Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2000 року між нею ([PERSON].) та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу та на якому проставлено Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації відповідний реєстровий напис про право особистої власності. Відповідно до умов договору вона купила квартиру [ADDRESS]. 02.11.2000 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на дану квартиру. Відповідно до виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 4, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 особи : [PERSON] (власник), [PERSON] (донька), [PERSON] (зять), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук). Відповідач [PERSON] зареєстрований у даній квартирі, починаючи з 08.12.2000 року, але там не проживає протягом тривалого часу. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 01.04.2013 року розірвано шлюб між її донькою [PERSON] та зятем [PERSON], який проживав у спірній квартирі приблизно до ІІ кварталу 2012 року та задовго до розірвання шлюбу з її донькою виїхав з квартири. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням вжити заходів, необхідних для зняття його з реєстрації у добровільному порядку. Спершу відповідач сам виявляв таке бажання, навіть особисто 27.06.2014 року оформив та підписав заяву про зняття особи з реєстрації місця проживання, однак в подальшому справу до кінця не довів. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, неможливо отримати відповідні субсидії на їх оплату, чим об'єктивно порушуються її права. У зв'язку з наведеним змушена звернутися за захистом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом поміщення оголошення в газеті «Високий замок» від 28 жовтня 2014 року, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи на стороні позивачки, свідків, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Скориставшись своїм правом, позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу і протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між гим і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири серії АВО № 100529 від 24.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, реєстр № 2157, та зареєстрованого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації за реєстровим написом № 4626, належить на праві особистої власності квартира [ADDRESS] /а.с. 6/. Як вбачається з довідки житлово-експлуатаційної контори № 4 від 01.10.2014 року за № 2624 в спірній квартирі зареєстровані, крім позивачки, ще донька [PERSON], онуки [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] - колишній зять /а.с. 8/. Як пояснила в судовому засіданні позивачка [PERSON], відповідач є колишнім чоловіком її доньки [PERSON], з яким розірвано шлюб рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2013 року. Вона є власником спірної квартири, де немає жодних речей відповідача, який з ІІ кварталу 2012 року в спірній квартирі не проживає без поважних причин. Відповідач спочатку виявляв бажання знятися з реєстрації місця проживання в добровільному порядку, навіть звертався з відповідною заявою в Стрийський МВ ГУ МВС України, однак справу до кінця не довів. Місце перебування [PERSON] ні її доньці [PERSON], ні їй на даний час невідоме. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.05.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, про що зроблено актовий запис № 147 /а.с. 9/. Відповідач [PERSON] 27.06.2014 року звертався до Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області із заявою про зняття з реєстрації місця проживання /а.с. 10/, що свідчить про його наміри вирішити спір у добровільному порядку та втрату інтересу до спірної квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки, часто заходить до неї в гості, після розірвання шлюбу з донькою позивачки в квітні 2013 року ні відповідача [PERSON], ні його особистих речей в квартирі не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки по сходовій площадці. Після розірвання шлюбу з донькою позивачки інколи бачила відповідача, який приїжджав на автомобілі до будинку, щоб відвезти сина на тренування, однак у квартиру не піднімався. З осені 2013 року колишнього зятя позивачки взагалі не бачила ні біля будинку, ні в її квартирі. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад один рік не проживає в [ADDRESS] без поважних причин, а тому втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved