Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що вона має повнолітнього сина [PERSON], який зареєстрований разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Також вказує, що її син є працездатним, але останнім часом відносини між ними погіршилися в звязку з виникненням непорозумінь з приводу розподілу грошей. Вона є пенсіонеркою, непрацездатною, має декілька хронічних хвороб, часто перебуває на стаціонарному лікуванні, в звязку з чим багато коштів витрачає на придбання ліків. Її пенсія дорівнює мінімальному рівню 1650 грн. і її не вистачає на придбання ліків. Відповідач працює в Черкаському інституті пожежної безпеки імені [PERSON], отримує заробіток та має можливість надавати їй грошову допомогу, у розмірі встановленому законом, однак такої допомоги не надає. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. Також пояснила, що відповідач хоч і є платником аліментів за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2016 року на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але він згоден сплачувати аліменти і на утримання матері, яка потребує матеріальної допомоги. Також пояснила, що стягнення з відповідача аліментів на утримання матері не звільнить його від обовязку утримувати малолітню дочку. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в розгляді справи, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 9\~ст. 107 СК\~України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тобто вказаною нормою визначено дві умови виникнення у батьків права на утримання дітьми: непрацездатність батьків; потреба у них матеріальної допомоги. Відповідно до\~ст. 205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В судовому засіданні встановлено, позивачка [PERSON], [INFO] є матірю відповідача [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 07.12.2004 року є пенсіонером за віком, що стверджується пенсійним посвідченням, виданим 08.02.2005 року (а.с. 7). Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 1650 грн. Вказане стверджується довідкою УПФ України в м. Черкасах Черкаської області від 31.01.2017 року, вих. № 376. Доказів наявності у [PERSON] інших, крім пенсії, доходів суду не надано. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність (у розрахунку на місяць) становить - 1312 грн. Виходячи з наведеного, позивачка [PERSON] отримує пенсію на 338 грн. більшу за прожитковий мінімум для непрацездатної особи, однак наявність у позивачки прожиткового мінімуму не може заперечувати факт її потреби в матеріальній допомозі. Така потреба в матеріальній допомозі може доводитися в інший спосіб, ніж порівняння отриманих позивачем доходів з прожитковим мінімумом, а зокрема додатковими витратами, потребою в лікуванні, оплаті комунальних послуг та ін. Як вбачається з довідки від 10.05.2017 року, [PERSON], в звязку з наявними в неї захворюваннями, потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування (а.с. 22). Враховуючи, що позивачка [PERSON] є непрацездатною, має невеликий розмір пенсії та має потребу в постійному амбулаторному (і стаціонарному) лікуванні, а також те, що в неї відсутні інші доходи, суд приходить до висновку, що [PERSON] є особою, яка потребує матеріальної допомоги від свого сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] є працездатним, працює в Черкаському інституті пожежної безпеки імені [PERSON], має стабільний дохід. Розмір його заробітної плати, як пояснив представник в судовому засіданні, складає близько 6000 грн. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач є платником аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2016 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2016 року і до досягнення нею повноліття. Тому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, суд вважає, що розмір який просить стягнути позивачка 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, не вплине на обовязок відповідача утримувати малолітню дитину [PERSON] та на розмір тих аліментів, які вже утримуються з нього за рішенням суду, оскільки загальний розмір аліментів, які у випадку задоволення позову, будуть стягувати з відповідача складатиме ? частину його заробітку (доходу), що є можливим для стягнення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що вказані обставини визнані представником відповідача в судовому засіданні і таке визнання не суперечить закону, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved