Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнення аліментів, а також встановлення опіки і призначення позивачку опікуном дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка [PERSON] вказує про те, що відповідачка [PERSON], як мати малолітнього сина, не приймає участі в його вихованні, життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з сином та приймати участь в його вихованні, самоусунулася від будь-якого спілкування з сином та його виховання і утримання. Крім того, відповідачка зловживає спиртними напоями, востаннє спілкувалася з сином ще в 2015 році, з листопада 2015 року вона жодного разу не відвідувала дитину у школі. З жовтня 2015 року [PERSON] проживає в сім'ї позивачки, де створені всі належні умови для проживання дитини. Вказуючи на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], та стягнути аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. А також призначити позивачку опікуном дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 18 та ст. 27 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), розділу ІІІ глави 13, зокрема ч.8 ст. 7 та ст. 164, 182, 183 СК України. Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини. Судом обєктивно встановлено, що на утриманні [PERSON] перебуває племінник [PERSON], [INFO]. За даними копії свідоцтва про народження серії 1-БВ № 027692, батьками [PERSON], який народився 10 квітня 2006 року, є [PERSON] та [PERSON]. За даними довідки [PERSON] ступенів № 6 міста Славута Хмельницької області, [PERSON] є учнем 5-Б класу. Мати дитини [PERSON] з листопада 2015 року участі у вихованні сина не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням та поведінкою дитини в школі не цікавиться. [PERSON] з листопада 2015 року по даний час проживає з [PERSON] по вулиці Кобзарська, 25 в місті Славута Хмельницької області. Згідно даних висновку органу опіки і\~\~піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, зареєстрованого за вихідним номером 04-31/684 від 15 червня 2016 року, відповідачка [PERSON] з сімєю не проживає, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON], яка займається його вихованням та утриманням. В звязку з тим, що [PERSON] належним чином повідомлено про засідання комісії з питань захисту прав дитини та не отримано від неї пояснень щодо невиконання батьківських обовязків відносно сина вважають за доцільне позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області [PERSON] висновок підтримала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] та стягнути аліменти. Про можливість [PERSON] бути опікуном дитини складено висновок. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виховання дитини, оскільки мати дитини участі у вихованні малолітнього сина не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~\~статті 27 Конвенції\~\~батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років з підстав, передбачених\~статтею 164 СК України, суд встановив, що ухилення відповідача від виконання своїх обовязків має місце. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять факт ухилення відповідачки від виховання дитини. Така поведінка відповідачки щодо дитини фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обовязками. В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідачки з дитиною не було. Відповідачка не виявляла і не виявляє бажання бачитися з сином, дбати про його духовний і фізичний розвиток. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав є законними, підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є фізично здоровою, офіційно не працює, проте є молодою особою працездатного віку, що не позбавляє її можливості працевлаштуватися, доказів про перебування на її утриманні інших осіб судом не здобуто. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.\~182\~та ст.\~183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідачки на користь дитини слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи до уваги обовязок батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з відповідачки в заявленому розмірі. Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачка [PERSON] не надала суду подання органу опіки та піклування про доцільність призначення її опікуном над племінником [PERSON], суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial