Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння, яке розташоване у [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2008 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21285973, що належало її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що в [ADDRESS] розташоване будинковолодіння, яке на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2008 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21285973 належало її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на майно до якого входило спірне будинковолодіння та земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0153592, виданого 28.10.1993 р., на підставі розпорядження голови РДА від 15.10.1996 № 659. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14.08.2012 за [PERSON] - позивачкою по справі визнано право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] Рішення набрало законної сили 27.08.2012. На випадок своєї смерті мати заповіту не залишала. Відтак, позивачка вважає, що вона у встановлено законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . У зв`язку із наміром оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння позивачка звернулась до нотаріального органу, однак отримала відмову у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, на подання заяви. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася до суду із даним позовом. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 25.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків /а.с.22-23/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 01.07.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 04.08.2021 підготовче засідання було відкладено на 19.10.2021. /а.с.28-29/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.08.2021 /а.с.36/ 19.10.2021 підготовче засідання було відкладено на 25.11.2021./а.с.47-48/ Розгляд справи по суті відбувся 25.11.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у підготовчому засіданні, оскільки відповідачі позовні вимоги визнали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явилися. На адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідачі по справі не заперечують проти задоволення позовних вимог позивачки і це не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Чорноострівською сільською радою на підставі рішення виконкому від 17.10.2008 № 94 на будинок за адресою [ADDRESS] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21285973 від 16.12.2008 власником спірного будинковолодіння є [PERSON] /а.с.13-14/ Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради Львівської області від 29.09.2016 № 5672 вулиця Радянська була перейменована у вулицю Івана Франка. /а.с.18/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.01.2011 Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років /а.с.16 /. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 22.07.2016 № 3091 [PERSON] була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті і на день смерті проживала без реєстрації дочка [PERSON] . Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. /а.с.15/ Згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14.08.2012 у справі №1307/1040/2012 за [PERSON] 1953 р.н. визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0153592, виданого 28.10.1993 р., на підставі розпорядження голови РДА від 15.10.1996 р.№ 659 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 27.08.2012./а.с.19/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області 09.07.2016 [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого ВДРАЦС у місті Львові Західного МУЮ (м. Львів) 11.10.2021 [PERSON] помер [INFO] . Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 09.08.2016 № 548/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін , передбачений цивільним законодавством, на подання заяви. /а.с.20/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка [PERSON] є донькою спадкодавиці [PERSON] яка у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті матері, оскільки існує рішення суду, яке набрало законної сили та згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] земельну ділянку (пай), відтак на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Іншими спадкоємцями першої черги на момент смерті [PERSON] були діти спадкодавиці донька [PERSON] , яка відмовляється від частки в спадковому майні, що підтверджується її заявою, наявною в матеріалах справи, та сини [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконливого висновку в підставності позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею права власності на спірний житловий будинок. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею пропущено піврічний термін для подання заяви; відповідачі по справі проти задоволення позовних вимог не заперечують, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved