Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 30.07.2010 року між нею та відповідачем по справі було розірвано шлюб. В шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. З квітня 2010 року, вона припинила проживати з відповідачем та переїхали разом з сином проживати до своїх батьків. Відповідач вже протягом чотирьох років не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні сина, не провідує його, не підтримує сина морально та матеріально. За час спільного проживання в шлюбі, відповідач постійно зловживав спиртними напоями, ніде не працював, постійно вчиняв сімейні сварки, неодноразово залишав сім'ю на декілька тижнів. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі в порядку письмового провадження, заявлені нею позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Варчук В.В. в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі, оскільки відповідач взагалі життям дитини не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги не надає. Прокурор у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, звернулась до суду з заявою про підтримання позовних вимог заявлених позивачем та розгляд справи відповідно до положення ст. 158 ЦПК України в порядку письмового провадження, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 06.11.2014 року та через оголошення в газеті «Вінниччина» з викликом до суду на 25.11.2014 року. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 30.07.2010 року між позивачкою та відповідачем по справі було розірвано шлюб. В шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], який проживає на даний час разом з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. З квітня 2010 року, позивачка припинила проживати з відповідачем та переїхали разом з сином проживати до своїх батьків. Відповідач вже протягом чотирьох років не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні сина, не провідує його, не підтримує сина морально та матеріально. За час спільного проживання в шлюбі, відповідач постійно зловживав спиртними напоями, ніде не працював, постійно вчиняв сімейні сварки, неодноразово залишав сім'ю на декілька тижнів. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю, дідусем і бабусею, має задовільні житлово-побутові умови, які необхідні для нормальної життєдіяльності. Батько дитини [PERSON] в господарстві не проживає та не приймає участі у вихованні сина. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Враховуючи вищезазначене, на підставі рішення № 5 комісії з питань захисту прав дитини Калинівської райдержадміністрації від 12.09.2014 року, яка не заперечує щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно свого сина [PERSON], а також те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO].

Outcome: approved