Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд, визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №15 по вул. Канатна, 75 у м.Одесі. У судове засідання зявилася позивачка, позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується правовстановлюючими документами, а саме свідоцтвом про право власності на житло від 24 грудня 1999 року, № 0674, що додаються до позовної заяви. Відповідно до довідки від 24.12.2015 року № 2496 виданою КП «Житлово- комунальним сервісом «Фонтанський» дільниця № 10, у даній квартирі проживають троє людей, а саме: [PERSON], її чоловік [PERSON] та відповідач [PERSON]. 18.06.1990 року між [PERSON], яка була зареєстрована по вул. [PERSON] (Свердлова)[ADDRESS] та [PERSON] був укладений договір № 42 від 18.06.1990 року, про здачу житлового приміщення в піднайм строком на 1 (один) рік до 18.06.1991 року. На даний час відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча починаючи з 1991 року та по теперішній час в квартирі [ADDRESS] не проживає та не зявляється. Відповідач жодного разу починаючи з 1991 року у вищевказаній квартирі не зявлявся, особистих речей в квартирі не має та зі мною ніяких стосунків не підтримує, що підтверджується актом від 20.01.1997 року. Реєстрація відповідача в будинку порушує право позивача, як власника щодо користування та розпорядження майном, а саме - тягне за собою невиправдані матеріальні витрати при сплаті комунальних послуг; - неможливості здійснити відчуження майна та інше. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч.І ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч.І ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою №15 у будинку №75 по вул. Канатна у м.Одесі. На підставі викладеного і

Outcome: approved