Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02.08.2008 у Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що протягом останнього року стосунки з відповідачем погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Причиною розпаду їх сім`ї послужило те, що відповідач зловживає спиртними напоями, приховує додатковий дохід від сім`ї, піднімає на неї руку, зраджував їй у подружній вірності під час її третьої вагітності. Відповідач є неадекватною, агресивною людиною, вчиняє бійки з односельчанами. Все це призвело до того, що вона втратила до відповідача почуття поваги та любові. З жовтня 2018 року вони припинили підтримувати шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, стали проживати окремо. Примирення між ними неможливе, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, оскільки позивачка зрадила йому в подружній вірності, що підтверджується експертним висновком про біологічне батьківство № MG19-76073 від 12.09.2019, відповідно до якого він не є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2008 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №12 /а.с. 5/. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 7-9/. Як вбачається з долученого до матеріалів справи відповідачем експертного висновку про біологічне батьківство № MG19-76073 від 12.09.2019, [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, чого відповідач не заперечив у судовому засіданні. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх малолітніх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved