Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб даного віку, на утримання повнолітнього сина [PERSON], оскільки [PERSON] хоча і досяг повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії, і тому потребує матеріальної допомоги. Позивач вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в такому розмірі. Позивачка в судовому засідання в повному обсязі підтримала заявлені позовні вимоги просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях посилався на те, що [PERSON] навчається в Запорізькому металургійному коледжі ЗДІА на безоплатній основі, отримує стипендію, позивачка у справі теж працює і середньомісячний дохід позивачки та [PERSON] на кожного складає більше 2000,00 грн. Відповідач зазначив, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу він має малолітню дитину [PERSON], який потребує матеріального забезпечення, а дружина відповідача не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходу не отримує. Крім того, у нього на утримання знаходиться мати пенсіонерка, похилого віку, яка страждає на хронічні захворювання і теж потребує його матеріальної підтримки. В звязку чим, відповідач вважає, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання. Третя особа в судове засідання не зявилася. Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про його народження серії І-ЖС №047870. На даний час [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання на денному відділенні Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії, є студентом ІІ курсу, що підтверджується відповідною довідкою №915 від 17.01.2017 року. [PERSON] не працює, отримує стипендію, яка за період з квітня 2016 по березень 2017 року в середньому склала 758,00 грн. на місяць, а отже [PERSON] перебуває на утримання своєї матері, яка має середньомісячний дохід 3861,00 грн., і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі добровільно такої допомоги не надає. Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд виходить з такого. Судом установлено, що відповідач працює на посаді майстра-бригадира електромонтажних робіт ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» і має постійне джерело доходу, інших аліментних зобовязань не має, утримує малолітнього сина [PERSON] Доказів, що на його утриманні перебувають інші непрацездатні особи або особи похилого віку суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження навчання. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, однак підлягають задоволенню частково з наведених вище підстав. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial