Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок пожежі в сумі 60000 грн та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. Позов мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Будинок був єдиним об`єктом нерухомої власності, що належав їхній родині і використовувався для їхнього проживання. 15 червня 2019 року в результаті вчинення відповідачем підпалу було пошкоджено вікна, стіни, стеля, підлога, двері, система опалення, особисті речі, меблі та побутова техніка, посуд та предмети інтер`єру. Розмір майнової шкоди становить 60000 гривень та моральна шкода 25000 гривень, яку просить стягнути з відповідача. 22 травня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено розгляд справи по суті на 14 липня 2020 року, надано відповідачу строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач подав до суду відзив у якому позов не визнав та вказав, що житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] та зазначене відповідачкою майно є спільною сумісною власністю подружжя згідно зі ст.60 СК України. Позивачка на протязі 2010-2019 років офіційно не працювала, займалася домогосподарством та вихованням дітей, в сім`ї працював виключно відповідач, заробляв кошти і утримував сім`ю. Твердження позивачки про те, що майно знищене і не придатне до використання не відповідає дійсності, оскільки майно, речі та предмети в будинку покриті сажею і все що необхідно лише прибратися, вимити поверхні, випрати речі та прибрати сажу з побутової техніки. Інших заяв чи клопотань учасники справи не заявляли. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому, просила його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили та надали пояснення, аналогічні доводам відзиву. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Так, згідно з договором купівлі-продажу від 20 вересня 2013 року представник продавця [PERSON] від імені [PERSON] передала а покупець [PERSON] прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння) за номером [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у с.Отроків Новоушицького району Хмельницької області (а.с.5). Рішенням Новоушицького районного суду №680/500/19 від 20 березня 2020 року шлюб укладений 03 жовтня 2010 року між сторонами розірвано (а.с.51-52). Отже з`ясовано, що житловий будинок придбаний сторонами в шлюбі. Актом про пожежу встановлено, що 15 червня 2019 року о 12 годині 50 хвилин було виявлено пожежу в [ADDRESS] , яку ліквідовано та встановлено орієнтовні прямі збитки від пожежі в сумі 40000 гривень, побічні 71000 гривень (а.с.7). Протоколом огляду місця події від 08 серпня 2019 року встановлено, що будинок в [ADDRESS] всередині покритий сажею, вхідні металеві двері пошкоджено гострим металевим предметом, від високих температур пошкоджено металопластикове вікно та дві натяжні стелі. Меблі від високих температур не пошкоджені (а.с.8). Згідно із довідкою Новоушицького ВнП ДВП ГУНП в Хмельницькій області за фактом звернення [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] здійснив підпал в одній із кімнат їхнього будинку в с.Отроків Новоушицького району встановлено, що внаслідок пожежі було пошкоджено побутову техніку, меблі, чим завдано заявниці матеріальної шкоди на суму 40 тисяч гривень (а.с.9). Відповідно до довідки Дунаєвецької міської ради №143 від 02 липня 2019 року [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] у будинку своєї матері [PERSON] (а.с.11). Згідно із довідкою про доходи від 20 лютого 2019 року №93 [PERSON] працює провідником у виробничому підрозділі «Вагонна дільниця станції Хмельницький «Філія» «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» та отримала заробітну плату за шість місяців у розмірі 57573,04 грн. (а.с.12). Відповідно до трудової книги [NUMBER] [PERSON] офіційно працював з 02.10 по 03.11.2012 року слюсарем, з 01.02.2013 року по 02.07.2014 року укладальником хлібобулочних виробів, з 01.08 по 26.08.2014 року охоронником (а.с.41). Згідно із товарними чеками та рахунками сторони придбали ліжко, матрац, кухню, стільницю, кут кухонний, дзеркало, духовку вбудовану та інше (а.с.42-47). Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] встановлено, що для дітей є окрема кімната, де є три окремих ліжка, шафа стіл. В кухні була пожежа, в будинку угарний запах, діти в будинку не проживають, оскільки він потребує ремонту (а.с.94). Актом оцінки потреб сім`ї встановлено, що на момент обстеження в будинку по [ADDRESS] сім`я в будинку не проживає. Дві кімнати обгорілі після пожежі, в інших кімнатах прибрано частково, меблі в кімнатах наявні (а.с.95-97). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, що вони працюють в Новоушицькому районному секторі ДСНС України у Хмельницькій області. 15 червня 2020 року виїжджали на місце пожежі в с.Отроків Новоушицького району. Пожежу вони ліквідували, за результатом якої було складено акт. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] не надав пояснень по суті позовних вимог. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як вбачається з матеріалів справи, у період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який у силу приписів частини 3 ст.368 ЦК України та ст.60 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності сторін. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди в розмірі 60000 гривень задоволенню не підлягають за недоведеністю та безпідставністю, при цьому виходить з того, що все майно є спільною сумісною власністю подружжя, частки сторін у спільному майні є рівними, а отже і збитки, які встановлені довідкою Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області слід розділити порівну. Крім того, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України суд з`ясовував чи подали сторони докази, на які вони посилаються, вирішував заяви та клопотання та виконав інші вимоги, передбачені цивільним законодавством. Саме у відповідності до ст.197 ЦПК України, суд у підготовчому судовому засіданні зокрема вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста. Під час підготовчого провадження позивачкою не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи, не повідомлялося про намір отримання такого доказу. Клопотання про призначення судової експертизи позивачка подала після закриття підготовчого провадження по справі, у клопотанні не зазначено причин не пред`явлення такого у встановлені законом строки, а також не подано відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку. Сторони не погодили вартість пошкодженого майна, а позивачка не довела, що його вартість складає 60000 гривень. Засобами доказування є письмові, речові, електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Таким чином позивачка не надала суду належних і допустимих доказів вартості пошкодженого майна. Отже, суд виходить із вартості завданої шкоди встановленої актом про пожежу від 15 червня 2019 року, який підписаний, зокрема, і сторонами, які погодилися із сумою завданих прямих збитків, та довідкою Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, а саме розмір матеріальної шкоди становить 40000 гривень. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке. У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про підстави відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що пошкодженням будинку позивачці безумовно спричинені моральні страждання, які виразилися в емоційних переживаннях. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, який слід стягнути цим рішенням, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивачки з боку відповідача. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (1/5 частину від заявленої суми). Суму, які дорівнює 25 000грн., на стягненні якої наполягає позивач, суд вважає явно завищеною. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 247,20 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 29,41 %).

Outcome: partial