Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача. Як зазначила позивачка у позовній заяві, 22.12.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, в якому народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; після розлучення відповідач погодився добровільно виділяти кошти на утримання дітей, але цього не робить; у зв'язку з цим й звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів. Під час судового розгляду справи позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов, пояснила, що з лютого 2014 року вона та відповідач проживають окремо один від одного, але він не надає на утримання дітей ніяких грошей. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив суду, що окрім дітей позивачки, у нього є ще одна донька від першого шлюбу, на утримання якої він сплачує 1/4 частину свого заробітку; тому аліменти, стягнення яких вимагає позивачка, він вважає завеликими. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Своє батьківство відносно дітей відповідач [PERSON] не заперечує. Як свідчить довідка про склад сім'ї (а.с.7), діти на момент розгляду справи проживають разом із позивачкою в одній квартирі, цю обставину сам відповідач у судовому засіданні також не оспорює. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно чч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, відповідач [PERSON], який проживає окремо від дітей, зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки, з якою ті проживають. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, що відповідач на момент розгляду справи несе витрати на утримання ще однієї дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю [PERSON] - третьою особою по справі; позивач сплачує на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини свого заробітку; ці обставини визнала сама позивачка у судовому засіданні. У зв'язку з цим розмір аліментів - 1/3 частина від заробітку, як того вимагає позивачка, суд вважає завеликим, та зменшує їх розмір до 1/4 частини цього заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, позов [PERSON] має бути задоволений частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial