Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими документами не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, відповідач не має. Просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Просила також стягнути аліменти і на свою користь до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1218 гривень, що становить прожитковий мінімум, оскільки не має можливості працювати та заробляти на життя, а тому має право на утримання з боку відповідача. В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимогі підтримує, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, заява про розгляд справи за відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2013 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.2,4) Враховуючи матеріальний стан дитини і відповідача, приймаючи до уваги обставину, що домовленість між батьками про утримання дитини не досягнута, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 08 липня 2015 року, дня подання позову, і до повноліття дитини. Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів на своє утримання, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, для стягнення аліментів з чоловіка на утримання дружини, необхідні наявними дві умови: факт проживання дитини разом з дружиною та можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Позивачкою не надано відповідних доказів на підтвердження своїх вимог в цій частині, а саме, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, а також те, що дитина проживає разом з нею. Без доведеності цих умов, відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання позивачки. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial