Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 07 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. В період спільного проживання у них 13 лютого 2016 року народився син [PERSON], який на даний час є неповнолітнім та проживає разом із позивачкою і перебуває на її утриманні. Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду послужила поведінка чоловіка, який не приділяв уваги по вихованню сина, виявив байдужість, не надавав матеріальної допомоги на його утриманні, періодично зловживав спиртними напоями, на її зауваження не реагував. Сторони близько півроку разом не проживають і не підтримують подружніх відносин. За таких обставин їх шлюб на даний час носить формальний характер, поскільки кожен з них живе своїм окремим життям, а тому примирення між ними бути не може. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON], сина [PERSON] для проживання залишити з нею. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У судове засідання позивачка не зявилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на ВЕБ-сторінці Любарського районного суду, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 07 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Саух») [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №126821, актовий запис №54. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. 13 лютого 2016 року народився [PERSON], батьками якого, відповідно до свідоцтва про народження, записані [PERSON] та [PERSON]. Довідка №01-14/7136 від 05.06.2018 року Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради вказує на те, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], 16. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України,\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною 2 ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Сина [PERSON] залишити для проживання з позивачкою. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати повязані зі сплатою судового збору та за надання їй правової допомоги в сумі 1105,00 грн. На підставі ст.ст.84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 180 - 184 Сімейного кодексу України,\~

Outcome: approved