Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але шлюб 05 травня 2009 року було розірвано. Від сумісного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі судового наказу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач рішення суду не виконує - аліменти не сплачує. В наслідок чого на 01.02.2017 року за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10729 грн. 65 коп., тим самим відповідач прострочив сплату аліментів, та у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з нього неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 6906 грн. 92 коп. з урахуванням уточненого позову. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки до суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість творилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Відповідно до судового наказу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2011 року [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] ([PERSON] ) на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого 27.10.010 року був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. (а. с. 9). Таким чином, відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, періодично сплачував аліменти на сумму 10998 грн., про що зазначено в розрахунку заборгованості по аліментам., але заборгованість утворилась саме з 01 лютого 2012 року. Відповідно до розрахунку заборгованності по аліментам [PERSON] № 604/14 4-29 від 01.02.2017 року наданим Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, остаточна сума заборгованості по аліментам станом на 01.02.2017року становить 10729 грн 65 коп. (а. с. 53) та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Згідно ж положень ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Здійснений позивачко розрахунок обчислення розміру пені здійснено за правилами статті 196 Сімейного кодексу України та з врахуванням правової позиції сформованої в постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13, у розмірі 6906 грн 92 коп. підстав для зменшення розміру суми неустойки суд не вбачає, а тому пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] за період з 01.12.2012 року по 01.02.2017 року підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved