Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі з 23 грудня 1995 року по 26 червня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася на її вихованні. Так як відповідач не приймає участі в утриманні дитини і в добровільному порядку будь-якої допомоги не надає, просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Сторони до судового засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судомвстановлено, що сторони перебували в шлюбі з 23 грудня 1995 року по 26 червня 2013 року (а.с.3, 4). [INFO] в них народилася донька [PERSON], яка, як підтверджується довідкою Виконкому Димитровської міської ради, перебуває на повному утриманні матері (а.с.5, 8). Згідно довідок медичного закладу, і батько, і дитина здорові, на медичних обліках не перебувають (а.с.14). Відповідач перебуває на обліку на обліку в УПФУ у м.Красноармійську і отримує пенсію. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться (а.с.16). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Оскільки дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не приймає участі в її утриманні і підстав звільнення його від обов'язку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити повністю і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повнолітнього віку. Суд вважає, що саме такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. Обставин, які б перешкоджали стягненню аліментів, судом не встановлено. Інших дітей або осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, немає, будь-які стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved