Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, факту належності на праві власності та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2003 року помер її батько [PERSON] Місцем проживання та смерті [PERSON] було м.Кролевець Сумської області. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку та господарських будівель за адресою м.Кролевець Сумської області, провул. Олімпійський, 11. Вказаний будинок був побудований її батьками [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19.07.1996 року будинок було між ними розділено. Згідно будинкової книги, яку батько отримав після поділу будинку на частини, вбачається, що він зареєстрований в [INFO]. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємцями за законом після смерті батька є діти померлого: вона ([PERSON]В.) та її брати [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли, оскільки на неї не претендують. Вона (позивачка) зареєстрована в іншій частині будинку, по провулку Олімпійський, 11 в місті Кролевець (без визначення квартири), але у звязку з хворобою батька, який потребував стороннього догляду, з серпня 2003 року і до моменту його смерті вона проживала разом з ним та здійснювала за ним догляд. На час відкриття спадщини вона проживала разом з батьком за однією адресою, а тому, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, але зазначений факт її спільного проживання з спадкодавцем не підтверджується документами, оскільки у неї та її батька різні адреси реєстрації. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки вважала, що спадщину прийняла, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в звязку з тим, що частина будинку - квартира [ADDRESS] не зареєстрована. Крім того, не підтверджено факт спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, у звязку з чим вона також позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачка просить суд встановити факт постійного проживання з батьком [PERSON], який помер 22 жовтня 2003 року, до дня його смерті, однією сімєю; встановити факт володіння на праві власності [PERSON], померлим 22 жовтня 2003 року 59/100 частками житлового будинку, які складають: кімната 2-1 (коридор) площею 3,3 кв.м, кімната 2-2 (топкова) площею 7,5 кв.м, кімната 2-3 (душова) площею 1,1 кв.м, кімната 2-4 (житлова) площею 16,0 кв.м, кімната 2-5 (передпокій) площею 16,7 кв.м, кімната 2-6 (житлова) площею 6,1 кв.м, кімната 2-7 (кухня) площею 11,2 кв.м; кімнати підвалу: кімната 3-3 (підвал) площею 8,5 кв.м, кімната 3-4 (підвал) площею 9,5 кв.м, кімната 3-5 (майстерня) площею 11,8 кв.м, кімната 3-6 (підвал) площею 17,7 кв.м та господарськими будівлями: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», душ літ. «В», туалет літ. «У», 1/2 частина огорожі, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та визнати за нею, [PERSON], право власності на спадкове майно 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Позивачка та її представник в судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка в судове засідання зявилась, з позовними вимогами [PERSON] згодна. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами [PERSON] згодні (а.с. 43, 46). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання третіх осіб суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1981 року за № 820 на підставі рішення виконкому Кролевецької міської ради народних депутатів від 9 квітня 1981 року № 173 [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах надано на праві безтермінового користування земельну ділянку № 11 по провул. Олімпійський площею 600 кв.м для забудови (а.с.12 - 13). Вказані обставини підтверджуються копією дозволу № 2095 на виконання робіт від 30 червня 1981 року, строк закінчення робіт 9 квітня 1984 року; копією акта від 14 квітня 1981 року щодо виконання в натурі відводу земельної ділянки загальною площею 600 кв.м, розташованої в м.Кролевець по провул. Олімпійський, № 11 в користування [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19 липня 1996 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя нерухоме майно по провулку Олімпійський, 11 в місті Кролевець було розділено між сторонами по справі, а саме: [PERSON] виділено кімнату 2-7 площею 6,2 кв.м, кімнату 2-2 площею 17,2 кв.м, кімнату 2-3 площею 16,0 кв.м, веранду «а», 1/2 частину підвалу, що складається з приміщення І площею 17,7 кв.м, приміщення IV площею 12,5 кв.м, кухні 1-1 площею 13,7 кв.м, ванної 1-2 площею 6,3 кв.м, сарай «Б», душ «В», туалет «У», 1/2 частина огорожі; [PERSON]Д виділено кімнату 2-5 площею 16,2 кв.м, кімнату 2-4 площею 28,9 кв.м, кімнату 2-6 площею 5,1 кв.м, 1/2 частину підвалу, що складається з приміщення II площею 26,1 кв.м, приміщення III площею 11,6 кв.м, 1/2 частина огорожі (а.с. 19, 20). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (експлікація внутрішніх площ до плану житлового будинку) по провулку Олімпійський, 11 в місті Кролевець, будинок поділений на дві ізольовані квартири. Квартира № 1 складається з кімнати 1-1 (тамбур) площею 4,5 кв.м, кімнати 1-2 (коридор) площею 6,7 кв.м, кімнати 1-3 (ванна) площею 5,0 кв.м, кімнати 1-4 (коридор) площею 4,9 кв.м, кімнати 1-5 (житлова) площею 16,4 кв.м, кімнати 1-6 (житлова) площею 6,6 кв.м, кімнати 1-7 (кухня) площею 8,3 кв.м. Квартира № 2 складається з кімнати 2-1 (коридор) площею 3,3 кв.м, кімнати 2-2 (топкова) площею 7,5 кв.м, кімнати 2-3 (душова) площею 1,1 кв.м, кімнати 2-4 (житлова) площею 16,0 кв.м, кімнати 2-5 (передпокій) площею 16,7 кв.м, кімнати 2-6 (житлова) площею 6,1 кв.м, кімнати 2-7 (кухня) площею 11,2 кв.м. (а.с. 22-25). Як вбачається з технічного паспорту за 2016 рік після поділу будинку на окремі частини нумерація кімнат будинку змінилася. Також з плану будинку, складеному на момент поділу майна подружжя, та плану будинку за 2016 рік вбачається, що [PERSON] за рішенням Кролевецького районного суду від 19.07.1996 року була виділена частина будинку, яка в технічному паспорті за 2016 рік позначена як квартира № 2 та кімнати підвалу: кімната 3-3 (підвал) площею 8,5 кв.м, кімната 3-4 (підвал) площею 9,5 кв.м, кімната 3-5 (майстерня) площею 11,8 кв.м, кімната 3-6 (підвал) площею 17,7 кв.м, а [PERSON] частина будинку, яка позначена як квартира № 1 та кімнати підвалу: кімната 3-1 (гараж) площею 25,9 кв.м, кімната 3-2 (погріб) площею 11,8 кв.м. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (характеристика будівель і споруд) домоволодіння крім житлового будинку літ.А-1, прибудови - а, тамбура - а1, ганку - гн, підвалу - пд складається з господарських будівель сарай літ. «Б», душ літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «У», огорожа літ. «N», з яких [PERSON] за рішенням суду виділено сарай «Б», душ «В», туалет «У», 1/2 частина огорожі (а.с.25). Після розподілу будинку між [PERSON] та [PERSON] за рішенням суду вони не здійснили реєстрації належних їм частин будинку. Згідно довідки комунального підприємства «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 484 від 08.12.2016 року право власності на житловий будинок № 11, який знаходиться по провулку Олімпійський, 11 в м. Кролевець зареєстровано в КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 24 під реєстровим № 4796 на імя [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці за кожним на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1981 року за № 820. Площі кімнат змінилися на існуючі в зв'язку із перебудовою пічного опалення та за рахунок проведеного перепланування та внутрішнього оздоблення, що не потребують дозволу. Побудований тимчасовий сарай літ. «Г» не належить до самочинного будівництва (а.с. 21). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2017 року [PERSON] зареєструвала належну їй 41/100 частку будинку згідно його розподілу за рішенням суду (а.с. 50). Через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спірне нерухоме майно і витягу з Реєстру прав власності, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 59/100 часток житлового будинок з господарськими будівлями, які входять до складу спадщини. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON], який помер 22 жовтня 2003 року, на законних підставах володів 59/100 частками житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 22 жовтня 2003 року в м.Кролевець Сумської області, актовий запис № 340 (а.с. 11). Позивачка [PERSON] є дочкою померлого, що вбачається з копії свідоцтва про народження, копій свідоцтв про одруження (а.с.10). Згідно записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] громадян [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою по провулку Олімпійський, 11 (а.с. 27-29); згідно записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] по провулку Олімпійський Кролевецького району громадян [PERSON] був зареєстрований з 11.01.2003 року за вищевказаною адресою (а.с. 30). Факт постійного проживання позивачки з батьком [PERSON] до моменту його смерті за однією адресою не заперечується поясненнями відповідачки [PERSON] та письмовими поясненнями третіх осіб [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON] та позивачка [PERSON] проживали однією сімєю на день його смерті [ADDRESS] (а.с. 43, 46, 52, 60). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знайомі з [PERSON] та її сімєю близько 20 років, спілкуються з нею та були у них вдома. Їм відомо, що [PERSON] здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON], і з початку догляду вони проживали разом однією сімєю у житловому будинку батька - [ADDRESS], вели спільне господарство, до дня смерті батька. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, пояснення свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить зміна, виникнення особистих та майнових прав громадян, то згідно ст.259 ЦПК України, суд вправі встановити даний факт. Оскільки встановлення факту постійного проживання з батьком тягнуть для позивачки юридичні наслідки у вигляді права спадкування за законом, а у позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний факт, необхідно встановити за рішенням суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Встановлення факту постійного проживання позивачки зі своїм батьком на час відкриття спадщини надає підстави вважати спадкоємицю [PERSON] такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, від спадщини не відмовилась. Відповідно до інформації, наданої приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу [PERSON] від 19.01.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 22 жовтня 2003 року, не заводилася, що також вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.01.2017 року (а.с.40, 41). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 42). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим законом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання права власності за [PERSON] на 59/100 часток нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з житлового будинку: кімната 2-1 (коридор) площею 3,3 кв.м, кімната 2-2 (топкова) площею 7,5 кв.м, кімната 2-3 (душова) площею 1,1 кв.м, кімната 2-4 (житлова) площею 16,0 кв.м, кімната 2-5 (передпокій) площею 16,7 кв.м, кімната 2-6 (житлова) площею 6,1 кв.м, кімната 2-7 (кухня) площею 11,2 кв.м; кімнати підвалу: кімната 3-3 (підвал) площею 8,5 кв.м, кімната 3-4 (підвал) площею 9,5 кв.м, кімната 3-5 (майстерня) площею 11,8 кв.м, кімната 3-6 (підвал) площею 17,7 кв.м та господарських будівель: сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», душ літ. «В», туалет літ. «У», 1/2 частина огорожі. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved