Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, посилається на ті обставини, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON] , батьком якого зазначено відповідача. За рішеннями суду від 27 жовтня 2011 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку починаючи з 19 вересня 2011 року до його повноліття. На теперішній час в неї змінилися сімейні обставини, а також змінилося матеріальне становище. Відносно неї було встановлено третю групу інвалідності з обмеженням в праці. В неї народилася донька [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів, які було стягнуто за рішенням суду не виправдано малий. Їх син росте, а тому потребує додаткових витрат на лікування, розвиток та навчання, який вона самостійно не може забезпечити. Відповідач працездатна особа, інших дітей на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився будучи повідомленим належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом було встановлено наступні обставини. Сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , батьком якого згідно свідоцтва про народження виданого 15 липня 2010 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області записано відповідача [PERSON] , актовий запис №836. ( а.с. 5) Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 жовтня 2011 року з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 19 вересня 2011 року і до його повноліття. За змістом ст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до інформаційної довідки «Про реєстрацію місця проживання матері з дитиною», [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з двома дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено і підтверджено доказами факт спільного проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3- 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки МСЕК № 352460 від 16 серпня 2012 року, [PERSON] , [INFO] було встановлено третю групу інвалідності по зору, безстроково. Згідно копії трудової книжки [NUMBER] від 15 липня 2009 року, позивачка 18 січня 2019 року була звільнена з роботи за ст.. 38 КЗпП України, і на теперішній час не працює. Таким чином судом було встановлено, що стан здоров`я позивачки обмежує її працевлаштування. Матеріальний стан змінився, оскільки народилася донька, і на теперішній час позивачка не працює. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судові засідання не з`явився. Письмового відзиву на позовну заяву не надав. Доказів підтверджуючих його матеріальне становище, можливість або не можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина в заявленому позивачкою розмірі суду не надав. Таким чином, суд дослідив всі докази, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітнього сина, підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також враховуючи, що позивачка була звільнення від сплати судового збору під час звернення до суду, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривні (встановлено ЗУ «Про судовий збір» який діяв станом на 8 жовтня 2018 року).

Outcome: approved