Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка в травні 2014 р. звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем в Ленінградському відділі реєстрації шлюбів м. Києва 16.09.1989 року, про що є актовий запис 1671. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 16 вересня 1989 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб про що є актовий запис № 1671, від шлюбу вони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], позивачка вказує, що на протязі останніх сім років сімейне життя з відповідачем погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, зазначала, що з грудня 2008 року перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Враховуючи, що подальше сімейне життя не можливе, а тому на підставі ст. 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з грудня 2008 вона з відповідачем не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з червня 2014р. проживають окремо, зазначала, що примирення між нею та відповідачем не можливе, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень щодо заявлених позовних вимог не надав, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розгляд справи в його відсутності, з постановленням по справі заочного рішення суду відповідно до ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди позивачки щодо заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1989р. про що є актовий запис № 1671 (а.с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали [PERSON] на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з грудня 2008 не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved