Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, вказавши, що 19 лютого 2010 року зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку, - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яка на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх дитини, а також не надає матеріальної допомоги і на утримання самої [PERSON] Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. [PERSON] не може працювати, оскільки доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має. Так як позивачка з відповідачем розлучаються, вона вимушена буде винаймати житло, облаштовувати його. [PERSON] необхідні кошти і для харчування, придбання ліків, предметів гігієни та першої необхідності, одягу. Це все потребує певних коштів. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання і вони мають бути не меншими прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, надавши суду письмові заперечення проти позову та заявивши про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті засоби захисту прав або інтересів сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання позивачки, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі не має. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, з умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку предметом доказування позивачем є обставини, які доводять, що відповідач має достатнє матеріальне забезпечення, як підставу для реалізації свого права на утримання. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наданих доказів, суд дістається висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не повною мірою виконує покладені на нього сімейним законодавством України батьківські зобов'язання відносно утримання своєї неповнолітньої дитини та дружини. Відповідно до ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно з вимогами ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, але за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч.6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Судом достовірно встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю за місцем її проживання, за адресою [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Позивачка в теперішній час не працює і доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, також позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини і отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, що доводиться довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 26.02.2014 року. (а.с.7) Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що розмір аліментів одному із подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуюся за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч.3 ст. 80, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня донька сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає дитину, яка перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності з вимогами ст. 80 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне становище позивачки, яка в теперішній час не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, і яка утримує неповнолітню дитину, а також враховує стан здоров'я відповідача, який є працездатним, який має постійне місце роботи де отримує заробітну плату; який за рішенням суду буде виплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходу, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 18.03.2014 року відповідач [PERSON] надав на адресу суду заперечення проти позову [PERSON], в якому зазначив, що він потребує лікування в офтамологічній клініці на що йому потрібні кошти, вони з позивачкою проживають в одному помешканню, тобто зв'язані спільним побутом, вказав, що постійно надає допомогу на утримання як дружини так і дитини, займається медичною практикою, але сума його доходу складає всього 2500 грн., просив відмовити позивачці в задоволенні позову. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня дочка сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає дитину, яка перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу надає не регулярно, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. З врахуванням обставин, на думку суду, позивачкою не вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, оскільки виходячи з доказів наданих відповідачем разом з запереченнями на позов, можна зробити висновок, що [PERSON] частково все ж утримує позивачку крім того, має проблеми зі здоров'ям та не високий заробіток. Відповідач згідно вказаного свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], працездатний, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, матеріальну допомогу на утримання дружини надає частково, чим порушує вимоги ст. 84 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу /заробітку/, щомісячно, починаючи з 27.02.2014 р. і до досягнення дитиною трирічного віку - тобто до 04.09.2016 року. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону з 01.01.2014 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176,0 грн. /загальний показник/, 1218 грн. для працездатних осіб. Таким чином, у разі задоволення заявленої позовної вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у відповідача не тільки взагалі не буде залишатися коштів для існування, а ще й може виникнути заборгованість зі сплати аліментів. Розмір заробітку відповідача становить 2500 грн. в місяць, що слідує з його письмових запереченнях проти позову. Згідно рішення Хорольського райсуду Полтавської області від 24.03.2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У разі стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу, що складає 1218 грн., залишок суми, яка в такому випадку залишилась би на проживання відповідачу, буде становити (2500-625-1218) 657 грн., що значно менше від прожиткового мінімуму на працездатну особу, який з 01 січня 2014 року встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в розмірі 1218 грн. Проаналізувавши докази суд вважає, що відповідач не надав суду доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Однак суд враховує те, що позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на обставини справи, на думку суду, позивачка потребує матеріальної допомоги, а тому правильно звернулася до суду. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин, передбачених ст. 80 СК України, доказів поданих позивачкою та розміру аліментів, які відповідач сплачує на утримання доньки, на думку суду, розмір аліментів на утримання позивачки, як матері з якою проживає дитина, повинен становити 1/8 частину заробітку (доходу) відповідача, а не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1218 грн., як прохала остання в позовній заяві, оскільки враховуючи що з відповідача присуджено виплату аліментів на утримання малолітньої дитини сторін, загальний розмір відрахувань з доходу останнього буде перевищувати відсоток /розмір/, який гарантований державою. Як встановлено судом позивачка отримує матеріальну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 940 грн., розмір 1/8 частини доходу /заробітку/ відповідача складає близько 312 грн., що в сумі буде складати близько 1252 грн., що також буде відповідати розміру прожиткового мінімуму на особу. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів на дружину судом встановлено не було. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Також, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і витрати на правову допомогу в сумі 650,00 грн., які підтверджені в судовому засіданні договором про надання правової допомоги та квитанцією № 26 від 27.02.2014 року.

Outcome: partial