overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла бабуся позивачки - [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,8 га, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. За життя [PERSON] вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». В 1980 році її чоловік помер. Після смерті [PERSON], крім матері позивачки, яка померла [INFO] року і після смерті якої позивачка спадкує її частку, спадкоємцями за законом стали її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщини не прийняли. Сторони в судове засідання не з»явились, надали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують. Судом встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виланим Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області [INFO] року. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,8 га, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Уланівської сільської ради від 17 травня 2001 року на ім»я [PERSON] 06.10.2001 року, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1559, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт родинних відносин з позивачки з бабусею підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27 лютого 1978 року, згідно якого дошлюбне прізвище позивачки було «[PERSON]», а її матір»ю була [PERSON]; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14 листопада 1999 року згідно якого прізвище позивачки стало «[PERSON]»; свідоцтвом про народження матері серії [NUMBER]; свідоцтвом про одруження матері серії [NUMBER] Відповідно до довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 2309 від 10 жовтня 2013 року після смерті [PERSON] наявні наступні спадкоємці за законом: донька - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON], які на прийняття спадщини не претендують, а також внучка покійної - [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнає позовні вимоги повністю, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Товарна біржа «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивача просила слухати справу без фіксації судового процесу. В судове засідання відповідачі не зявились. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.05.1998 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» за № 4544 був укладений договір купівлі-продажу 260/1000 частин квартири № 3, по вул. Кінна, 13, в м. Одесі, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], що діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, відповідачі продали, а позивачка купила квартиру 260/1000 частин квартири № 3, по вул. Кінна, 13 в м. Одесі. При укладенні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору і дотримано усіх вимог щодо укладення даного виду угод. Договір 12.06.1998 року зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН». У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Крім того, суд вважає, що причини пропуску позивачкою трьохрічного строку на звернення з позовом до суду є поважними, тому пропущений строк підлягає поновленню. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні та розпоряджанні власністю, обґрунтовуючи позов тим, що на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 26.03.2015 року позивач є власником даної квартири. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі в судовому засідання проти позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 26.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О та витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.03.2015 року позивач придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS], продавцем даної квартири був [PERSON] , який є батьком відповідачів. ( а.с. 6,7,8) Відповідно до Довідки з місця проживання сім»ї та реєстрації № 1170 від 15.04.2015 року позивач є єдиним власником квартири, в якій ніхто не зареєстрований. Відповідачі проживають у квартирі безпідставно. Згідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у даній квартирі незаконно та не реагують на звільнення квартири добровільно. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва позбавлені батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.03.2017 р. № 167 її призначено опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], його житлом та майном. Згідно з розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації її призначено піклувальником над неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], її житлом та майном. Позивачка самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічних. На підставі наведеного просить стягнути з [PERSON] на її користь, як опікуна малолітнього [PERSON], [INFO], та піклувальника неповнолітньої [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, за період, за який сплачують аліменти. Стягнути з [PERSON] на її користь, як опікуна малолітнього [PERSON], [INFO], та піклувальника неповнолітньої [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, за період, за який сплачують аліменти. Позивачка до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляд справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання тричі не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Третя особа - Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація до початку судового засідання надала до суду лист з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи, проти позову не заперечують. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою №1, в будинку №70, по вул. Мечникова, у м.Одесі. Позивач та її представник в судовому засіданні просили слухати справу без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, тому суд вважає за можливе розглядати справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає [INFO]. В вказаній квартирі зареєстровані, позивачка, відповідач (колишній чоловік позивача ) та [PERSON]. Відповідач в квартирі не проживає. Позивач зі свого боку не чинила ніяких перешкод в користуванні житлом. Жодної домовленості щодо збереженні за відповідачем права на житло за умов його тривалого не проживання в квартирі між ними не було. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Так, п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на житлову площу. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб укладений 30 липня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 672 та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, сім*я збережена бути не може. Дитина знаходиться на її утриманні, на даний час відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, тому вона змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивачка в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 672. Від шлюбу, згідно пред′явленої копії свідоцтва про народження, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Згідно довідки дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс», за адресою:м. Харків, пр.. [PERSON] 39 кв. 243-244 зареєстровані та проживають: [PERSON] [INFO] власник, [PERSON]Є, [INFO] дочка, [PERSON] [INFO] дочка, [PERSON] [INFO] - онук. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов′язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Подружні відносини між сторонами припинені. Спір про майно на момент ухвалення рішення відсутній. Спільне господарство сторони не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сімя збережена бути не може. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частині усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2017 року та до досягнення дитини повноліття. З відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем - 15.10.2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 497. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо розірвання шлюбу позивачка зазначила, що 15.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 15.10.2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 497. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стала поведінка чоловіка, який вчиняє постійні сварки та скандали в сім»ї. Від постійних конфліктів страждає дитина, їхня дочка залякана та боїться свого батька. В стані алкогольного сп»яніння чоловік підіймає на дружину руку, та принижує її. Спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з грудня 2013 року . В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.10.2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 497. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що неодноразові спільні намагання зберегти сім»ю та примиритися, результатів не дали, подальше спільне життя з відповідачем неможливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 2 000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував частково. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки її представника, та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2003 року, проте сімейне життя не склалось, в зв'язку з чим сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. На даний час позивачка звернулась до суду з цивільним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, сина: [PERSON], [INFO], та доньку: [PERSON], [INFO] . Як зазначає позивач [PERSON] діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, матеріальне становище платника аліментів та розмір його доходу, суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги частково та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньки: [PERSON], [INFO] у розмірі 2000,00 грн щомісячно починаючи з 29.01.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Позивачка в судовому засіданні відсутня, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження виданого 19.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 42, встановлено, що відповідач по справі дійсно є рідним батьком [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження виданого 24.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції, актовий запис № 78, встановлено, що відповідач по справі дійсно є рідним батьком [PERSON]. Відповідач зобов'язаний утримувати дітей. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved