Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування якої зазначила, що з відповідачем вони перебували в цивільному шлюбі з 2005 року. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, в звязку з чим позивачка звернулася до суду. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №280336, виданого 08.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 4). Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку ( доходу ) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини , що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, що свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримання дитини. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~стягнення аліментів слід провадити з дня подачі позову\~\~- з 21.09.2017 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved