Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.09.2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 580. В обґрунтування свого позову вказала, що 06.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 580. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Різні погляди на сімейне життя та обовязки не дозволяють їм бути разом. Подальше спільне життя й збереження сімї неможливі. Спір про поділ майна будуть вирішувати окремо в судовому порядку. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. (а.с.16). Відповідач позовні вимоги визнав, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. (а.с.17). Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 06 вересня 2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, між сторонами укладено шлюб. (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28 травня 2014 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с.9). Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки сторони не склали міцної, дружної сім'ї, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалася та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Щодо решти заявлених позовних вимог. Статтею 160 СК\~України закріплено право батьків на визначення місця проживання дитини. У звязку з цим постає питання про допустимість втручання суду у вирішення питання про місце проживання малолітньої дитини, визначене за згодою батьків дитини. На думку суду, чинним законодавством України розгляд питання про місце проживання дитини, визначене за згодою батьків, в судовому порядку не передбачено. Згідно з п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. № 11, у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує це питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Оскільки в ході розгляду справи позивачка не надала суду доказів того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини після постановлення рішення суду про розірвання шлюбу, то суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Outcome: partial