Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка в серпні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем було укладено 08.08.1998 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею. Сімейне життя у них з відповідачем не склалися, у них різні характери, погляди на життя, вони не розуміють один одного, через що у них виникають сварки. Усі її намагання зберегти сімю позитивного результату не дали. Почуття любові та поваги між ними втрачено, примирення між ними не можливе. На даний час відповідач проживає окремо, через що їхня сім`я існує лише формально і вони стали чужими один для одного. Відповідач не надає коштів необхідних для утримання дітей. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з останнього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дітьми повноліття В судове засідання позивачка не зявилася, подала в суд письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити. Вказала, що після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище «Климук». Також просить не стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, подав в суд письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 073392 від 08.08.1998 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії І-СГ № 173686 від 04.08.1999 року та серії 1-СГ 212402 від 06.09.2001 року. В сімї виникають сварки, спільне життя у них не склалося, в сторін різні погляди на життя, вони не розуміють один одного. Відповідач належним чином не виконує свого обовязку по утриманню дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3«Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів», суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їхнім розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дітей не утримує, суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved