Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що 21.11.2003 року сторони уклали шлюб, однак спільне життя в них не склалося в результаті чого 21.12.2011 року шлюб було розірвано. В подальшому маючи певні надії на спільне проживання і виховання дітей сторони повторно 21.12.2011 року зареєстрували шлюб. Зазначає, що від шлюбу у сторін є двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя у їхнього подружжя так в подальшому і не склалося, в сім'ї відсутнє порозуміння та взаємна повага, як подружжя сторони вже більше одного року не проживають та не підтримують будь яких стосунків, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити її інтересам. Вказує, що їхні спільні з відповідачем діти залишаються проживати з позивачкою та відповідач не надає коштів на утримання дітей та між сторонами не досягнуто згоди про розмір добровільної сплати аліментів. Просить, суд, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 643,00 грн., та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 516,00 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами позивачки погодився, не заперечував проти розірвання шлюбу і згоден сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2011 року вбачається, що сторони уклали шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2323. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.2006 року. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.01.2012 року. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння, поваги та довіри. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько, [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, їх потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину і виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в твердій грошовій на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 643,00 грн., та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 516,00 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved