Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Курахівська селищна рада, про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи тим, що 30 вересня 2016 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір дарування 47/100 нежитлових приміщень розташоване за адресо. [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці Курахівської селищної ради. Зазначене нежитлове приміщення є частиною спільної власності, з яких 19/100 частини належить [PERSON] , 34/100 частини [PERSON] та 47/100 частини позивачці. Приміщення сторін є відокремленими частинами об`єкта, належне їм приміщення має окремий вихід та може бути виділено у натурі. У зв`язку з тим, що вона не може реалізувати своє право на майно, а саме узаконити земельну ділянку, яка розташована під нежитловим приміщенням, так як всі питання, щодо нежитлового приміщення необхідно узгоджувати з співвласниками нежитлової будівлі, які не мають часу на проведення дій у державних органах, у силу своєї зайнятості, що порушує її право на вільне володіння майном. Просить суд ухвалити рішення, яким виділити у натурі майно, що належить позивачу на праві спільної часткової власності, а саме 47/100 частини нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення позивача. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24 грудня 2019 року залучено співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2020 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 березня 2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 24 вересня 2020 року надано Висновок експерта № 2333-2335 за результатами судової будівельно-технічної експертизи складеного 21 вересня 2020 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25 вересня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08 грудня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з підтримання позовних вимог та просили суд слухати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу без її участі та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Курахівська селищна рада, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справу без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до договору дарування частки нежитлової будівлі від 22 грудня 2016 року посвідчений приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Козирєвою Л.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1274, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 47/100 часток нежитлової будівлі-будівлі магазину загальною площею 83,4 кв.м, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці Курахівської селищної Ради. З інформаційної довідки № 159445832 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 березня 2019 року вбачається, що нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] є частиною спільної власності, з яких 47/100 частини належить [PERSON] , 34/100 частини [PERSON] , 19/100 частини [PERSON] . Відповідно з довідки виданої КП «Селидівське БТІ» № 110 від 20 березня 2018 року, зазначено, що Селидівське бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року не виконує реєстрацію прав власності на нерухоме майно, тому відсутні підстави видати свідоцтво на нежиле приміщення, яке має окремий вихід, розташоване за адресою [ADDRESS] з виділом частки 1/1. Згідно повідомлення № 442/109-18 від 14 березня 2018 року виданого міжміським управлінням у мм. Селидовому та Новогродівці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, позивачу було роз`яснено про необхідність всім співвласникам будівлі звернутись до Курахівської селищної ради для оформлення права спільного користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.\~317\~ЦК України,\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~317\~ЦК України,\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до\~вимог ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~319\~ЦК України,\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3\~ст. 358 ЦК України\~визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень частин 1, 2\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 41 Конституції України\~закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Як роз`яснено у п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364 ЦК України\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Тобто, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Пунктом 56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127\~встановлено процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, для цього потрібні наступні документи: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки, а саме: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). У разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. Отже, для державної реєстрації частину будинку як окремого об`єкту нерухомого майна з можливістю використання такого майна як самостійного об`єкту цивільних правовідносин реєстратору потрібно надати нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна або рішення суду та документи передбачені п. 54 Порядку. Як видно з обставин справи, позивач та відповідачі є співвласниками нежитлового будинку розташованого за адресою за адресою [ADDRESS] , з частками 47/100, 34/100 та 19/100 відповідно. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2333-2335, складеної 21 вересня 2020 року, зазначено, що об`єкт нерухомості, який розташований за адресою [ADDRESS] , за своїми конструктивними особливостями та технічними характеристиками придатний для розподілу в натурі між співвласниками у відповідності до їх часток (19/100; 47/100; 34/100) з урахуванням вимог нормативно-правових актів чинних на момент проведення дослідження. В дослідницькій частині з того питання та Додатку 1 до висновку, експертом наведено варіант розподілу (виділення часток) об`єкта нерухомого майнам (нежитлової будівлі), яке розташоване за адресою [ADDRESS] , яким враховано фактичний порядок користування приміщеннями будівлі співвласниками відповідно до їх часток з урахуванням нормативно-правових актів України чинних на момент складання висновку. Технічні обстеження, щодо виділення частки з об`єкта нерухомого майна (нежитлової будівлі), яке розташоване за адресою за адресою [ADDRESS] в натурі, що є у спільній частковій власності у відповідності до часток співвласників відсутні. Відповідно до висновку експерта вбачається, що нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] , фактично є відокремленим об`єктом із самостійним виходом, який не потребує додаткових переобладнань та з технічної точки зору може бути виділений в натурі. Зважаючи на гарантоване законом право позивача як співвласника у спільній частковій власності на виділення у натурі своєї частки, беручи до уваги висновок експерта, та те, що інші від інших співвласників не надано до суду своїх заперечень проти такого виділення, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також те, що \~існує технічна можливість для виділу позивачу частки даного нерухомого майна в натурі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та необхідним виділити в натурі позивачу 47/100 частини нежитлової будівлі-будівлі магазину, що перебуває на земельній ділянці комунальної власності за адресою [ADDRESS] , загальною площею 83,4 кв.м, (основна 38,5 кв.м, 13,8 кв.м, 16,7 кв.м, службова 3,3 кв.м, 5,3 кв.м, коридор 5,8 кв.м. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога про припинення права спільної часткової власності на частину нежитлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved