Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання права власності в порядку спадкування на депозитний вклад, визнання відмови неправомірною та зобов'язання здійснити виплату депозитного вкладу, відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21\~524 доларів 16 центів США, проценти по вкладу в розмірі, передбаченому п.2.5. Договору - 8,25% річних від суми вкладу за весь період користування грошима. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 03 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (раніше АТ «Сбербанк Росії») та [PERSON], було укладено Договір №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування терміном на один рік на суму 21\~524 доларів 16 центів США зі сплатою процентів за ставкою 8,25% річних. Відповідно до умов п.1 Договору [PERSON] перерахував з поточного (мультивалютного) рахунку №26207017060729 у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, 21\~524 доларів 16 центів США, а Банк прийняв на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №24230506 від 03 березня 2014 року. Згідно з пунктом 2.3. Договору терміном повернення вкладу є 05 березня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 1997 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадського стану Желєзнодорожнього райвиконкому м. Сімферополя Республіки Крим, актовий запис № 15. [PERSON] помер 06 квітня 2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все рухоме та нерухоме майно, яке належало йому на день його смерті, у тому числі і на вищевказаний вклад в АТ «Сбербанк Росії». Як єдина спадкоємиця першої черги, [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], звернувшись за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу [PERSON]. За її заявою була відкрита спадкова справа №29/2014, однак після закінчення шестимісячного строку позивачка не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки переїхала на постійне місце проживання до м. Дніпропетровська. Позивачка звернулась до Відділення №10 АТ «Сбербанк Росії», яке розташоване у м. Дніпропетровську, з усною заявою про отримання суми вкладу та процентів по ньому, однак їй було відмовлено. На її письмове звернення від 20 лютого 2015 року також не отримано відповіді. Позивачка зазначила, що у звязку з політичною ситуацією в країні усі відділення АТ «Сбербанк Росії» з Криму були переведені до інших міст України, за пропозицією АТ «Сбербанк Росії» вона висловила бажання отримувати належні їй гроші саме у м.Дніпропетровську, оскільки усі особисто належні їй гроші вона вже отримала саме у Відділенні №10 м.Дніпропетровська. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.04.2014 року, отримати свідоцтво про право на спадщину у м. Сімферополі вона не може, після звернення до приватного нотаріуса дніпропетровського міського нотаріального округу ДМНО [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у м.Дніпропетровську, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка просила у судовому порядку визнати за нею право власності на депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 центів США та нараховані по ньому проценти, в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 06 квітня 2014 року; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» повернути [PERSON] депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 (шістнадцять) центів США; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» здійснити нарахування процентів за Договором №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року до дня, який буде передувати дню фактичного повернення вкладу, та здійснити виплату нарахованої суми процентів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначила, що вона у встановленому законом порядку відповідно до вимог ЦК України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 06 квітня 2014 року. Оскільки у зв'язку з анексією Криму вона змушена була переїхати на постійне місце проживання до м.Дніпропетровська, тому свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу [PERSON] не отримала, а приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ДМНО [PERSON], до якого вона повторно звернулася із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину у м.Дніпропетровську, 09.04.2015 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки вона вичерпала усі можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину та отримання вкладу, який був внесений її чоловіком на своє імя, тому просила у судовому порядку визнати за нею право власності на вказаний вклад та зобов'язати банк повернути їй кошти. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та додатково пояснила, що [PERSON] вичерпала усі передбачені діючим законодавством засоби щодо отримання свідоцтва про право на спадщину та пред'явлення його відповідачу для виконання. Так, за заявою позивачки нотаріусом Симферопольського міського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа №29/2014, однак [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину. Незважаючи на це, дана обставина не є перешкодою для визнання за нею права власності на спадщину в судовому порядку, оскільки у судовому засіданні представник відповідача пояснила, що навіть у разі отримання позивачкою такого свідоцтва у нотаріуса на території Криму, відповідачем воно не було б виконане, оскільки згідно з внутрішнім розпорядженням банку виплати за документами, виданими нотаріусами Криму, не проводяться. Окрім цього, єдиним документом, на підставі якого можливо провести виплату за вкладом, який успадкувала позивачка, є судове рішення, у зв'язку з чим представник позивачки просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала у повному обсязі посилаючись на те, що позивачкою невірно вибраний спосіб захисту своїх прав. Вислухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (раніше АТ «Сбербанк Росії») та [PERSON], було укладено Договір №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування терміном на один рік на суму 21\~524 доларів 16 центів США зі сплатою процентів за ставкою 8,25% річних. Відповідно до умов п.1 Договору [PERSON] перерахував з поточного (мультивалютного) рахунку №26207017060729 у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, 21\~524 доларів 16 центів США, а Банк прийняв на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №24230506 від 03 березня 2014 року. Згідно пункту 2.3. Договору терміном повернення вкладу є 05 березня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 1997 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадського стану Желєзнодорожнього райвиконкому м. Сімферополя Республіки Крим, актовий запис №15. [PERSON] помер 06 квітня 2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все рухоме та нерухоме майно, яке належало йому на день його смерті, у тому числі і на вищевказаний вклад в АТ «Сбербанк Росії». Спадкоємиця першої черги [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], звернувшись за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу [PERSON]. За її заявою була відкрита спадкова справа за №29/2014, що підтверджується листом нотаріуса від 20.03.2015 року (а.с.18). Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Нотаріусом Сімферопольського нотаріального округу [PERSON] на адресу АТ «Сбербанк «Росії» 27.01.2015 року було направлено запит щодо належності спадкодавцю [PERSON] грошових вкладів, що знаходяться на рахунку банку (а.с.14), а також 23.02.2015 року за вх.11/53 позивачка особисто надіслала заяву відповідачу з вимогою повернення суми вкладу та відсотків згідно договору №№263/16/58522 від 03.03.2014 року (а.с.13), однак відповіді на вказані заяви відповідачем надано не було, що не спростовував його представник. У попередньому судовому засіданні представник відповідача також підтвердила той факт, що відповіді на запити нотаріусів АР Крим банком не надаються, посилаючись на лист Міністерства юстиції від 05.11.2014 року за №13-32/664 та зазначила, що у разі пред'явлення позивачкою свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Сімфоропольського нотаріального округу, виплати за вкладом їй проведені не були б, тому документом, який може дати право на отримання успадкованого вкладу є виключно судове рішення. Після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» від 12.02.2015 р. № 189-VІІІ позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого 06 квітня 2014 року. Постановою нотаріуса від 09 квітня 2015 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 39,40). Як вбачається з письмових та усних заперечень представника відповідача, ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» не має наміру повертати [PERSON], як спадкоємиці після смерті [PERSON], депозитний вклад та нараховані по ньому проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Ст.2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з п.2 ч.1 ст.512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобовязанні є правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора. Проте у зобовязаннях, не повязаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобовязань, а відбувається перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч.2 ст.1228 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із ч.5 ст.1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобовязання банку повернути вклад і виплатити проценти на суму вкладу не є нерозривно повязаним з особою вкладника, то таке зобовязання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що відповідач не виплатив позивачці, як спадкоємиці першої черги вкладника [PERSON], депозитний вклад та нараховані по ньому проценти, та не має наміру у подальшому повертати кошти. Позивачка прийняла спадщину у встановленому порядку, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що іншого шляху для отримання спадщини, окрім як визнання у судовому порядку права власності на спадкове майно, позивачка не має, у зв'язку з чим суд вважає визнати за [PERSON] право власності на депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 центів США та нараховані по ньому проценти, в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 06 квітня 2014 року; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» повернути [PERSON] депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 (шістнадцять) центів США; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» здійснити нарахування процентів за Договором №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року та здійснити виплату нарахованої суми процентів строком з 04.03.2014 року по 04.03.2015 року включно. Разом з тим, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату нарахованої суми процентів строком з 04.03.2014 року по день фактичного розрахунку, оскільки строк дії договору №263/16/585227 сплинув 05.03.2015 року, у зв'язку з чим дані позовні вимоги суперечать положенню ч.5 ст.1061 ЦК України. Що стосується вимог позивачки про визнання дій відповідача в частині відмови у поверненні позивачу депозитного вкладу і нарахованих процентів неправомірними, то суд також вважає відмовити, оскільки Договір №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року було укладено між [PERSON] та банком, у зв'язку з чим позивачка за даним договором не була споживачем даних послуг та клієнтом банку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» підлягає стягненню на користь [PERSON] 3\~654,00 гривні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial