Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, який уточнила, та зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року, сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони мешкають окремо з липня 2015 року. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитини повноліття, щомісячно. При проведенні судового засідання 13.05.2016 року позивач не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с.36). Відповідач також подав до суду письмову заяву 13.05.2016 року, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову (уточненого) не заперечує, визнає заявлені позовні вимоги (а.с.37). Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, згідно свідоцтва про народження, сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони перебувають у шлюбі, укладеному 07.09.2013 року, але разом не проживають з липня 2015 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], а.с.8), дитина мешкає з позивачкою, що зазначено в позовній заяві, визнається відповідачем, тому не підлягає додатковому доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], працює на АТ «Мотор Січ», на посаді інженер-конструктор. На підставі наведеного, суд вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 15.02.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.2). За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 487,20 грн., який був сплачений нею при подачі позову до суду, хоча від сплати якого позивачка була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved