Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожного, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що діти повністю перебувають на її утриманні, добровільно відповідач матеріальної допомоги ані в грошовій, ані в натуральній формі не надає, вихованням дітей не цікавиться, від виконання будь-яких батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим, позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду. Посилалась на те, що самостійно забезпечити дітей всім необхідним не може, адже на теперішній час доглядає дитину-інваліда, її доходів не достатньо для забезпечення дітей всім необхідним (середньомісячна соціальна допомога складає 1 479 гривень 30 копійок, державна допомога малозабезпеченій родині складає 2 146 гривень 93 копійок). Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, свої вимоги підтримала у повному обсязі, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 17-18, 21). За відомостями наведеними Печенізьким РС ГУДМС України в Харківській області № 45/164 від 8 квітня 2016 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, судові повістки на 22 квітня та 12 травня 2016 року, ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів не були отримані відповідачем за місцем реєстрації, у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 15-16), що, менше з тим, згідно зі статтею 74 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідача про розгляд судової справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивачки розглядає справу за відсутності відповідачки та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 08, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 листопада 2006 року (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 27 лютого 2007 року Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області, актовий запис за № 03 (а. с. 2). Крім того, сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 27 травня 2009 року Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області, актовий запис за № 06 (а. с. 3). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 23 березня 2016 року № 229 [PERSON] має наступний склад сім'ї: [PERSON] - чоловік, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - донька, [INFO] (а. с. 5). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Печенізької районної державної адміністрації № 1114 від 22 березня 2016 року позивачка отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 1 479 гривень 30 копійок, а також соціальну допомогу як малозабезпечена сім'я - 2 146 гривень 93 копійки (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вирішенні щоденних побутових проблем не бере, від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей ухиляється та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач ані у грошовій, ані у натуральній формі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Позивачка самостійно виховує дітей та потребує матеріальної допомоги, оскільки через збільшення витрат на купівлю одягу та взуття, продуктів харчування, вона разом з дітьми опинилась у скрутному матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180, частини 3 статті 181, частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються, зокрема, у частці від доходу того з батьків, хто проживає окремо від дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений в Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» . На виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховує малолітній вік дітей, скрутний матеріальний стан позивачки, а також те, що вона самостійно виховує сина та доньку. Відповідач не повідомив суд про своє матеріальне становище, стан здоров'я, наявність на його утриманні інших осіб або про будь-які інші обставини, що мають значення для розгляду справи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки для утримання їхніх дітей в розмірі 1/3 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved