Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення з нього аліментів та призначення її опікуном над неповнолітньою дитиною. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач [PERSON] Мати дитини, а її донька, [PERSON] померла 13.03.2015 року. Після смерті матері дитина проживає разом з нею, оскільки батько проживає окремо і вихованням дівчинки не займається. Вказуючи на те, що дитина повністю позбавлена батьківського піклування, так як відповідач умисно своїх батьківських обовязків не виконує, матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивач просить суд позбавити його батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], призначити її опікуном дитини та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги в повному обсязі і, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, просила суд їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, навіть після визнання його явки обовязковою, до судового засідання не зявився, не побажавши надати суду особисті пояснення щодо заявлених до нього вимог, зокрема, про стягнення аліментів, яких, як свідчить його письмова заява на адресу суду, він не визнав. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Димитровської міської ради [PERSON] вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, призначення бабусі опікуном дитини та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь опікуна підтримала, вважала, що це в повній мірі відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, так як відповідач до дитини інтересу не виявляє і втратив з нею родинний звязок. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-НО №408486, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, є батьком малолітньої [PERSON], яка народилася 6 липня 2003 року в м.Димитров, Донецької області (арк.спр.10). Мати малолітньої [PERSON] [PERSON], яка є донькою позивача, померла 13.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Згідно довідки ПП «Домінант-Сервіс» та акту обстеження житлово-побутових умов, дитина перебуває на вихованні бабусі [PERSON] і проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.13). Відповідач [PERSON] мешкає за адресою: м.Димитров, квартал 40[ADDRESS], разом з матірю [PERSON], що підтверджується актом обстеження умов проживання (арк.спр.17). Відповідно до довідки ВДВС від 15.04.2015 року, будь-які стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться (арк.спр.25). З пояснень [PERSON], підтверджених в судовому засіданні поясненнями представника служби у справах дітей виконкому Димитровської міської ради [PERSON], вбачається, що саме вона займається вихованням дитини після смерті її матері. Відповідач дитину не відвідує, матеріальної підтримки на її утримання не надає і її долею не переймається. Згідно письмового висновку Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.05.2015 року № 159, яким вивчені умови життя і виховання дитини, поведінка батька, його взаємини з дитиною та ставлення до виконання своїх батьківських обовязків, позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] буде доцільним та повністю відповідатиме інтересам дитини (арк.спр. 21-22). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та поважати дитину. В разі, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання дитини, вони, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав. Для цього необхідно встановити, що особа свідомо порушує батьківські обовязки і злісно не виконує вимог та рекомендацій органів опіки і піклування. Судом встановлено, що відповідач з дитиною не проживає, з нею не спілкується, не дбає про її стан здоровя та фізичний розвиток, не забезпечує необхідного харчування чи медичного догляду, що дає суду підстави вважати, що він свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками і злісно ухиляється від їх виконання. Обставин, які б свідчили про неможливість виконання батьківських обовязків, судом не встановлено, а взяти особисту участь у судовому засіданні відповідач не побажав. Таким чином, зазначені вище фактори та досліджені судом докази у своїй сукупності дають суду підстави для висновку про винну поведінку батька дитини, про його свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обовязків з виховання дитини, що у відповідності з пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини. Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради від 13.05.2015 року, малолітня [PERSON], яка залишилась без батьківського піклування, потребує встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна, що в сімейному праві розглядається як передача такої дитини іншим особам з метою виховання та захисту її майнових і особистих прав. Згідно ст.243 Сімейного Кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування та не досягли чотирнадцяти років. За змістом ст. 244 Сімейного Кодексу опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, здатна забезпечити належне виховання дитини. Як встановлено судом, вихованням дитини бажає займатися її бабуся по матері [PERSON], яка повністю опікується долею дитини та яка добровільно взяла на себе обовязки з її виховання. Інші особи, які б бажали займатися вихованням малолітньої [PERSON], відсутні. [PERSON] проживає в м.Димитров, є громадянкою України, дієздатна, має задовільний стан здоровя, забезпечена житлом, де створено всі умови для належного розвитку дитини, і виявила бажання бути опікуном дитини. Згідно висновку КЗ «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги, дитина є здоровою (арк.спр.16). Таким чином, перешкод для призначення позивача опікуном над малолітньою [PERSON] судом не встановлено. При задоволенні позову про позбавлення особи батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обовязку утримувати дітей. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Оскільки обставин, які б перешкоджали стягненню аліментів, чи звільняли б від них відповідача, судом не встановлено, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі1/4 частини заробітку (доходу), який має становити не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на час перебування дитини під опікою, але не більше ніж до досягнення нею повнолітнього віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved