Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30 вересня 1979 року Липовецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис за №54. Від шлюбу у сторін є повнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними відсутні. Протягом останніх п'ятнадцятих років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 30 вересня 1979 року позивачка [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], Липовецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис за №54, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.5/. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки шлюб між ними є лише формальним і особисті відносини між ними відсутні. Протягом останніх п'ятнадцятих років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved