Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON] про визнання договору довічного утримання від 08.08.2008 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала з [PERSON] з 2006 року та постійно здійснювала догляд за останньою за що [PERSON] пообіцяла залишити позивачці половину квартири. [INFO] [PERSON] померла. Вже після її смерті позивачка дізналась, що між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання від 08.08.2008р., згідно з яким квартира [ADDRESS] передана у власність [PERSON] Вважає, що відповідач [PERSON] скориставшись похилим віком, ввівши [PERSON] в оману уклав з нею договір довічного утримання. Просить визнати недійсним договір довічного утримання від 08.08.2008р., визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити в його задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заперечення в якому зазначила, що позивачка ніколи не проживала у спірній квартирі, за [PERSON] не доглядала. Вказала, що наданий позивачкою акт ЛКП «Львівський ліхтар» в якому встановлено, що позивачка проживала в [ADDRESS] п'ять років сфальсикований, так як протягом 2006-2009р.р. [PERSON] працювала на 2х роботах в с. Старий Нижбірок Гусятинського району, Тернопільської області (ПАТ «Нива» та ТзОВ «Січ») де їй нараховували та виплачували заробітну плату. Таким чином проживати в спірній квартирі на протязі 2006-2009р.р. не могла. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2008 року укладено договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецькою Л.П., згідно з яким [PERSON] передає у власність [PERSON], належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та довічним доглядом. [PERSON] померла [INFO], що стверджено свідоцтвом про смерть від [INFO], серія [NUMBER] про що в книзі реєстрації смертей 04.08.2009р. зроблено відповідний актовий запис за №4162. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підставі ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але однією із сторін або іншою заінтересованою особою заперечується його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути вийзнаний судом недійсним. Згідно з положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Cуд не приймає до уваги покликання позивача на те, що при укладенні договору довічного утримання від 08.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON], відсутнє вільне волевиявлення [PERSON], оскільки такі жодними доказами в судовому засіданні не підтверджені та докази на підтвердження даних обставин судом не здобуті. Разом з тим, в судовому засіданні безспірно встановлено, що при підписанні договору довічного утримання від 08.08.2008 року дієздатність сторін, а також належність [PERSON] відчужуваної квартири перевірена державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецькою Л.П. і жодними доказами в судовому засіданні ця обставина не спростована. Тому, враховуючи усі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки безспірно встановлено, що в момент вчинення правочину сторонами такого додержано передбачені чинним законодавством вимоги щодо дійсності правочину, а відтак і немає підстав для визнання договору довічного утримання від 08.08.2008 року недійсним. Таким чином, з вищенаведених мотивів у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed