overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, який зареєстрований у належній позивачці на праві приватної власності трьохкімнатній квартирі [ADDRESS]. У 2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Ще задовго до розірвання шлюбу у 2005 р. відповідач залишив сімю, забрав свої особисті речі, місце перебування його на даний час невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй житловому приміщенні, це створює певні труднощі у користуванні квартирою, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що відповідач як колишній член сімї позивачки власника трьохкімнатної квартири [ADDRESS] не проживає у цій квартирі без поважних причин більше одного року, а саме з 2005 р. Відповідач, вибравшись з квартири позивачки, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси позивачки як власника житлового приміщення. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], копією договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2002 р. з відповідним написом Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 08.02.2002 р. за реєстровим № 770 (а.с.11), копією будинкової книги (а.с.7-10), копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.6), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.15). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, який зареєстрований у належному позивачці на праві приватної власності будинку [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області. У 2005 р. шлюб між сторонами розірвано, більше десяти років відповідач не проживає у будинку, місце перебування його на даний час невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Після уточнення позову просила на підставі ч.2 ст.405 ЦК України визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивачка у судовому засіданні уточнений позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що відповідач як колишній член сім'ї позивачки - власника житлового будинку [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області - не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з 2005 р., при цьому зареєстрований у спірному будинку. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією договору дарування (а.с.7-8), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9), довідкою виконкому Черніївської сільської ради (а.с.6), копією судового рішення про розярвання шлюбу від 12.08.2005 р. (а.с.29), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.30). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її внуком, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 55 по вул. Франка (колишня вул. Шевченка) в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області. Протягом шести років відповідач не проживає у будинку позивачки. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився повторно, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач як член сімї позивачки власника будинковолодіння № 55 по вул. Франка (колишня вул. Шевченка) в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивачки як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 05.03.1991 р. з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 05.03.1991 р. за реєстровим № 134 (а.с.3), довідкою Радчанської сільської ради (а.с.5), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.12). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її чоловіком, який зареєстрований у належному позивачці на праві приватної власності будинковолодінні № 65 по вул. Січових Стрільців в с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області. З липня 2001 р. по даний час відповідач не проживає у спірному будинковолодінні у звязку з тим, що переїхав на інше постійне місце проживання, місце перебування його невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй житловому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинковолодінням, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився , не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач як член сімї позивачки власника житлового будинку № 65 по вул. Січових Стрільців в с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з 2001 р. Відповідач, вибравшись з будинку позивачки, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси позивачки як власника житлового будинку. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.7), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-9), актами обстеження від 23.09.2014 р. та 10.11.2015 р. (а.с.13-14), довідкою Старокривотульської сільської ради (а.с.15), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.22). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності вона є власником будинковолодіння № 8 у провулку Коновальця в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідач у справі є її сином, який одружився, та, забравши свої речі, вже більше 15 років у спірному будинку не проживає. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком. Тому просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач, який є сином позивачки власника житлового будинку № 8 у провулку Коновальця в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. Відповідач, вибравшись з будинку позивачки, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси останньої як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2010 р. (а.с.6), витягом Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2010 р. (а.с.7), довідкою Єзупільської селищної ради (а.с.3). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її далеким родичем, який зареєстрований на правах наймача у належному їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом будинковолодінні [ADDRESS]. Відповідач у будинку не проживає вже більше десяти років, місце перебування його невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у її житловому будинку, це створює певні труднощі у користуванні ним, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням у належному їй будинку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння [ADDRESS], у якому з 06.08.1998 р. на правах наймача зареєстрований відповідач. Останній у спірному будинку не проживає більше десяти років, однак до цього часу не знявся з реєстраційного обліку місця проживання, що порушує права позивачки як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.09.2001 р. з реєстраційним написом Івано-Франківського ОБТІ від 05.11.2001 р. про реєстрацію права власності (а.с.3), довідками виконкому Черніївської сільської ради (а.с. 4-5, 50), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.33). Оскільки відповідач як наймач житлового приміщення більше року не проживає у належному позивачці будинку, його слід визнати таким, який втратив право на користування житлом. При цьому відповідно до вимог ст.62 ЖК України суд керується положенням ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.62 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її колишнім знайомим, який з 2011 р. зареєстрований на правах наймача у належному їй згідно договору дарування житловому будинку № 3 по вул. Чорновола в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області. При цьому відповідач у будинку не проживав, він виїхав на роботу за межі України, місце перебування його невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у її житловому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинковолодінням, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння № 3 по вул. Чорновола в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, у якому з 17.10.2011 р. на правах наймача зареєстрований відповідач. Останній з часу реєстрації у спірному будинку не проживає, однак, до цього часу не знявся з реєстраційного обліку місця проживання, що порушує права позивачки як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме договором дарування житлового будинку від 26.11.2004 р. (а.с.6), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 16.12.2004 р. (а.с.4), довідкою Радчанської сільської ради (а.с.3), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи. Оскільки відповідач як наймач житлового приміщення більше року не проживає у належному позивачці будинку, його слід визнати таким, який втратив право на користування житлом. При цьому відповідно до вимог ст.62 ЖК України суд керується положенням ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якого член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.62 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 19 по вул. Нова в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області. З 2008 року відповідач не проживає у будинку позивачки, забрав свої особисті речі та не відвідує господарство матері. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному позивачці будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка у підготовче засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила позов задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач як член сімї позивачки власника будинковолодіння № 19 по вул. Нова в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивачки як власника житла. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є колишнім власником будинковолодіння, який залишився зареєстрованим на правах наймача у належному їй згідно договору дарування житловому будинку [ADDRESS]. Відповідач у будинку не проживає вже більше п'яти років, місце перебування його невідоме, останній перебуває у розшуку як безвісно відсутній. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у її житловому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинковолодінням, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився повторно, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння [ADDRESS], у якому на правах наймача зареєстрований відповідач. Останній у спірному будинку не проживає більше п'яти років, перебуває у розшуку як безвісно відсутній, однак до цього часу не знявся з реєстраційного обліку місця проживання, що порушує права позивачки як власника житла. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: договором дарування житлового будинку від 15.06.2004 р., зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.5), довідкою виконкому Марковецької сільської ради (а.с.4), довідкою Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.29). Оскільки відповідач як наймач житлового приміщення більше року не проживає у належному позивачці будинку, його слід визнати таким, який втратив право на користування житлом. При цьому відповідно до вимог ст.62 ЖК України суд керується положенням ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст. 62 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона є власником будинковолодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.07.1994 р., зареєстрованого в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 12.08.1994 р. Відповідач є її сином, який зареєстрований в даному будинковолодінні, однак вибрався з будинку, забравши свої речі, і фактично не проживає з 2014 року. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач, який є сином позивачки - власника будинковолодіння [ADDRESS], не проживає у вказаному будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивачки як власника житла. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved