Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3288,35 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Бобровицькому районному\~суді розглядалося кримінальне\~провадження №\~12020270080000003\~від02.01.2020, за обвинуваченням [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженця с.\~Нова Басань\~Бобровицького району\~Чернігівської області,\~громадянина України,\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~3\~ст.\~185\~КК України.Відповідач 13.01.2020\~таємно,\~з приміщення\~торгової зали\~магазину викрав\~товарно-матеріальних\~цінностей на\~загальну суму\~5212,06\~грн.,\~після чого\~з місця\~вчинення кримінального\~правопорушення зник,\~отримавши змогу\~розпоряджатися викраденим\~майном на\~власний розсуд.21\~липня 2020\~року вироком\~Бобровицького районного\~суду [PERSON] \~визнано винним\~у пред`явленому\~обвинуваченню та\~засуджено за\~ч.\~3\~ст.\~185\~КК України\~і призначено\~покарання у\~вигляді 3\~(трьох)\~років позбавлення\~волі,\~на підставі\~ст.\~75\~КК України\~його звільнено\~від відбування\~покарання з\~випробуванням в\~2\~(два)\~роки.Даний вирок\~набрав законної\~сили.Цивільний позов\~про відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди\~позивачкою не\~заявлявся.Після вказаних\~подій вона\~знаходилась тривалий\~час на\~лікуванні,\~витратила значну\~суму коштів\~на проведення\~лікування.А отже, своїми неправомірними діями [PERSON] спричинив позивачці, внаслідок скоєного ним кримінального правопорушення, матеріальну шкоду в розмірі 5212 (п`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 06 коп. Частину викраденого на суму 1923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) грн. 71 коп., за вироком суду їй повернуто. Сума невідшкодованої матеріальної шкоди складає 3288,35 (три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 35 коп. Також неправомірними діями [PERSON] їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному та моральному стражданні як в ході лікування, так і після цього. Суму моральної шкоди вона оцінює в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат С.О.Фурсій у судове засідання не з`явилися, представник надав заяву до суду у якій просив розгляд цивільної справи проводити за їх відсутності, заявлений позов визнають частково. Не заперечують проти задоволення матеріальної шкоди, моральну шкоду визнать частково в сумі п`ять тисяч гривень, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують завдану моральну шкоду. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ст. 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідач засуджений вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.185\~КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, в силу ст.75\~КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 рік. Згідно вказаного вироку [PERSON] 13.01.2020 року вчинив крадіжку у магазині ПП « [PERSON] ». Цивільний позов в рамках вказаного кримінального провадження не вирішувався. В добровільному порядку шкода, спричинена кримінальним правопорушенням, відповідачем [PERSON] відшкодована частково. Як зазначив позивач в позовній заяві, та підтвердив її належними допустими доказами, що нанесена йому матеріальна шкода внаслідок скоєного [PERSON] злочину склала 3288,35 грн., та останнім не відшкодована, відповідачем по справі визнана і тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 23 ЦК встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я. Частиною 3 статті 23 ЦК передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Як зазначила в позовній заяві позивачка, відповідач своїми протиправними діями, внаслідок скоєного ним кримінального правопорушення завдав їй моральну шкоду, яка полягає в фізичному та моральному стражданні, як в ході лікування, так і після цього, яку вона оцінила в 15 000 гривень. На підтвердження своїх доводів, саме на 15 000 гривень, позивачкою не надано ніяких доказів щодо глибини фізичних та душевних страждань,а також не надано доказів про проходження нею лікування з даного приводу. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями [PERSON] який вчинив щодо [PERSON] умисний злочин, була заподіяна моральна шкода останній, яка полягає у фізичному та моральному стражданні. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і вважає достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з відповідача на користь позивача 6000 гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тому за правилами ст.141\~ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 1177 грн. 12 коп.

Outcome: partial