Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2017 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 08.06.1996 р. по 05.11.2014 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період якого [INFO] народила сина - [PERSON]. Проте, відповідач з 2015 р. ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомагає, участі у вихованні сина не приймає. Позивачка зазначає, що син перебуває на повному її утриманні, хоча матеріальне забезпечення останьої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати життя. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі (а.с. 13). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слуханя справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 11), а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 08.06.1996 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2014 р. був розірваний (а.с. 5). Встановлено, що позивачка 18.08.2015 р. зареєструвала шлюб з громадяном [PERSON], у зв'язку з чим змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з неповнолітнім [PERSON] за адресою: [ADDRESS], який перебуває на повному утриманні позивачки (а.с. 2 зворот). Таким чином, оскільки доходи позивачки є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини, при цьому, відповідач, який повідомлявся судом належним чином, не надав суду своїх заперечень на позов, у разі їх наявності, відомостей про його доходи, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved