Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 20.07.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Сієрра д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Хюндай Елантра д/н [NUMBER], що належить їй на праві власності. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок останньої їй було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 7813 грн., що складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 3906 грн. 50 коп. та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 3906 грн. 50 коп. Фактичні витрати на ремонт автомобіля склали 3729 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу АС/3649210 від 04.07.2013 року. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 3906 грн. 50 коп., що складає розмір втрати товарної вартості автомобіля, франшизи в сумі 1000 грн., а всього 4906 грн. 50 коп.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» вартість відновлювального ремонту в сумі 2729 грн. та стягнути солідарно з обох відповідачів витрати на правову допомогу адвоката в сумі 700 грн., на оплату послуг експерта в сумі 400 грн. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.04.2014 року провадження по справі в частині заявлених позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» було закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання заявлених позовних вимог до [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням поданої позивачкою письмової заяви, повторної неявки відповідача в судове засідання, судом у відповідності до ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.07.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Сієрра д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Хюндай Елантра д/н [NUMBER], що належить на праві власності позивачці [PERSON] Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 20.07.2013 року, під час якого було пошкоджено належний позивачці автомобіль Хюндай Елантра д/н [NUMBER]. Згідно наданого позивачкою висновку експертного дослідження від 02.09.2013 року №0109/13/13 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Хюндай Елантра д/н [NUMBER] становить 7813 грн. та складається з вартості відновлювального ремонту в сумі 3906 грн. 50 коп. та втрати товарної вартості автомобіля в сумі 3906 грн. 50 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля Форд Сієрра д/н [NUMBER], була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу АС/3649210 від 04.07.2013 року. Вказаною страховою компанією позивачці було відшкодовано розмір фактично понесених збитків, що згідно акту виконаних робіт №Дп-0001512 від 12.08.2013 року склали 3729 грн., за виключенням франшизи в сумі 1000 грн. Таким чином, не відшкодованими залишились збитки в сумі 4906 грн. 50 коп., що складаються з суми франшизи в розмірі 1000 грн. та втрати товарної вартості належного позивачці автомобіля в сумі 3906 грн. 50 коп. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованими і підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути завдану матеріальну шкоду в сумі 4906 грн. 50 коп. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом». Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Таким чином, оскільки згідно діючого законодавства оцінка майна для визначення розміру збитків є обов'язковою, з відповідача на користь позивачки також слід стягнути понесені останньою витрати по сплаті послуг експерта в сумі 400 грн., понесення яких підтверджується квитанцією від 02.09.2013 року. Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 700 грн., понесення яких підтверджується наданою до позову квитанцією до прибуткового касового ордеру, копією договору від 21.10.2013 року про надання правовою допомоги, розрахунку вартості адвокатських послуг, що не перевищують розмірів, встановлених Законом України «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі викладеного та

Outcome: approved