Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є дочка [PERSON] . Спільне господарство вони з відповідачем не ведуть, кожен з них проживає окремо, шлюбні стосунки вони не підтримують. З листопада 2019 року відповідач не бере активної участі у вихованні та утриманні дитини, досягти домовленості щодо цього питання вони не можуть. Вона одна не зможе забезпечити всім необхідним дитину, відповідач є здоровим, працездатним, працює без офіційного працевлаштування на заробітках в м. Києві (будівельні та ремонтні роботи), і може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, однак пояснив і те, що позивачка не проживає з дочкою, дитина проживає з матір`ю позивачки у с. Підріччя Камінь-Каширського району, в той час як сама [PERSON] проживає у м. Києві. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі, як батьки малолітньої дочки [PERSON] зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття. Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні дочки в достатньому обсязі не надає. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року на дітей віком до 6 років становить 1779 гривень. За змістом ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються на користь того, з ким проживає дитини. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дочка [PERSON] проживає з бабусею (матір`ю позивачки), тобто окремо від сторін. Зазначені обставини позивачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечила. Разом з тим, беручи до уваги, що між сторонами немає домовленості щодо їх участі в утриманні дитини і відповідач не заперечив проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1200 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково і стягувати з [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 11 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім, і відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. При визначені розміру аліментів, суд врахував вищезазначені обставини, а також матеріальне становище відповідача, який не працевлаштований та не має регулярного доходу, інші утриманці у нього відсутні, матеріальне становище дитини та стан її здоров`я, який є задовільним, а також і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на батька, так і на матір. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Позивачка не надала суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, а саме у розмірі 3000 грн. щомісячно. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial