Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником 19/50 житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.05.2014 року, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року та 31/50 частини того ж будинку на підставі Договору дарування від 28.12.1988 року. Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, а саме на частку земельної ділянки по [ADDRESS], цільове призначення якої обслуговування будинку. 09.10.2014 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщину, в чому їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю у витягу Держземельного кадастру свідчень про розмір частин в загальній власності кожного власника. Враховуючи викладене позивачка була вимушена звернутись до суду та просить визначити розмір частин власників загальної земельної ділянки, розташованій в [ADDRESS], площею 0,0883га,- [PERSON], яка померла [INFO] року, 19/50 частини від цілого, або 0,03355га, [PERSON]- 31/50 частини від цілого або 0,05474га згідно Державного акту про право приватної власності на землю. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.42 ЗК УРСР від 18.12.1990 року Громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом. Як вбачається з державного акту про право власності на землю серії ДН [PERSON], [PERSON] на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 19.08.1998 року №214/5 передано земельну ділянку площею 0,0883га, розташованона в [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 28.12.1988 року [PERSON] належить 31/50 частина житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданом Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповіту від 29.05.2014 року [PERSON] належить 19/50 частка житлового будинку [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з частки земельної ділянки, оскільки не визначені частки співвласників. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved