Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод у вихованні та спілкуванні з внуком [PERSON], встановити їй графік побачення з дитиною в с.Нирків Заліщицького району з квітня місяці 2017 року по липень місяць 2017 року - першу та третю суботу місяця, з липня місяця 2017 року - першу та третю неділю місяця з 9 години до 14 години. З 06.10.2018 року позивачка просить проводити зустрічі з внуком в місті Заліщики. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, відмовилась від зустрічей з внуком з 06.10.2018 року в місті Заліщики, та просить встановити графік побачень з внуком по три години. На решті позову наполягає та просить його задоволити. Позивачка покликається на те, що 04.04.2015 року її син [PERSON] одружився з відповідачкою [PERSON]. 04.10.2015 року у них народився син [PERSON]. 21 грудня 2016 року її син припинив спільне проживання з відповідачкою і остання разом із дитиною виїхали в с.Нирків Заліщицького району. В лютому 2017 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірвано рішенням Заліщицького районного суду. З часу припинення їх спільного проживання та виїздом в с.Нирків відповідачки з дитиною, позивачка, як вона стверджує, не бачила внука жодного разу, оскільки відповідачка їй в цьому перешкоджає. Вона бажає брати участь у вихованні внука та спілкуватись з ним, тому вимушена звертатись до суду з даним позовом. Відповідачка в судовому засіданні зміненого позову не визнала, ствердила, що перешкод позивачці у вихованні та спілкуванні з внуком не чинить, однак вважає, що дитину не можна залишати з позивачкою, оскільки та сама потребує стороннього догляду в силу того, що являється інвалідом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: 04.04.2015 року [PERSON] одружився з відповідачкою [PERSON], зареєструвавши шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №344. 04.10.2015 року в них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №227295 від 02.11.2015 року. Рішенням Заліщицького районного суду від 16.02.2017 року по справі №597/105/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка стверджує, що ще до розірвання шлюбу - 21.12.2016 року її син та відповідачка припинили спільне проживання та остання разом із дитиною покинули квартиру в якій всі разом проживали, що в м.Заліщики по вул.С.Бандери 94Б та переїхали в с.Нирків Заліщицького району, де наразі проживають. Відповідачка в судовому засіданні даного факту не заперечує, пояснила, що дійсно разом із дитиною проживає в [INFO], в будинку своїх батьків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-ИД №269084 від 01.08.1991 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ИД №227295 від 02.11.2015 року, останній являється внуком позивачки. Відповідно до ст.257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. В судовому засіданні позивачкою не доведено, що відповідачка чинить їй перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з внуком. Також таких доказів не містить її позовна заява. Відповідачка ствердила, що жодних перешкод позивачці у вихованні та спілкуванні з дитиною не чинить, остання сама не бажає цього. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А, тому, враховуючи те, що позовна вимога [PERSON] про зобов'язання відповідачки не чинити їй перешкод у вихованні та спілкуванні з внуком не доведена позивачкою, у її задоволенні слід відмовити. Суд вважає, що з урахованням положень ст.257 ч.1 Сімейного кодексу України, даний змінений позов слід задоволити та встановити позивачці графік побачень з внуком [PERSON]. Суд при задоволенні позову також враховує рішення органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації №02-479/02-20 від 24.03.2017 року, яким [PERSON] встановлено графік побачень з сином в присутності матері [PERSON] два рази в місяць через тиждень в суботу з 10,00 год. до 12,00 год., а з 01 липня 2017 року два рази в місяць через тиждень в неділю з 10,00 год. до 12,00 год. та вважає, що доцільним буде такий же графік встановити позивачці, враховуючи її фізичний стан та віддаленість с.Нирків Заліщицького району від її постійного місця проживання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ст.5 п.9 Закону України Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, а єдиним джерелом доходу відповідачки являються аліменти, які вона отримує від [PERSON] на утримання малолітнього сина, її відповідно до ст.8 ч.2 вищевказаного Закону також слід звільнити від сплати судового збору.

Outcome: dismissed