Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона з відповідачем має доньку [PERSON], 25.09.1999р.н. У 2017 році [PERSON] вступила до Навчально-наукового інституту філології та журналістики Таврійського національного університету імені [PERSON] за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р. Навчання дочки потребує матеріальних затрат проте її доходу не вистачає, у звязку з чим вона змушена звернутись із позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 3000грн. щомісяця до досягнення дочкою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи позову, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позов визнав частково, бажає сплачувати аліменти, на користь повнолітньої доньки в розмірі 1000грн., а також не заперечує проти відрахування 16% від його заробітної плати. Третя особа в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні встановлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON], 25.09.1999р. народилась дочка - [PERSON], 25.09.1999р.н., яка на сьогоднішній день навчається у Навчально-науковому інституті філології та журналістики Таврійського національного університету імені [PERSON] на 1 курсі за освітнім ступенем «бакалавр» денної форми навчання за спеціальністю 061 «Журналістика», що підтверджується довідкою від 28.08.2017р. № 23. Навчання здійснюється за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи у сукупності надані докази в обґрунтування позовних вимог, та той факт, що позивачкою та третьою особою не надано доказів на підтвердження необхідності встановлення аліментів у розмірі 3000грн у відповідності до ст. 182 СК України, однак виходячи з того, що [PERSON] є донькою відповідача та продовжує навчання у м. Києві,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення на користь [PERSON] аліментів на час навчання у розмірі 1100грн., щомісяця, починаючи стягнення з 20.09.2017 року до закінчення навчання 30.06.2021 року, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00грн.

Outcome: partial