівними, тобто кожному із них належить по ? частині зазначеної квартири. З цих підстав і заперечує проти основного позову, так як вважає, що ? частина зазначеної квартири, на яку не оформлено спадщину, не є спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 11.10.2008 року та перебували у шлюбі до 08.06.2010 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Під час шлюбу, а саме 20.11.2008 року [PERSON] і [PERSON] за договором купівлі - продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 8528, придбали квартиру [ADDRESS], покупцем якої в договорі купівлі - продажу зазначена [PERSON]. Квартира була придбана за 67850 грн. Право власності на зазначену квартиру в цілому було зареєстровано за [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі - продажу, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Приймаючи до уваги викладене, що вказана вище квартира була придбана подружжям за час шлюбу, суд визнає квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] і її представник не надали суду належні та допустимі докази того, що вказана квартира не є майном, набутим подружжям за час шлюбу, що вона була придбана за кошти [PERSON] та її чоловіка. Разом з тим, ст.ст.10, 11 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладене, що [PERSON] і її представник не доказали обставини того, що квартира не є майном, набутим подружжям за час шлюбу, що існує презумпція того, що майно є спільною сумісною власністю подружжя, якщо воно придбано під час шлюбу, суд і встановив, що зазначена квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON]. Згідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Приймаючи до уваги викладене, відсутність між подружжям будь-яких письмових домовленостей щодо нерівності часток в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру, суд позовні вимоги [PERSON] задовольняє і визнає за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як на рівну частину в спільному майні подружжя. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частину квартири [ADDRESS], яку успадкувала [PERSON], якій 20.03.2015 року державним нотаріусом 4-ї Харківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Приймаючи до уваги, що [PERSON] вже було видано свідоцтво про право власності на ? частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, як на її частку в спільній сумісній власності подружжя, а інша ? частина зазначеної квартири належить [PERSON], суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] за основним позовом.

Outcome: approved