Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка в травні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що їй та її чоловікові [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2015 року. Згідно технічного паспорта, квартира розташована на першому поверсі з окремим входом та сходами, під якими мешканець квартири № 21 даного будинку самовільно зайняв земельну ділянку і без жодних відповідних дозволів прибудував підвал для власного користування. На її пропозицію звільнити під вищевказаними її сходами підвальне приміщення відповідач в агресивній формі відмовив їй вказавши, що підвал він побудував за усною згодою попереднього власника квартири. В день придбання квартири мешканці квартири № 21 на її наполегливу вимогу, даний підвал замурували, однак 04.04.2015 року знову самовільно розмурували вхід та вставили двері. Уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди шляхом демонтажу металевих дверей на самочинно-побудованому допоміжному приміщенні що по вул. Будівельна, 9-1-А в м. Червонограді Львівської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що в стіну двері встановив він, зробивши кладову, в якій він зберігає: велосипеди дитячі, продукти. Він побудував дану кладову ще в 1991-1993 роках, точної дати не памятає. Начальник ЖЕКУ № 3, в той час, сказав його дружині, що він може провести відповідні роботи, якщо сусіди не заперечують. Він погоджував будівництво кладової з [PERSON] з квартири № 15, на той час квартири № 1 «а», ще не було так як на її місці перебував дитячий спортмайданчик, який згодом був переобладнаний у житлову квартиру. Вказав, що попередній власник до нього претензій не мав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, подала письмові пояснення в яких вказала, що позивачка в позовній заяві посилається на ст. ст. 376, 378 ЦК України. Норма ст. 378 ЦК України передбачає витребування власником свого майна від особи, яка незаконно заволоділа ним. Жодних документів про те, що майно, яке намагається витребувати позивачка належить їй на праві власності суду не надано, а тому вимоги в цій частині є безпідставними, крім того, у спірному приміщенні легкозаймистих, паливно-мастильних матеріалів, горючих речовин, на які вказує позивачка, вона не зберігає, що підтвердили і сусіди. Отже нею не порушуються правила співжиття та добросусідства, а тому позов є неоьбгрунтованим. Представник відповідача КП «Червонограджитлокомунсервіс» в судове засідання не зявився, в попередньому судовому засіданні вказав, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35597462 від 27.03.2015 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], розмір частки ?, на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2015 року, що також стверджується копією даного договору купівлі-продажу. Належна позивачці квартира [ADDRESS] складається з 2-х коридорів, санвузла ,котельні, кухні, вітальні, лоджії, 2-х житлових кімнат, знаходиться на першому поверсі будинку, що стверджується копією технічної характеристики жилих і підсобних приміщень квартири та плану вказаної квартири. Відповідно до копії довідки виданої ЖКК № 3 КП «Червонограджитлокомунсервіс», підвальне приміщення під № 21, яке знаходиться за адресою: вул. Будівельна, 9-2п закріплено за ж/[ADDRESS]. Як вбачається з відповіді виконавчого комітету № 1/03-4795/2-16 від 03.07.2015 року, сходи по вул. Будівельній, 9 в м. Червонограді Львівської області були збудовані до нежитлового приміщення на вул. Будівельній, 9 в м. Червонограді, які згідно будівельних норм, повинні були забезпечувати окремий вхід та евакуаційний вихід з даного приміщення, ізольований від житлової частини цього будинку. На даний час згадані сходи слугують входом-виходом квартири № 1 «а» по вул. Будівельній, 9 в м. Червонограді Львівської області. Крім того, з відповіді вбачається, що земельна ділянка на якій розташований житловий будинок № 9 по вул. Будівельній, 9 в м. Червонограді Львівської області, в тому числі і її частина під сходами, що ведуть до квартири № 1-А, перебуває у комунальній власності Червоноградської міської ради і знаходиться в постійному користуванні КП «Червонограджитлокомунсервіс». Вилучення частини земельної ділянки, розташованої під сходами і передача її у користування власнику квартири № 1-А житлового будинку № 9 по вул. Будівельній, до якої ведуть ці сходи, чинним законодавством не передбачено. Згідно копії акту від 02.12.2015 року складеного комісією КП «ЧЖКС», під час перевірки приміщення, яке розташоване під балконною плитою квартири № 1 «а» по вул. Будівельна, 9 в м. Червонограді, було виявлено, що в приміщенні зберігаються речі домашнього вжитку, на стелажі: велосипеди, дитяче деревяне ліжечко, капуста в мішках. Пально-мастильних та вибухових матеріалів під час перевірки не виявлено, що також стверджується копією акту від 27.11.2015 року складеного мешканцями вказаного будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач замурував отвір і встановив там двері, зробивши кладову, якою і користується. [PERSON] придбала свою квартиру 2 роки тому. На першому поверсі ніякого запаху вона не відчувала, її спокій порушено не було. Кладову було побудовано більш як 20 років тому. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає в квартиру [INFO], на четвертому поверсі. Вказав, що кладова побудована була більш як 20 років тому і ніяких запахів він звідти ніколи не відчував. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він в вказаному будинку проживає з 1990 року, тоді там кладової не було. Він проживає на 3-му поверсі будинку. Він надав усну згоду на побудову кладової. В позовній заяві позивачка посилається на норму статті 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, однак дана норма закону не може бути застосована так як позивачці не належать на праві власності сходи, під якими відповідачем збудовано кладову. Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка свій позов обґрунтовує ст. 376 ЦК України. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, в разі істотного відхилення проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що орган державної влади чи орган місцевого самоврядування з даним позовом не звертався, встановленням дверей на допоміжному приміщенні, яке знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності органу місцевого самоврядування прав чи інтересів позивачки не порушено, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed