Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 11.02.1995 між нею та відповідачем було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 199. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, він постійно нехтував сімейними цінностями та застосовував фізичне насильство та принижував. З грудня 2020 року вона та діти відповідача не бачили. 27.02.2021 року відповідач їй погрожував. 01.03.2021 року працівниками поліції відповідачу строком на 10 діб було виписано заборонний припис, з забороною відвідувати квартиру, в якій вона з дітьми проживала за адресою: [ADDRESS] . однак, після того, як відповідач повернувся до квартири, вона вимушена була переїхати до своєї матері, де на даний час і проживає. Шлюб існує формально, тому він підлягає розірванню у судовому порядку. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати понесені нею при подачі позову до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.04.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено розгляд справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково не погоджуючись з обставинами викладеними позивачкою. На розірвання шлюбу згідний, строк на примирення просив не надавати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.02.1995 між сторонами укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, разом не проживають з грудня 2020, тому суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає стягнути з відповідача на корись позивачки понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved