Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2020 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Зазначаючи на тому, що відновлення сімейних відносин і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, відновивши їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні вимог наполягає. Відповідач, двічі не з`явившись в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. З огляду на це суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України здійснює судовий розгляд у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №265 (а.с.11). В шлюбі у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 13). Як зазначається в позовній заяві, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені і бажання зберегти сім`ю жодна із сторін не виявила. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як свідчить поведінка сторін, жодна з них зберігати шлюб не бажає, що вказує на їх взаємну байдужість до сімейних відносин та дає суду підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дітей, судом не встановлено. Отже, шлюб підлягає розірванню. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дітей матеріали справи не містять. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище, як того просить позивачка. Право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved