Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в сумі 131992 грн. 54 коп. за прострочення сплати аліментів за період з 20 січня 2011 року по день ухвалення судового рішення. \~ Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримує у повному обсязі. \~ Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися про день та час слухання справи повідомлені належним чином. 3-я особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Письмовій заяві просять розглядати справу без участі їх предстанивка. \~ Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: \~ Судом при розгляді справи встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 березня 2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.01.2011 року і аліменти стягувати на користь матері дитини [PERSON]. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який було предявлено до виконання Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області. Відповідно до розрахунку наданого старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області [PERSON] заборгованість по виконавчому листу №2-1210/11 від 30.03.2011 року про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття станом на 12.06.2017 року становить 23571 грн. 13 коп.. \~ Статтею 180 Сімейного кодексу України\~ визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, якою передбачено відповідальність за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, тривалий час не вживав ефективних заходів щодо працевлаштування та належного виконання рішення суду в частині сплати аліментів. Таким чином, є вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Суд, враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 196 СК України, а також те, що відповідачем не надано доказів поважності несплати аліментів, в результаті чого утворилася заборгованість, не надано доказів на підтвердження майнового стану, вважає справедливим та достатнім стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 23571 грн. 13 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved