Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 24.09.2009 року Кривоозерським районним судом було винесено рішення про позбавлення [PERSON] батькіських прав в відношенні неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що діти живуть разом з нею, оскільки вона є їх опікуном, усі обов'язки щодо виховання дітей вона несе самостійно, відповідач ніякої матеріальної допомоги дітям не надає в добровільному порядку. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей щомісяця в розмірі 350,00 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, пояснивши, що сплачувати аліменти на утримання дітей буде по мірі надходження коштів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2009 року(а.с.8). Позивачка призначена опікуном над [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтвержено посвідченням №8, виданим Кривоозерською райдержадміністрацією від 27.11.2009 року(а.с.7). Відповідно до даних довідки Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області №470 від 12 грудня 2013 року підтверджується, що діти - [PERSON], [PERSON] проживають разом з опікуном [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.13) Положення ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки правомірні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України, витрати, пов'язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на відповідача. З урахуванням наданих доказів, сімейного та матеріального становища сторін,

Outcome: approved