Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на земельну ділянку [ADDRESS], зобов'язавши відповідачку припинити користуватись належною позивачу на праві власності земельною ділянкою. Позов обґрунтовується тим, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 березня 2007 року, вона є власником земельної ділянки площею 0,0945 га, що розташована в [ADDRESS]. На підставі вказаного договору Чернігівським районним відділом земельних ресурсів 19 листопада 2007 року на її ім'я був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Зазначає, що з 2007 року по 2016 рік її сім'я постійно користувалась земельною ділянкою, а з 2016 року у зв'язку з хворобою чоловіка не мала можливості засадити земельну ділянку. Навесні 2017 року позивачка виявила, що земельна ділянка засаджена невідомою особою. Згодом стало відомо, що [PERSON] по договору купівлі - продажу від 31 березня 2017 року придбала земельну ділянку у [PERSON], яка ніби то отримала у власність спірну земельну ділянку 20 жовтня 2016 року. Вважає, що укладеними договорами купівлі-продажу вказаної земельної ділянки після 14 березня 2007 року грубо порушено її право власності, тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 11 грудня 2018 року представником відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач жодним чином не порушувала прав позивача, з аналізу роздруківки з Публічної кадастрової карти України вбачається, що позивачу та відповідачу належать різні земельні ділянки, які не межують між собою, різні за розмірами та цільовим призначенням. Тому вважає позовні вимоги не обгрунтованими та безпідставними. 21 грудня 2018 року позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому зазначає, що саме їй належить спірна земельна ділянка, відповідачка безпідставно користується земельною ділянкою з 2017 року, вважає, що порушене її право власності, просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити. Зазначили, що в державному акті на належну позивачу земельну ділянку чітко визначені межі земельної ділянки, її розмір, з ким межує. Відповідач визнала, що їй та позивачу належать дві різні земельні ділянки, різних розмірів та з різним цільовим призначенням, але відповідач продовжує використовувати земельну ділянку позивачки. Відповідач та її представник позов не визнали, зазначили, що належні позивачу та відповідачу земельні ділянки, це дві абсолютно різні земельні ділянки, вони мають різну площу, різне цільове призначення. Належна відповідачу земельна ділянка знаходиться за межами населенного пункту з цільовим призначенням для ведення садівництва. Представник третьої особи Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області Будлянський В.М. у вирішення питання поклався на розсуд суду. Суду зазначив, що [PERSON] правомірно на підставі чинного законодавства набула право власності на свою земельну ділянку. Земельна ділянка знаходиться за межами населенного пункту, розпорядником земель є Головне управління ДЗК. Позивач набула право власності на земельну ділянку на підставі рішення сільської ради, тобто у межах населенного пункту, оскільки сільська рада є розпорядником земель в межах населеного пункту. Представник третьої особи Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14 березня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Соломко І.І., зареєстрованого за № 2-961, [PERSON] прибала у [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, розташовану у [ADDRESS], площею 0,0945 га. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого виконкомом Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 28 лютого 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010783900023, кадастровий № [NUMBER], обмежень та сервітутів не встановлено. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд. (а.с.7). 19 листопада 2007 року на ім'я [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянка від 14 березня 2007 року, видано Державний Акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0945 га у межах згідно з планом, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010783900171, кадастровий № [NUMBER]. У Державному акті зазначено опис меж земельної ділянки: від А до Б - [ADDRESS]; від Б до В - діл. гр. [PERSON]; від В до Г - діл. гр. [PERSON]; від Г до Д - діл. гр. [PERSON].(оренда); від Д до А - діл. гр. [PERSON] (а.с.8) За договором купівлі - продажу земельної ділянки від 31 березня 2017 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Вознесенська сільська рада, площею 0,1200 га, з яких: 0,1200 га - рілля, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва. Опис меж земельної ділянки: від А до Б - землі державної власності (проїзд); від Б до В - землі запасу; від В до Г - землі державної власності (запас); від Г до А - землі запасу. Земельна ділянка під забороною (арештом) та у заставі, в податковій заставі не перебуває. Відсутність заборони відчуження зазначеної земельної ділянки та інших застав підтверджується витягами, сформованими 31 березня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В.(а.с.40-41). Земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на праві особистої власності згідно Наказу Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 10 жовтня 2016 року № 25-16185/14-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», Витягу з Державного - земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7403427642016, виданого Управлінням Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області 23 вересня 2016 року. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 жовтня 2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер 71297512, виданого 25 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиною Л.М., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1064112474255, номер запису про право власності 17067439. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані, згідно Витягу № НВ-7404497332017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (виданого Відділом у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, 29 березня 2017 року. З роздруківки з Публічно кадастрової карти України вбачається, що земельна ділянка [PERSON] площею 0,0945 га у межах згідно з планом з кадастровим номером [NUMBER] та земельна ділянка [PERSON] площею 0,12 га з кадастровим номером [NUMBER], є дві різні земельні ділянки, які не межують між собою. Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що і позивач, і відповідач надали підтверджуючі документи кожен на свою земельну ділянку, площа яких у правоустановлюючих документах різна, різний кадастровий номер земельних ділянок та згідно даних Публічно кадастрової карти України різне місцерозташування земельних ділянок. Відповідач у судовому засіданні стверджує, що обробляє саме свою земельну ділянку, надала підтверджуючі документи щодо місця розташування належної їй земельної ділянки. Позивач жодним доказом не підтвердила, що саме відповідач якимось чином чинить перешкоди у користуванні її земельною ділянкою. Не надала суду доказів щодо місця прозташування своєї земельної ділянки. Не вважала за потрібне призначити експертизу по справі. Виходячи з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладено, розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог [PERSON], оскільки нею не доведено, що відповідач [PERSON] користується ( засаджує) її земельну ділянку та чинить перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на її земельну ділянку. У випадку відмови у задоволенні позовних вимог відповідно до положень ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Представник відповідача [PERSON] просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Представник відповідача надала суду квитанцію № 1 до прибуткового касового ордера від 16 січня 2019 року про оплату [PERSON] 5 000 грн. за надання правничої допомоги по цивільній справі № 748/2983/188, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, згідно якого адвокатом витрачено 7,5 робочих годин на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн. 00 коп., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорара адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ч.8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків, тощо). Суду не надано договору про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] та адвокатом [PERSON], що не дає можливості суду достовірно встановити обсяг наданої правової допомоги адвоката та визначити її вартість. Клопотань про надання доказів протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів відповідачем по справі не заявлено. За таких обставин у стягнення витрат на правничу допомогу відповідачу слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed