Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 грудня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 379, від якого у них народились син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], 28 березня 2011 року. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сімейні сварки, свідком яких являються діти, що негативно впливає на їх та її психічний стан, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаєморозуміння, вживає спиртні напої, застосовує фізичне насильство. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, дала аналогічні пояснення, що й мотиви заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 379. Згідно копій свідоцтв про народження серії 1-КИ № 263204, виданого 09 лютого 2010 року (а.с.5) та серії 1-КИ № 828450, виданого 01 квітня 2011 року (а.с.6) вбачається, що у сторін 30 січня 2010 року та 01 квітня 2011 року народились син [PERSON] та донька [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є взаємне небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved