overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що сторони проживали в цивільному шлюбу з 2010 року. Від спільного проживання сторони мають дитину, сина - [PERSON], [INFO] року, який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивачка 23.02.2015 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення нею повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач до судового засіданні не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Обов'язок утримувати дітей до повноліття передбачено ст.. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що сторони проживали в цивільному шлюбу з 2010 року. Від спільного проживання сторони мають дитину, сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивачка 23.02.2015 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення нею повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач до судового засіданні не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Обов'язок утримувати дітей до повноліття передбачено ст.. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що сторони розірвали шлюб 01 листопада 2006 року. Від шлюбу сторони мають дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка 09.09.2016 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення ними повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач до судового засіданні не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з у позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину до досягнення нею повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.1995 року по 24.12.2001 року. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою, навчається в Криворізькому Державну Комерційному технікуму, і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка 29.01.2015 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до 23-х років. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю та згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з уточненим позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З позову вбачається, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2017 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивачка 24 листопада 2016 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), на дітей щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення ними повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила суд в повному обсязі задовольнити її уточнений позов. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7- 8). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у вигляді 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину до досягнення нею повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з уточненим позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З позову вбачається, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2013 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивачка 14 листопада 2016 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей і до досягнення ними повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача до судового засідання не зявилися , представник відповідача надав суду письмову заяву про згоду з у уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у вигляді 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину до досягнення нею повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача, також стягненню на користь позивача підлягають витрати на юридичну допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з уточненим позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позову вбачається, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка 11 січня 2011 року звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), на дитину, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини і до досягнення ними повноліття на свою користь. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнений позов підтримала в повному обсязі, та просила суд задовольнити. Відповідач до судового засіданні не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з у уточненими позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутністю. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Обов'язок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у вигляді 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину до досягнення нею повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 19 вересня 1981 року вона уклала із відповідачем шлюб, який був зареєстрований Семенівським райвідділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 67. Від шлюбу мають сина, [INFO]. Син одружений, проживає на даний момент окремо. Сімя розпалась по причині пияцтва відповідача та проживання його з іншою жінкою. Подальше спільне проживання разом та збереження сімї неможливе. Спору про поділ майна не має. Позивачка прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що з відповідачем з вересня місяця 2015 року не підтримує стосунків, сімя розпалась, збереження сімї неможливе, на примирення з відповідачем не згодна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 19 вересня 1981 року позивачка уклала із відповідачем шлюб, який був зареєстрований Семенівським райвідділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 67. Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КЕ № 396508 від 19.09.1981 року. Згідно довідки виконавчого комітету Семенівської селищної ради Полтавської області про склад сімї №4614 від 18.11.2015 року, [PERSON] проживає в [INFO]. У складі сімї має чоловіка [PERSON],[INFO] (а.с.5). Відповідно частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу, а також враховуючи те, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, не мають наміру їх поновлювати, сімя розпалась, подальше спільне проживання разом та збереження сімї неможливе, на підставі вищенаведених фактів, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суді із позовом до Самбірської міської ради Львівської області в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, влітку 2013 року за житловим будинком [ADDRESS] самочинно збудувала капітальний гараж розміром 4,30 х 9,75 м. 24 квітня 2012 року Самбірська міська рада Львівської області видала рішення про погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на складання проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів та надання у власність. На місці де побудовано гараж позивачка за власні кошти придбала та завезла 20 машин грунту та 10 машин щеня та вирівняла площадку для забудови. Біля її гаража також побудовано ще декілька гаражів. Даним гаражем вона користується пів року і претензій з боку сусідів не має. У листопаді 2013 року позивачка звернулася із заявою до Самбірської міської ради Львівської області про узаконення гаражу та надання земельної ділянки, однак їй у цьому відмовлено, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Пицик Р.Є. в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] проживає [ADDRESS] разом із сім'єю. Із наявного в матеріалах справи технічного паспорта від 13 листопада 2013 року, вбачається, що гараж розташований у [ADDRESS], розміром 4,30 х 9,75 м. і має присвоєний № 8, загальною вартістю 116,933,00 грн. Згідно проекту землеустрою та доданих до нього необхідних документів вбачається, що [PERSON] відведено земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу площею 0,0026 га., на території [ADDRESS] Із рішення Самбірської міської ради Львівської області від 24 квітня 2012 року № 20, вбачається, що вирішено погодити місце розташування земельних ділянок та дати дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів. Згідно висновку відділу архітектури та містобудування міста Самбора від 28.05.2013 року № 1/1-160 вбачається, що погоджено проект відведення земельної ділянки, що відводиться гр. [PERSON], яка розташована на території [ADDRESS] площею 0,0026 га. та підтверджується що земельна ділянка немає наявних обмежень на використання і не обтяжена сервітутами. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема у правочинів. У відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суді із позовом до Самбірської міської ради Львівської області, третя особа реєстраційна служба Самбірського МРУЮ Львівської області про визнання права власності на майно, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що даний гараж збудовано у 1973 році, і жодних заперечень з боку державних органів та сумісних власників будівель не було. Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради № 622 від 24.12.2012 року « Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна » було вирішено оформити право приватної власності фізичної особи на об'єкт нерухомого майна - гараж [ADDRESS] загальною площею 30,1 кв. м. на позивачку [PERSON] в цілому. Позивачка звернулася до реєстраційної служби Самбірського МРУЮ Львівської області із заявою про проведення державної реєстрації свого права власності на гараж, однак із було повідомлено, що рішення органів місцевого самоврядування з 01.01.2013 року не є правовою підставою для реєстрації права власності та видачу свідоцтва про право власності на майно а підставі ст. 18,19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень », а тому змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, але представила суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, даний позов підтримує. Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І у судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення. Представник реєстраційної служби Самбірського МРУЮ Львівської області у судове засідання не з'явився, але представив суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, покладається на думку суду, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] проживає [ADDRESS] разом із сім'єю. Із наявного в матеріалах справи технічного паспорта від 02 листопада 2012 року, вбачається, що гараж розміром 30,1 кв. м. розташований у [ADDRESS], загальною вартістю 34,453,00 грн. Згідно висновку про проведення обстеження технічного стану та доданих до нього необхідних документів вбачається, що за результатами проведення обстеження а саме: гаража [ADDRESS] визначено технічний стан - добрий і відповідає чинним будівельним нормам і правилам, а також відповідає протипожежним, санітарно - епідеміологічних нормам, придатний до подальшої експлуатації. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема у правочинів. У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved