Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай), з тих підстав, що її матері [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 52,92 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] року мати [PERSON] померла. Ще за життя мати посвідчила на ім'я позивачки та відповідача заповіт. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину за законом після смерті матері, оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач відмовився від прийняття спадщини за заповітом та за законом. В нотаріальному порядку позивачці було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав померлій матері, був виданий після її смерті. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 52,92 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, та належать їй в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позову та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 11.04.2013 року, зареєстрованого 17.04.2016 року у Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 433, [PERSON] на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 52,92 умовних кадастрових гектара (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). 26.01.1974 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (свідоцтво про одруження, а.с. 14). [INFO] року [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] (мати позивачки) посвідчила на ім'я своїх дітей: [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їм в рівних частках все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 06.07.2000 року (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON].) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 27). [PERSON] (відповідач) в нотаріальному порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (мати позивачки), про що свідчить нотаріально посвідчена заява № 1599 від 01.11.2016 (а.с. 11). У зв'язку з цим, 29.11.2016 року [PERSON] (позивачка) подала до нотаріальної контори заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину не за заповітом, а за законом (а.с. 33). Згідно довідок Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №№ 724, 725 від 02.12.2016 року [PERSON] на день смерті проживала одна по [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 68/2013 від 09.04.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 26-52), згідно якої [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (мати позивачки), яка бажала прийняти та прийняла спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає, що також підтверджується письмовою заявою [PERSON] (відповідач) про визнання позову (а.с. 56). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 52,92 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлій [PERSON], був виданий 11.04.2013 року, тобто після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 815/02-31 від 29.11.2016 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України ( в редакції 2003 року),

Outcome: approved