Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання\~права власності\~ в\~порядку спадкування\~за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.02.2002, внаслідок спадкування після своєї матері, батько позивачки [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 6,13 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована не території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії II-ЗП № 062261, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2053, кадастровий номер 2321580500:04:003:0098. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , спадкоємицями якого є його дружина [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у зв`язку з тим, що не встановлено місце відкриття спадщини, не заявлено про наявність рухомого майна, не надано документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, визначити місце відкриття спадщини неможливо, нотаріус відмовила у оформленні спадщини, видавши їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі вищевикладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,13 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована не території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321580500:04:003:0098, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії II-ЗП № 062261, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2053, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду\~від 10.09.2020 відкрито провадження у вказаній у цивільній справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала на підставах, що в ньому зазначені. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, просять задовольнити позову заяву [PERSON] у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. направила суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд, дійшов таких висновків. З тих підстав, що обставини, які входять до предмета доказування відповідно до Листа від 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі, суд встановлював їх на підставі матеріалів спадкової справи № 91/2020, витребуваної у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), який проживав з 31.08.2018 по день смерті без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . У власності [PERSON] перебувала земельної ділянка площею 6,13 га, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії II-ЗП № 062261, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2053, кадастровий номер 2321580500:04:003:0098, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована не території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та яку померлим було передано в оренду ТОВ «Прогрес-Агро», згідно договору від 06.09.2007. Спадкоємицями [PERSON] I черги є його дружина [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у зв`язку з тим, що не встановлено місце відкриття спадщини, не заявлено про наявність рухомого майна, не надано документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, визначити місце відкриття спадщини неможливо, нотаріус відмовила у оформленні спадщини, видавши їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2020 № 997/02-31. Статтею 17 Загальної декларації прав людини,\~прийнятої і проголошеної резолюцією 217A Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, встановлено,\~що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. За ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкодавець - це фізична особа, права та обов`язки якої після смерті переходять до інших осіб. Спадкоємці - це особи, що набувають право на спадщину (особи, які є живими на момент відкриття спадщини, особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народилися після відкриття спадщини, а також юридичні особи та держава). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у\~ст. 81 ч. 1 Земельного кодексу України. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що \~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна- місцезнаходження основної частини рухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 6,13 га, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії II-ЗП № 062261, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2053, кадастровий номер 2321580500:04:003:0098, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та наразі перебуває в оренді на підставі договору укладеного 06.09.2007 між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Прогрес-Агро». З роз`яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», \~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно заяв, що містяться в матеріалах спадкової справи померлого [PERSON] , № 91/2020,\~а саме\~[PERSON] від 28.07.2020 № 242, [PERSON] від 28.07.2020 № 243, спадкоємиці за законом відмовилися від прийняття належної їм спадщини за законом та/або за заповітом, яка залишилася після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 450,00 грн., сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved