Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 5.6485 га, яка розташована на території Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області, поле №8, ділянка №326, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] щодо оформлення спадкового майна, але листом від 02.07.2014 року за вих. №290 102-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно і їй рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на те, що житловий будинок був збудований у 1982 році і належав її чоловікові на підставі запису в погосподарській книзі №5 сторінка 95, а земельна ділянка площею 5.6485 на підставі державного акту серії ІІІ-ОД №041924, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №271, вона вказане спадкове майно прийняла так як проживала разом з чоловіком в його будинку, а тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і просить суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 8). З свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що позивачка була дружиною померлого, а тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вона є спадкоємицею за законом 1-ї черги (а.с. 7). 20 червня 2014 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO], але листом №290102-14 від 02.07.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. З довідки №172 від 09.04.2014 року Кагарлицької сільської ради вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] згідно запису в погосподарській книзі №5 сторінка 95 належить [PERSON], його було збудовано у 1982 році (а.с. 12-14). Вказаний будинок має господарські будівлі та споруди: погріб, два сараї, навіс, гараж, убиральню, цистерну та огорожу, що підтверджується технічним паспортом виданим 5.11.2014 року ПП Одеське БТІ (а.с. 42-47). З державного акту серії ІІІ-ОД №041924 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 5.6485 га, яка розташована на території Кагарлицької сільської ради, поле №8 діл. №326. Вказаний акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №271 та видано Біляївською райдержадміністрацією 6 травня 2003 року. (а.с. 15). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З копії паспорту [NUMBER], що виданий 07.07.2012 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області на ім'я позивачки, вбачається, що вона з 02.09.1993 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). З довідки №173 від 09.04.2014 року вбачається, що [PERSON] проживала за вказаною адресою разом зі своїм чоловіком до дня його смерті (а.с. 10). Вказані вище обставини свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачкою після смерті її чоловіка, а тому суд вважає можливим визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved