Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що, перебуваючи у шлюбі з відповідачем, у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб розірвано згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2012 року. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає і він є працездатним. Де працює відповідач на даний час їй не відомо, однак він має постійний дохід. [PERSON] вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на наступне. Так, відповідач зазначає, що 24.12.2012 року шлюб між ним та позивчкою було розірвано Софіївським районним судом Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу вони між собою домовились, що їх донька [PERSON] , [INFO] , залишиться проживати з ним, якій на той час було 15 років, а малолітній син [PERSON] , [INFO] , з позивачкою. Крім цього було домовлено, що сторони не мають один до одного жодних матеріальних претензій в тому числі і щодо сплати аліментів. Вказує, що незважаючи на домовленості між ними, він, [PERSON] , брав та бере участь у вихованні своїх дітей, в тому числі і на даний час уже повнолітньої дочки [PERSON] , яка з часу розлучення весь час мешкала з ним, [PERSON] . Також відповідач зазначає, що їх неповнолітній син [PERSON] з самого початку розлучення та по сьогоднішній день повністю утримується батьком, крім цього останній оплачує і інші витрати на дитину. Крім того посилається на те, що у нього є інша сім`я, а у дружини [PERSON] від першого шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який мешкає з ним та мамою. Вказує, що він не може фізично сплачувати щомісячно в твердій грошовій сумі аліменти своїй колишній дружині на утримання сина, тому що і так допомагає як може і буде допомагати в майбутньому. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 10.02.2015 року [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). З довідки, виданої [PERSON] Кіцманською міською радою Чернівецької області №1594 від 18.12.2019 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований біля матері та знаходиться на її утриманні син [PERSON] , 2008 року народження(а.с.6). Як вбачається із змісту довідки, виданої ТзОВ «Карптськтий сервіс» №700 від 03.10.2019 року, позивачка співпрацювала з ТзОВ «Карпатський сервіс» за цивільно-правовим договором та її дохід за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року склав 6615 гривень (а.с.7). Відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Згідно копій квитанцій, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що [PERSON] в добровільному порядку надавав допомогу сину [PERSON]. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років з січня- 1779 гривень, з липня - 1859 гривень, з грудня - 1921 гривня,на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня - 2218 гривень, з липня - 2318 гривень, з грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні не здобуто доказів перебування на утриманні [PERSON] інших непрацездатних осіб, а саме: матері [PERSON] , 1952 року народження, повнолітньої дочки [PERSON] та внука [PERSON] , 2015 року народження, а також сина його дружини [PERSON] , [PERSON] , 2006 року народження. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, суд вважає аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно до повноліття дитини. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 коп., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved