Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що в смт. Білики по пров. Базарний, 10 Кобеляцького району Полтавської області, розташований житловий будинок з господарськими побудовами на земельній ділянці площею 0,1610 га, одноособовим власником якого, згідно свідоцтва про право на спадщину, була [PERSON] 02.02.1984 року [PERSON], подарувала 23/50 часток даного домоволодіння [PERSON], і згідно діючого на той час Земельного Кодексу України, в редакції 08.07.1970 року, сторони відповідно від розміру їх часток у домоволодінні, користувалися спільною земельною ділянкою (23/50 та 27/50). В зв»язку з прибудовами здійсненими [PERSON] та [PERSON] у даному домоволодінні, рішенням Білицької селищної ради від 14.08.1991 року, було затверджено нові частки співвласників: [PERSON] 1/3, а [PERSON] 2/3 частки та видані відповідні свідоцтва про право власності від 20.08.1991 року. Згідно діючого на той час земельного законодавства, ст.42 ЗК України, від 18.12.1990 року, наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися в зв»язку з прибудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку користування та розпорядження земельною ділянкою. 28.08.1991 року, [PERSON] подарувала 1/3 частку зазначеного домоволодіння [PERSON], після смерті якого 28.05.1999 року, дану частину домоволодіння успадкувала за законом вона, [PERSON] З врахуванням чинного на той час земельного законодавства, вона продовжила користуватися присадибною ділянкою в розмірі 27/50 часток і ніяких спорів щодо цього не було. Після смерті 14.05.2002 року [PERSON], власником 2/3 часток даного домоволодіння, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2003 року, є відповідачка [PERSON], яка в липні 2013 року, забажала приватизувати 0,805 га спільної земельної ділянки. Однак, рішення Білицької селищної ради № 118 від 15.07.2013 року про це, було скасоване судом за її ([PERSON]А.), позовом. Таким чином, між ними виник спір з приводу користування присадибною ділянкою, оскільки вона вважає, що має право на користування 27/50 часток цієї земельної ділянки. Просить визнати за нею право на користування 27/50 частками даної присадибної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], заперечують позов, хоча погоджуються, що позивачка користується зазначеною нею часткою присадибної ділянки, однак не згодні, що вона користується водорозбірною колонкою. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, з врахуванням доводів та аргументів обох сторін стосовно суті спору, в тому числі й щодо застосування норм матеріального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що в смт. Білики по пров. Базарний, 10 Кобеляцького району Полтавської області, розташований житловий будинок з господарськими побудовами на спільній присадибній земельній ділянці площею 0,1610 га, одноособовим власником якого, згідно свідоцтва про право на спадщину, була [PERSON] (а.с.17-18). 02.02.1984 року, [PERSON] подарувала 23/50 часток даного домоволодіння [PERSON] (а.с.19). Таким чином, у власності [PERSON], залишилося 27/50 часток даного домоволодіння. Згідно діючої на час даних спірних правовідносин ч.1 ст.91 ЗК України, (в редакції 08.07.1970 року), особи яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Тобто, [PERSON] та [PERSON], мали право на користування відповідно, 27/50 частками та 23/50 частками, спільної присадибної земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області № 151 від 14.08.1999 року, в зв»язку з добудовами здійсненими [PERSON] та [PERSON] в домоволодінні по пров. Базарний, 10 в смт. Білики Кобеляцького району, затверджено нові частки співвласників даного домоволодіння: [PERSON] 1/3 частина, а [PERSON] 2/3 частини, та видані відповідні свідоцтва про право власності від 20.08.1991 року (а.с.20-22). Згідно діючої на час даних спірних правовідносин ч.2 ст.42 ЗК України, (в редакції 18.12.1990 року), наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв»язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. 28.08.1991 року, [PERSON] подарувала 1/3 частку зазначеного домоволодіння [PERSON] (а.с.23). Після смерті [PERSON] 28.05.1999 року, дану частину домоволодіння (1/3), успадкувала за законом, його донька, позивачка [PERSON] (а.с.24). Інші 2/3 частини даного домоволодіння, після смерті 14.05.2002 року [PERSON], успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, його дружина, відповідачка по справі, - [PERSON] (а.с.25). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.11.2013 року, яке набрало законної сили, скасовано рішення Білицької селищної ради Кобеляцького району №118 від 15.07.2013 року, в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0805 га по пров. Базарний, 10 в смт. Білики (а.с.26-27). Таким чином, з врахуванням зазначених вище норм закону, які діяли на час спірних правовідносин та виходячи з частки в спільному домоволодінні [PERSON], а це 27/50 частин, то [PERSON], а після його смерті позивачка [PERSON], має право на користування відповідно 27/50 часток спільної присадибної ділянки. Враховуючи, що відповідачка намагалася приватизувати 0,805 га даної земельної ділянки, то вочевидь вона не визнає права позивачка на користування присадибною ділянкою у розмірі на яке вона має право згідно закону, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки вимоги про визначення порядку користування спірною присадибною земельною ділянкою по справі не заявлялися, то претензії представника відповідача [PERSON] [PERSON] щодо користування позивачкою водорозбірною колонкою, не заслуговують на увагу.

Outcome: approved