Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про скасування арешту з належної їй частини квартири. В обґрунтування позову вказує, що їй - [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Вказує, що їй стало відомо на вказану квартиру 22.09.2007 року за № 5709167 зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови Придніпровського відділу ДВС в м. Черкаси серії АА 348920 від 27.08.2007 року. Вона зверталася з письмовими заявами до Придніпровського відділу ДВС в м. Черкаси для скасування вказаного обтяження, однак листом від 09.11.2018 року їй було в цьому відмолено у знятті вказаного арешту з посиланням на ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та роз`яснено, що такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Також вказує, що за нею (позивачкою) на даний час не має заборгованості як перед фізичними так і перед юридичним особами. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А тому, просить зняти арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , який був накладений на підставі постанови Придніпровського відділу ДВС від 27.08.2007 року, який зареєстровано за №5709167. Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань, до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просили позов задовольнити. Також просила врахувати, що нею помилково зазначено реєстраційний запис обтяження №5709167, яке вона просить скасувати, тоді як необхідно було вказати № 5709170. А тому, просила зняти арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, який був накладений на підставі постанови Придніпровського відділу ДВС від 27.08.2007 року та який зареєстровано за № 5709170. В судове засідання представник відповідача - Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з`явився, не повідомивши про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. В судовому засіданні 12.06.2019 року представник відповідача - Атамась Ю .О . не заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання представник відповідача - Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю., не з`явилася, Але 17.07.2019 року направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність представника. Також вказує, що у позивачки [PERSON] на даний час не існує боргів перед КП «Черкасиводоканал», заборгованість за рішенням суду станом на 15.07.2019 року погашена. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Вказане стверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло, виданим 25.06.1998 року Придніпровським райвиконкомом, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.07.2019 року та від 30.07.2019 року (а.с. 53, 54, 65-66). Також в судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Черкаського МУЮ, правонаступником якого є Придніпровський відділ ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2823 від 09.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради боргу в сумі 1121 грн. 26 коп. У вказаному виконавчому провадженні постановою державного виконавця Слимак В.В. від 27.08.2007 року АА № 479061 був накладений арешт на майно [PERSON] , а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] із забороною її відчуження. На підставі оригіналу вказаної постанови, з неї була знята копія № АА 348920 (а.с. 50). Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.07.2019 року та від 30.07.2019 року арешт нерухомого майна та заборона на його відчуження, яке належить [PERSON] , а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] був накладений на підставі постанови Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси АА № 348920 від 27.08.2007 року, державний виконавець Слимак В.В. та зареєстрований в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 5709170 (а.с. 54, 65-66). Як вбачається з листа Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 09.1.12018 року всі виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] , які перебували на виконанні в даному відділі, протягом 2008-2018 років завершені на підставах, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (а.с. 11). Крім того, із заяви КП «Черкасиводолканал» від 15.07.2019 року, яке і було стягувачем у виконавчому провадженні щодо боржника [PERSON] , в якому і був накладений спірний арешт, вбачається, що станом на 15.07.2019 року заборгованість за рішенням суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за водопостачання та водовідведення погашена і відповідно КП «Черкасиводоканал» претензій до останньої не має (а.с. 60). Також з матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ Слимак В.В. від 05.06.2009 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2823, від 09.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради боргу в сумі 1121 грн. 26 коп. був знятий арешт з майна, а саме з 1/3 частини квартир [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серія АА №479061 від 27.08.2007 року (видані копії АА №348920, АА № 348921). Однак вказане обтяження до даного часу з Реєстру заборон не вилучене. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Аналогічні норма містилася і в Законі України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (ч. 1 ст. 50). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2823 від 09.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради боргу в сумі 1121 грн. 26 коп., в якому постановою державного виконавця 27.08.2007 року був накладений арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , завершене ще в 2009 році в зв`язку з його виконанням і саме виконавче провадження вже знищене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] так, як арешт та заборона на відчуження майна, яке належить їй на праві власності, порушують її законні права на розпорядження своєю власністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved