Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньок : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на своє скрутне матеріальне становище та відсутність допомоги на утримання дітей з боку відповідача. Позивачка та представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 11.12.2001 року та серії [NUMBER] від 18.02.2003 року/а.с. 3/. Доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Дашавської селищної ради № 502 від 24.04.2014 року /а.с. 4/. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач працює в ТзОВ «Куб-Газ» на посаді бурового майстра з 01 липня 2009 року по даний час та згідно з довідкою № 906 від 11.06.2014 року за період з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року відповідачу [PERSON] була нарахована заробітна плата в розмірі 253859,09 грн., що безперечно свідчить про його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Таким чином, в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у частці від доходу батька, суд виходить з того, що обов'язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Відтак, враховуючи матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача стягнень на користь інших утриманців, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, оскільки доказів протилежного відповідачем суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, що відповідатиме потребам дітей і можливостям платника.

Outcome: approved