Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Каштановій 3 станом на 31.12.2012 р. по праву власності зареєстрований за нею та померлою матір*ю [PERSON] по 1/8 часткою за кожною. 1/8 частка вказаного будинок належить [PERSON] та 1/8 - рідному брату [PERSON] Рішення суду, якими було визнано право власності, відповідно до діючого на той час законодавства були зареєстровані у КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації». Згідно до технічного паспорту індивідуального житлового будинку № 3 по вул.. Каштановій м. Харкова право власності зареєстровано на житловий будинок літ. «А-1», тамбур літ. «а-1», ганок літ. «а-2», прибудову літ. «и», ганок літ. «и-1», сарай літ. №Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», погріб літ. «К», огорожа № 1, №2, № 3, хвіртка № 4, ворота № 5. 31 травня 2002 р. мати позивачки склала заповіт на користь [PERSON], згідно до якого остання після смерті матері успадковує все її майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось. 1 березня 2010 року [PERSON] померла. Крім позивачки залишився ще один спадкоємець, який має обов’язкову долю у спадщині, [PERSON] 24.02.1947 р. н., який на час смерті матері також був зареєстрований у вказаному будинку. У встановлений законом строк вона звернулася до 7-ї [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку за № 3 по вул.. Каштановій в м. Харкові після смерті матері посилаючись на те, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2.04.1976 р., згідно якого вбачається, що за її померлою матір’ю [PERSON] визнано право власності на ? ч. вищевказаного будинку не зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Для належного оформлення права на спадщину вона вимушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею 15/32 часток житлового будинку № 3 з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Каштановій в м. Харкові. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 252748 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову [PERSON] міського управління юстиції від 02.03.2010 року [PERSON] померла 01.03.2010 року, про що в книзі реєстрації смертей 02.03.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 3116. Як вбачається з копії заповіту від 31.05.2002 р. посвідченого державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповітне розпорядження, яким все своє майно де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде їй належати та на що вона буде мати право, заповіла [PERSON], [INFO] Рішенням народного суду Комінтернівського району м. Харкова від 02.04.1976 року за [PERSON], [PERSON]О, [PERSON] визнано право власності на 1/8 частку будинку № 3 по вул. Каштановій в м. Харкові за кожним. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2000 року за [PERSON] визнано право власності на ? частку житлового будинку № 3 по вул. Каштановій в м. Харкові. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ 383326 після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « Третьяк». Відповідно до технічного паспорту житлового будинку № 3 по вул. Каштановій в м. Харкові та відповіді КП « [PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року право власності на зазначений будинок зареєстровано за: [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/8 частки будинку, за [PERSON] 5/8 часток зазначеного будинку. Постановою Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON] , за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 05.09.2013 року № 2930, було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку за № 3 по вул.. Каштановій в м. Харкові після смерті [PERSON] посилаючись на те, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2.04.1976 р., згідно якого вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на ? частку вищевказаного будинку не зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Але відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України № 1878 –VІ від 11.02.2010 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що до набрання чинності цим Законодавством, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Спадкова маса, що залишилась від спадкодавця загалом складає 5/8 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель ( ? +1/8). Відповідно до ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Таким чином, обов*язкова частка [PERSON] складає 5/32, а частка спадщини, яка залишається [PERSON]О за заповітом дорівнює 15/32. Відповідно до п.1. ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого права, способом захисту цивільних прав може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно до вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved