Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з користувачем суміжної ділянки, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка є власником 3/5 частин житлового будинку і землекористувачем 1/2 частини земельної ділянки [ADDRESS]. Земельна ділянка позивачки межує з земельною ділянкою відповідачки. У 2012 році позивачка звернулася до КП «Чернігівське МБТІ» для виконання проектно-вишукувальних робіт по складанню технічної документації з землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки по [ADDRESS]. Однак, при погодженні меж земельної ділянки з'ясувалось, що частина землі позивачки передана у власність сусідці [PERSON] при приватизації нею земельної ділянки. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Чернігівської міської ради в частині передачі [PERSON] у власність безоплатно земельної ділянки площею по [ADDRESS], та визнано недійсним Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням міської ради від 30.01.14. було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. КП «Чернігівське МБТІ» склало кадастровий план із зазначенням суміжних користувачів, довжин ліній по периметру межі, площі землекористування та кількісної характеристики земель, складений акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами. Однак відповідачка як землекористувач суміжної земельної ділянки [ADDRESS] безпідставно відмовляє у підписі акту погодження меж земельної ділянки з мотивів помсти за визнання судом недійсним державного акту на її земельну ділянку. Просить визнати за мною право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої у [ADDRESS] площею 0,0232 га без погодження межі ділянки від точки Б до точки В на кадастровому плані (плані меж) земельної ділянки із користувачем суміжної земельної ділянки [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на мою користь понесені мною судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Представник третьої особи - ЧМР, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність третьої особи на підставі наявних матеріалів у справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку(а.с.59), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідача та зі згоди позивачки відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи № 751/859/13-ц, матеріали цивільної справи № 751/8315/15-ц, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07.10.1992р. нарсудом Новозаводського району м. Чернігова було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна. Вказаним рішенням визначено, що [PERSON] є власником 3/5 частин житлового будинку і землекористувачем 1/2 частини земельної ділянки [ADDRESS], а [PERSON] - 2/5 частини житлового будинку і землекористувачем 1/2 частини земельної ділянки (а.с.8-10). 06.10.1995. [PERSON] подарував 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних споруд і будівель, що знаходиться в [ADDRESS], і розташований на земельній ділянці 472,0 кв.м. [PERSON] (а.с.17-18). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є користувачами суміжних земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] та [ADDRESS]. 26.11.2012 року [PERSON] уклала з КП «Чернігівське МБТІ» договір № 227 на виконання проектно-вишукувальних робіт (а.с.19). 30.01.14. рішенням Чернігівської міської ради надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), при умові розроблення та затвердження в установленому порядку землевпорядної документації протягом року [PERSON] по [ADDRESS], орієнтовною площею 0,0232 га (а.с.25). КП «Чернігівське МБТІ» було складено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0232 га розташованої за адресою [ADDRESS] в адміністративних межах Чернігівської міської ради (а.с.26-40). Однак відповідачка як землекористувач суміжної земельної ділянки [ADDRESS] відмовляє у підписі акту погодження меж земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст.118 ЗК України. Для приватизації земельної ділянки відповідно до ст. 198 ЗК України, необхідним є встановлення та узгодження її розмірів. Відповідно до п. б ч. 2 ст. 198 ЗК України, погодження меж із суміжними власниками та землекористувачами здійснюється при проведенні кадастрових зйомок, для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Таким чином, погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу слід вважати, що погодження меж не відбулося. З матеріалів справи вбачається, що при погодженні існуючих меж земельної ділянки було встановлено, що частина землі, яка знаходиться в користуванні позивачки на підставі рішення суду від 07.10.1992., була передана у власність [PERSON] при приватизації нею земельної ділянки. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Чернігівської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, який рішенням суду від 13.09.13. було задоволено (а.с.20-21), та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01.11.13. рішення залишено в силі (а.с.22-24). При ухваленні рішення від 13.09.13. Новозаводським районним судом м. Чернігова був взятий до уваги Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 15-13С від 27 червня 2013 року, яким визначено, що площа земельної ділянки [PERSON], що перебуває у фактичному користуванні, не відповідає державному акту на право власності на земельну ділянку та паркан земельної ділянки [ADDRESS] від земельної ділянки № 38, встановлений відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.1992р. та відповідно до акту про відвід меж земельної ділянки в натурі від 30.10.1980 та доданого плану земельної ділянки відведеного під індивідуальне будівництво (справа № 751/859/13-ц а.с.115-123). Зважаючи на встановлені судом обставини, надання Чернігівською міською радою позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, згідно зі ст.ст. 123, 151 ЗУ України, позивачка набула право на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою, землекористувачем якої є відповідачка [PERSON] Вказані норми передбачають також узгодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами і, виходячи з вимог добросусідства, відповідач мав право відмовити в узгоджені цих меж з підстав, визначених законом. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Чернігівської міської ради в частині передачі [PERSON] у власність безоплатно земельної ділянки площею по [ADDRESS], та визнано недійсним Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в свою чергу скористалася своїм правом на приватизацію землі та звернулася до КП «Чернігівське МБТІ» щодо розробки землевпорядної документації щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS], однак відмовою в погоджені меж цієї ділянки відповідачка перешкоджає позивачці в оформленні прав на земельну ділянку. Відповідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Outcome: approved