Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

\~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкод у здійсненні її права користування та розпорядження квартирою № 147 в будинку № 11 по вул. Будівельників у м. Українка Обухівського району Київської області. Виселити [PERSON] з квартирою № 147 в будинку № 11 по вул. Будівельників у м. Українка,Обухівського району Київської області без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію за спричине\-ну їй моральну шкоду у розмірі 15000 грн., та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Обгрунтовуючи позов вона зазначила, що вона спільно з відповідачем по справі є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.08.2010 року за нею та відповідачем по даній справі [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На даний час відповідачка [PERSON] разом з [PERSON] проживають у спірній квартирі та займають кімнату площею 14,5 кв. м. а вона з донькою займають кімнату площею 20,9 кв.м. Відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її власністю, хоча має власне житло, відповідачка влаштовує сварки, ображає позивачку в зв»язку з чим вона змушена була зверталась з заявою до Обухівського РВ з цих підстав, і також змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити з підстав наведених в позові. Крім того вона зазначила, що оскільки відповідачка на даний час і не проживає в спірній квартирі, але може в майбутньому вселитись, то суду необхідно винести рішення про заборону її вселення в спірну квартиру. Відповідачка в судове засідання не з»явилась на адресу суду подала свої заперечення в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в зв»язку з їх безпідставністю, необґрунтованістю, а також неправдивістю відомостей викладених в позові. Третя особа [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог вимог, та зазначив, що відповідачка є його матір»ю, яка дійсно приїздила до нього в гості. Погостювавши декілька місяців мати поїхала. Мати його жодним чином не чинила перешкод позивачу, а проживала у його кімнаті, це позивачка чинила перешкоди та влаштовувала сварки, скандали, викликала міліцію, а все що вона зазначила в позові не відповідає дійсності, оскільки його мати є людиною похилого віку, психічно здоровою. Суд, вислухавши позивача, та третю особу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.08.2010 року встановлено факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу [PERSON], та [PERSON], та визнано за кожним з них право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло. У спільній квартирі зареєстровані та постійно проживають позивач з донькою та відповідач. Договір між сторонами про порядок володіння та користування спільним майном не укладався. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, та третьою особою, відповідачка [PERSON] перебувала в гостях у свого сина [PERSON] з січня 2015 року, до березня 2015 року, та проживала в кімнаті площею 14,5 кв. м. разом зі своїм сином в квартирі [ADDRESS]. На початку квітня вона виїхала до свого постійного місця проживання та реєстрації в [ADDRESS].. Відповідно до висновку ДІМ Українського МВМ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 23.01.2015 року встановлено, що позивачка зверталась з заяви до Обухівського РВ 16.01.2015 р., та 20.01.2015 р. з підстав несплати аліментів [PERSON], та з підстав, що відповідачка [PERSON] на її думку є хворою на туберкульоз. З тих підстав які зазначені в позові що їй чиняться перешкоди у здійснені її права користування та розпорядження майном відповідачем, позивачка до відповідних державних органів не зверталась. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладеного суд вважає що в задоволенні позову необхідно відмовити оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, та доказів на порушення його права відповідачем

Outcome: dismissed