Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про визнання права власності на квартиру, свої позовні вимоги мотивує наступним чином. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1997 року Кролевецькою ЖЕК на імя [PERSON], зареєстрованого в Конотопському БТІ у реєстрову книгу за №28, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Оригінал правовстановлюючого документа було втрачено, а в неї залишилося лише його ксерокопія. 29 серпня 2016 року [PERSON] на імя голови Кролевецької міської ради було подано заяву про видачу дубліката втраченого свідоцтва про право власності на житло. 26 вересня 2016 року виконавчим комітетом Кролевецької міської ради [PERSON] було видано дублікат свідоцтва про право власності на житло на ім'я [PERSON]. Виконавчий комітет Кролевецької міської ради листом від 5 жовтня 2016 року з посиланням на ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відмовив їй у внесені відповідних відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно в зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло видано на імя [PERSON], а за реєстрацією право власності звернулася особа, що іменується імя [PERSON], тобто неналежна особа, що є підставою для відмови у державній реєстрації. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка та представник позивачки в судове засідання не зявилися. Із позовної заяви убачається, що представник позивачки просить суд розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. (а.с.5) Відповідач Кролевецька міська рада свого представника до суду не направила. Представник відповідача надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі його представника. Позов визнає (а.с.37) Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ст. 197 ч. 2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про право власності на житло кв.№28 по проспекту Миру, буд.№4, в м.Кролевець Сумської області, виданого 25 лютого 1997 року Кролевецькою ЖЕК, зареєстрованого в Конотопському БТІ у реєстрову книгу за №28 убачається, що зазначене житло належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.18) Вищезазначене свідоцтво про право власності було втрачене. У позивачки лишився лише дублікат свідоцтва про право власності на житло (а.с.26) В районній газеті «Кролевецький вісник» від 29 липня 2016 року №31 було опубліковано оголошення про загублене свідоцтво про право власності на житло на імя [PERSON], видане 25.02.1997 р. №28, зареєстрованого у Конотопському БТІ на підставі свідоцтва про право власності і записане у реєстрову книгу №28, вважати недійсним (а.с.23) Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, право власності на квартиру №28 в житловому будинку №4 по пр.Миру в м.Кролевець зареєстровано в КП «Кролевецьке РБТІ» в реєстровій книзі №31 під реєстровим №28 на імя [PERSON]. Документ, що підтверджує право власності є свідоцтво про право власності на житло, видане Кролевецькою житлово-експуатаційною конторою 25.02.1997 року (а.с.28). Як убачається, із технічного паспорту власником квартири №28 в житловому будинку №4 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області є [PERSON], [INFO], код [NUMBER] (а.с.29-30). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання права власності на квартиру №28 в житловому будинку №4 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області. 13 липня 1975 року народилася [PERSON], батьком якої зазначено [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.14) 01 липня 1980 року [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO], після встановлення батьківства прізвище, власне імя, по батькові [PERSON] стало [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.15, 16, 17) Із паспорта громадянина РФ, виданого 18.02.2006 року [PERSON], [INFO], уродженка м.Кролевець Сумської області (а.с.9-11, 12) Із довідки Державної фіскальної служби, виданої 27.07.2016 року убачається, що [PERSON], [INFO], має РНОКПП [NUMBER] (а.с.13). Згідно з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд.№4, кв.№28 на пр.-кт Миру м.Кролевець убачається, що із 02.08.1991 року у зазначеній квартирі була зареєстрована [PERSON], [INFO]. Крім того, у зазначеній квартирі з 02.08.1991 року була також зареєстрована і [PERSON], [INFO] (21-22) Зазначене вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а саме [PERSON]. Розбіжності у різних документах а саме у зазначені по батькові позивачки «Миколаївна» замість «Анатоліївна» виникли після визнання її батьком - [PERSON]. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що саме [PERSON] є власницею житла кв.№28 по проспекту Миру, буд.№4, в м.Кролевець Сумської області, це право не оспорюється відповідачем, а тому підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою права власності на зазначену квартиру. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ч. 2 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом. Відповідно до ст.ст.328, 383 ЦК України,

Outcome: approved