Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягнути аліменти з відповідача, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дитину неповнолітню [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою. Домовленості щодо участі у матеріальному забезпеченні дитини не було досягнуто. Крім того, позивачка зазначає, що має недостатній рівень матеріального забезпечення, а відповідач працездатний. Тому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісяця до її повноліття до 18.08.2022 року включно. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовлольнити. Відповідача вс удове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, із заявами про відкладення судового розгляду не звертався. Крім цього, відзиву на адресу суду не надходило. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 23.04.2015 року серії І-ВЛ №161663, актовий запис №73 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину неповнолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 6, 7). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 189402 батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON], який згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ № 010218, змінив прізвище на «Ігорев» (а.с. 4, 5). Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст.182 цього Кодексу. Як встановлено судом, місце роботи відповідача [PERSON] невідоме. Суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved