Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку вчинення нотаріальних дій. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її син, [PERSON]. У зв'язку зі смертю останнього відкрилася спадщина. В межах шестимісячного строку, встановленого законом, вона особисто звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, в якій було відкрито спадкову справу, із заявою про прийняття спадщини. Однак, пізніше, у зв'язку з хворобою її наміри змінилися і вона вирішила відмовитися від частки у спадщині на користь своїх неповнолітніх онуків, дітей померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по даній справі. Оскільки в цей час вона знаходилася в лікарні з переломом ноги, не мала фізичної можливості рухатися та особисто з'явитися до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи для того, що подати відповідну заяву про відмову від спадщини на користь неповнолітніх спадкоємців. Отже, заяву про відмову від спадщини нею було складено в приміщенні закладу лікування та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка приїхала за її викликом. У зв'язку з продовженням її перебування в лікарні та необхідністю проходження реабілітаційного періоду, заява про відмову від спадщини на користь відповідачів була направлена до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи поштою. Здійснивши відповідні дії, вона вважала, що її волевиявлення вчинено у відповідності до закону та не потребує оформлення будь-якими іншими документами. Дана впевненість була підкріплена тим, що ні приватний нотаріус, що посвідчував заяву про відмову від спадщини на користь неповнолітніх онуків, ні державний нотаріус, який вів спадкову справу та вчасно отримав зазначену заяву, з'ясувавши суть її волевиявлення, не надали інших роз'яснень про необхідність вчинення будь-яких додаткових дій. Тому про те, що державний нотаріус, за місцем розташування якого було відкрито спадкову справу, вважає, що для відмови від спадщини на користь інших спадкоємців необхідно було також скласти заяву про відкликання раніше поданої заяви про прийняття спадщини, вона дізналася лише після того, як розпочалася процедура видачі свідоцтв про право на спадщину. Поновити цей строк не було можливості через те, що у зв'язку з тривалим періодом відновлення рухливості зламаної ноги, і після виписки з лікарні, вона не мала можливості вільно рухатися та дістатися нотаріальної контори. Крім цього, через проблеми з ногою вона впала та отримала перелом руки. На підставі наведеного, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким надати їй додатковий строк для подачі заяви про відкликання заяви про відмову від спадщини, який встановити в 1 (один) місяць. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Законний представник неповнолітніх відповідачів - їх мати [PERSON] в судовому засідання повідомила суд про те, що обставини, наведені в позові, відповідають дійсності. Свою обізнаність з фактами, викладеними в позові, пояснила тим, що тривалий час до смерті [PERSON], який є батьком відповідачів, вони проживали з позивачкою всі разом однією сім'єю у одній квартирі, яка належить позивачці. Більшість питань побуту, утримання та виховання неповнолітніх спадкоємців вирішували разом. Тому, коли позивачка отримала травми та перебувала в лікарні, вона здійснювала за нею догляд. Вважає, що якщо позивачка виявила намір певним чином розпорядитися своєю часткою у праві на спадщину та здійснити відповідні дії, але не змогла дотриматися формальної процедури через хвороби і пропустила строк подання відповідної заяви нотаріусу, то такий строк може бути поновлений за рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, законного представника неповнолітніх відповідачів, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. Питання спадкування та здійснення права на спадкове майно регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та положеннями підзаконного нормативного акту - Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в редакції, яка була чинна на момент існування спірних правовідносин. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який є сином позивачки та батьком неповнолітніх відповідачів. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2011 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкова справа № 272/12 заведена Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Виходячи зі змісту ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивачка особисто звернулася із заявою про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 23.03.2012 року. Згідно з ч.1,5 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч.2,3 ст.1274 ЦК України передбачено права на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи. Встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Отже, право особи на відмову від спадщини, в тому числі на користь інших осіб, є беззастережним і обумовлюється лише дотримання строку подання відповідної заяви нотаріусу. Даний висновок підкріплюється положеннями пункту 3.11. Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в якому наведено, що заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою від підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи. Як встановлено в ході судового розгляду, позивачка реалізувала своє право на відмову від спадщини на користь інших осіб - неповнолітніх дітей спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], шляхом подання заяви про відмову від своєї частки у спадщині на їх користь. Відповідна заява була складена та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2012 року. Зазначену заяву було складено за місцем перебування позивачки, а саме: в Міській клінічній лікарні №? 8 по вул. Кондратюка, 6 в м. Києві, про що нотаріусом зроблено окреме посилання в тексті заяви. Перебування позивачки в лікарні та необхідність виклику нотаріуса до закладу лікування було обумовлено травмою, яку отримала позивачка, а саме переломом стегнової кістки ноги, у зв'язку з яким останній було проведено оперативне втручання та призначено реабілітаційні заходи. Дані факти підтверджуються Витягом з історії хвороби стаціонарного хворого № 10692, копія якого міститься в матеріалах даної справи. Заява позивачки про відмову від частки у спадщині на користь відповідачів знаходиться в матеріалах спадкової справи № 272/12 Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. Дану заяву у зв'язку з перебуванням [PERSON] в лікарні було направлено до державної нотаріальної контори цінним листом з описом вкладення від 04.06.2012 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи письмовими доказами. У зв'язку з викладеним, суд дійшов до висновку, що позивачкою були вчинені передбачені Законом дії щодо прийняття спадщини після померлого [PERSON] та в подальшому щодо відмови від спадщини на користь інших спадкоємців. Дії щодо відмови від спадщини на користь інших спадкоємців відповідають її справжньому волевиявленню і не суперечать нормам цивільного законодавства щодо прав особи на спадкування. Однак, як пояснила представник позивачки в судовому засіданні, нотаріус Дванадцятої Київської нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи вважає, що для видачі свідоцтв на спадщину з урахуванням відмови позивачки від частки у спадщині на користь відповідачів, позивачці необхідно було подати заяву про відкликання раніше поданої заяви про прийняття спадщини в межах строків, встановлених нормою ст. 1270 ЦК України. Порядком вчинення нотаріальних дій врегульовано лише спеціальну ситуацію, в якій спадкоємець направляє заяву про прийняття спадщини поштою, а потім особисто з'являється до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини. За таких обставин положеннями пункту 3.24. Порядку встановлено, що у разі якщо спадкоємець відправив нотаріусу за місцем відкриття спадщини поштою належно оформлену заяву про прийняття спадщини, а потім особисто з'явився до нотаріуса і подав заяву про відмову від спадщини, нотаріус бере до уваги ту заяву, яка була зареєстрована першою у Журналі реєстрації вхідних документів. Натомість, дане правове регулювання не може були застосовано до спірної ситуації з огляду на те, що її обставини не є тотожними наведеним у нормі. Судом встановлено на підставі письмових доказів справи, що в даному випадку позивачка особисто подала заяву про прийняття спадщини, а в подальшому через обмеження фізичних можливостей направила до нотаріальної контори поштою заяву про відмову від спадщини на користь відповідачів. Заяву про відкликання раніше поданої заяви про прийняття спадщини не було нею подано у межах шестимісячного строку, встановленого нормою ст.1270 ЦК України, через те, що в період проходження реабілітації після операції на зламаній нозі, вона зламала руку, і це стало додатковою причиною її неспроможності дістатися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи для вчинення відповідних дій та отримання необхідних роз'яснень. Наведені обставини знаходять своє підтвердження матеріалами справи, зокрема, отримання позивачкою повторної травми підтверджується довідкою відповідного лікувального закладу від 12.02.2013 року. Оскільки норми цивільного законодавства передбачають можливість поновлення строків, пропущених з поважних причин, і зокрема, таке поновлення є можливим за аналогією ст.1272 ЦК України, суд на підставі досліджених доказів вважає, що строк подання заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачкою з незалежних від неї причин, подання такої заяви відповідає її справжній волі, але не було вчинено за наявності об'єктивних обставин, а тому причини пропуску строку є поважними і підлягають відновленню. Нормою ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист її цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства України. Щодо способів захисту прав та інтересів особи Верховним Судом України у Постанові від 21.05.2012 року № 6-10цс11 висловлена правова позиція, в якій, зокрема зазначено, що матеріально-правові способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст.16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Таким чином, необхідною умовою задоволення вимог позивачки про поновлення строку вчинення нотаріальних дій є встановлена судом поважність причин пропуску такого строку. Одночасно з тим, судом перевірено, що поновлення цього строку не впливає на права інших осіб, в тому числі тих, що входять до кола спадкоємців разом з позивачкою. Адже, право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги гарантовано нормою ч.2 ст.1274 ЦК України. При цьому згідно з нормою ч.3 ст.1274 ЦК України, спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим наявність обставин, якими позивачка обґрунтовує своє позовні вимоги, та приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved