Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила , що через постійні конфлікти, суперечки їхнє спільне життя стало неможливим і рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 29.03.2019 року шлюб їхній розірвано. Крім того, позивачка вказувала на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. А відповідач після розлучення дітей бачив кілька разів та участі у вихованні та утриманні дітей не бере. На підставі наведеного позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину з врахуванням індексації, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був оповіщений про час та місце розгляду справи. Подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов визнає частково, погоджуючись сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1200,00 грн., а на утримання доньки [PERSON] у розмірі 900,00 грн., так як на даний час не працює, на його утриманні перебуває дитина від попереднього шлюбу та його мати є інвалідом, перенесла операцію і з того часу має проходити дорого вартісні обстеження та лікування. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 14 січня 2014 року , який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 29.03.2019 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні та вихованні. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначено у твердій грошовій сумі. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи те, що відповідачем до суду не подано належних доказів про те ,що його мати потребує стороннього догляду та те, що крім нього, їй немає кому надавати матеріальну допомогу, що він ніде не працює, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. щомісяця на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial