Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , до припинення навчання дитини, але не пізніше досягнення 23 років.\~Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням Сарненського районного суду з відповідача отримувала аліменти до повноліття доньки, вона продовжує навчання в Тернопільському медичному університеті на контрактній денній формі навчання. В зв`язку з тим, що донька потребує матеріальної допомоги, позивачка просила задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили стягнути аліменти в розмірі Ѕ частини усіх видів доходів щомісячно до закінчення навчання, пояснюючи, що для проживання доньки позивачка винаймає житло, несе витрати на придбання продуктів харчування. Запропонований відповідачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно відхилили. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, зазначили, що від другого шлюб відповідач має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, відповідач не працює, його майновий стан не дозволяє сплачувати аліменти на повнолітню дитину в заявленому розмірі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Заявлені заперечення адвокат Щур О. В. виклав у письмовому відзиві на позов. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що вона народилась [INFO] , її батьками є сторони по справі. Довідками № 13-20/771 від 24 вересня 2019 року, № 13-20/964 від 17 лютого 2020 року, виданими Тернопільським національним медичним університетом ім. І. Я. Горбачевського МОЗ України, підтверджується, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, форма навчання контрактна, денна, термін закінчення навчання червень 2024 року. Вказані обставини також підтверджуються письмовим договором про надання освітніх послуг від 19 серпня 2019 року № 49. Відповідно до квитанції від 1 серпня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» позивачкою [PERSON] внесено на рахунки 1460 грн. 40 коп. страхового платежу та 22100 грн. оплати за навчання доньки [PERSON] на 1 курсі навчального закладу. Згідно із\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу (ст. 200 СК України). Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог (ст. 13 ЦПК України), обставини погодження відповідачем сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі не можуть бути підставою для задоволення позову, [PERSON] наполягала на заявленому способі стягнення аліментів в частці від доходу відповідача та відхилила пропозицію відповідача. Як вбачається з наданого позивачкою витягу з державного реєстру МВС за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби ПГМФ 8302 2009 року випуску, Урал 5557 1986 року випуску, AUDI A6 2002 року випуску, SHMITZ ZERP 18, 2001 року випуску, VOLVO [NUMBER] , 2001 року випуску. Посилання позивачки [PERSON] в обґрунтування позову на положення ст. 182 СК України щодо наявності на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна , витрат платника аліментів на його придбання, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, не приймаються судом до уваги, оскільки такі обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, а не підстав для їх призначення; крім цього, позивачкою не доведений розмір витрат, джерело походження коштів для оплати яких мав би доводити платник аліментів (вартість належного на праві власності рухомого майна, його технічний стан та придатність до експлуатації не визначені). Згідно оглянутих свідоцтв відповідач [PERSON] 31 серпня 2005 року уклав шлюб, від якого має троє дітей - [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] перебуває на обліку органу соціального захисту населення та має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини перебування на утриманні відповідача багатодітної сімї ним доведені. Натомість його доводи про те, що відповідач має нерегулярні тимчасові заробітки, позивачкою не спростовані, нею не доведено, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, що є обов`язковою ознакою, яка підлягає встановленню для стягнення на її утримання аліментів. Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст. ст.\~182, 199,\~200 СК України,

Outcome: dismissed