Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0, 1592 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, та розташована за адресою: вул. Руднєва, 36 смт Котельва Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 27 квітня 2015 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за законом на майно померлого батька [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 1592 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, та розташована за адресою: вул. Руднєва, 36 смт Котельва Котелевського району Полтавської області. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с.10). У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 11.04.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 29). Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 11.04.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 38). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] надіслав до суду листа № 207/01-16 від 07.04.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 28). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа від 08.04.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с.27). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-39), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється донькою [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про народження серії VI-УР № 1635136 від 30.01.1964 року (а.с.8). Після укладення шлюбу змінила прізвище на «Москаленко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 04.08.1984 року (а.с. 9). [PERSON] помер 27 квітня 2015 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 290566, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області 27.04.2015 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Донька [PERSON] стала спадкоємицею першої черги за законом. Отже, спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0, 1592 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, та розташована за адресою: вул. Руднєва, 36 смт Котельва Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 27.04.2015 року, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 000304, виданого 30 жовтня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради народних депутатів від 31 березня 1995 року № 76 (а.с. 16). При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 16) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 96/02-14 від 18.02.2016 року, до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області земельна ділянка спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 10). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 16.11.2015 року № 843, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 14). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер 27.04.2015 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивачка [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємиця за законом на майно померлого батька отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] № 207/01-16 від 07.04.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 38/2015 на майно [PERSON], померлого 27.04.2015 року, місце проживання якого було: смт. Котельва Котелевського району Полтавської області. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що надійшла 18.02.2016 року, від [PERSON], дочки померлого; заява про відмову від прийняття спадщини, що надійшла 09.06.2015 року від [PERSON] , онуки померлого, яка є спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько [PERSON], син [PERSON] , помер 06.10.2000 року; При цьому, приватним нотаріусом на імя [PERSON] Петрівни18.02.2016 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: смт. Котельва Полтавської області вул. Руднєва, 36 (а.с. 12-13, 28). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом на майно померлого батька [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 0, 1592 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, та розташована за адресою: вул. Руднєва, 36 смт Котельва Котелевського району Полтавської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved