Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом. Позовні вимоги мотивує тим, що у 1992 році вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] та почала проживати з ним у житловому будинку його батька, який знаходиться в [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]), де зареєстоване її місце проживання і на даний час. Крім неї та відповідача у даному житловому будинку зареєстровані та проживають їхні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також фактично проживає мати відповідача [PERSON] Даний житловий будинок складається з двох жилих кімнат (спальні та прохідної кімнати). Після розірвання у 2010 році між нею та відповідачем шлюбу, вона разом із дітьми залишилась проживати в спірному будинку, зайнявши одну з кімнат (спальню), однак відповідач почав виганяти її та дітей з житлового будинку, викидати речі на вулицю та ображати нецензурною лайкою. В листопаді 2013 року, скориставшись її відсутністю, не спитавши згоди переселив її із спальні в прохідну кімнату. Постійно приводить в дім своїх друзів та розпиває там з ними спиртні напої, після чого вчиняє скандали, продовжує погрожувати вигнати її та дітей із будинку. З цього приводу вона декілька разів зверталася до дільничного інспектора. На її неодноразові прохання повернути їй кімнату, до якої вона планує зробити окремий вхід, він не погоджується. Просить зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житловою кімнатою (спальнею) шляхом повернення цієї кімнати у її користування та у обладнанні окремого входу до кімнати через приміщення кладової. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в прпередньому судовому засіданні позов визнав, йому роз'яснено наслідки визнання позову. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно доч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частинию 1 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1992 року. Рішенням Верховинського районного суду від 10.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано та їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишено на проживання при матері(а.с.5,6). Із ксерокопії паспорта серії [NUMBER], виданого 02.06.1997 року Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області видно, що з 28 грудня 1992 року зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с. 4). Із довідок Довгопільської сільської ради за вих.№499 від 02.12.2013 року, за вих. № 45 від 18.12.2013 року, акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.12.2013 року, видно, що в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], їхні троє дітей- [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також фактично проживає [PERSON] Житлова площа цього будинку, який складається з двох житлових кімнат становить 70 м.кв.(а.с. 7-9). Позивачка в судовому засіданні ствердила, що відповідач у 2010 році після розірвання шлюбу почав чинити їй перешкоди у користуванні житловою кімнатою (спальнею), в якій вона постійно проживала разом із дітьми та в червні 2013 року безпідставно переселив в іншу кімнату. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо повернення позивачці у користування спальної кімнати, в якій вона раніше проживала та в обладнанні окремого входу до цієї кімнати через приміщення кладової кімнати. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайщли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі при визнанні їх відповідачем.

Outcome: approved