Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2017 року вона почала проживати в цивільному шлюбі з [PERSON] В цивільному шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, відповідач визнав себе батьком дитини. З листопада 2019 року вони припинили проживати разом як подружжя, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Вказує, що відповідач добровільно допомоги на утримання дочки не надає. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не скерував. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення в заочному порядку. У зв`язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис №1749. Позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровано дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Як вказує позивачка у своєму позові, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов`язок, встановлений ст. 180 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, той факт, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, суд вважає про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд задовольняє позов, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: approved