Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 16.02.2016р. з позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач не надає їх дитині матеріальної допомоги в добровільному порядку, а тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів та заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Від позивачки надійшла заява, якій вона зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність. Також зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Судовий виклик був направлений відповідачеві рекомендованим листом разом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Разом з тим, надіслана кореспонденція повернулася до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та неявкою до відділу поштового зв'язку за поштовим повідомленням, що в контексті положень ч.5 ст.74 ЦПК суд розцінює як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2012р. і по теперішній час, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - син [PERSON], [INFO] (а.с.4). На теперішній час сторони проживають окремо, бо позивачка проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS], - що підтверджується відповідним актом від 03.03.2016р. (а.с.11), а відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Полтавській області (а.с.16). Відповідач є працездатною особою і не має на утриманні інших осіб. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці та їх дитині, вона звернулась до суду з зазначеним позовом. Таким чином між сторонами існує спір, який виник з сімейних правовідносин із забезпечення утримання дитини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінивши обставини справи суд вважає, що 1/4 частка доходів відповідача є належним та достатнім розміром аліментів, які необхідні на утримання неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 551,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved