Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить допустити негайне виконання судового рішення у межах стягнення платежу аліментів за один місяць. В обґрунтування вимоги позивачка зазначає, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу народився син, який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та у її матеріальному забезпечення, допомоги сину не надає. [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, її представник завчасно подав до канцелярії суду письмову заяву в якій просив пред'явлений позов задовольнити та справу розглянути без його участі, не заперечував проти заячого розгляду і вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи про стягнення аліментів не більше одного місяця з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представникам позивачки, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було розірвано, актовий запис про розірвання шлюбу № 567 від 02 грудня 2008 року. Від шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивачка одна несе витрати по утриманню та вихованню сина, який проживає із нею, однак не має достатніх коштів для забезпечення всіх витрат, відповідач утримувати дитину не допомагає, доказів про надання щомісячно допомоги у розмірі встановленому законом на утримання дитини не надав. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати доньку, є працездатним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 19.11.2013 року до моменту досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що відповідач має регулярний і стабільний заробіток у судове засідання надано не було. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial