Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.06.2015 вона та відповідач зареєстрували шлюб. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом першого року подружнього життя у їх сімї були порозуміння та повага. Потім, а особливо останній рік, стосунки стали погіршуватися. Почали відбуватися сварки та бійки. Неодноразово вона вимушена була звертатися до правоохоронних органів стосовно дій відповідача, за результатами її звернень його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів та громадських робіт. Вона намагалася налагодити стосунки та зберегти сімю, однак всі її намагання виявились марними та закінчувалися лише скандалами, побоями та образами в її сторону. Останнім часом, відповідач почав вести себе більш агресивніше, лунають небезпідставні погрози (наносяться побої), через що в неї хвилювання за своє здоровя та життя. З грудня 2017 року шлюбні відносини фактично припинилися. Примирення з відповідачем неможливе. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам з відповідачем. Спільних дітей від шлюбу не мають. Спір про майно також відсутній. Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 25 червня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис про шлюб №45 (а.с.3-5). Позивачка [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, так як примирення з відповідачем не можливо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, спільних дітей не мають, спір про поділ майна відсутній. Просила справу розглядати у її відсутність. (а.с.44-45). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Від нього не надійшло заперечень, заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач просить справу розглянути у її відсутність, відповідач не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 25 червня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 45 (а.с.10). Від шлюбу дітей не мають. Не перебувають у шлюбних відносинах з грудня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї та примирення з відповідачем неможливо, що позивака просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння між ними, втрата поваги один до одного, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за вимогами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved