Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія 1-НМ № 062530 від 21.11.2008 року. На даний час у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. . Відповідач проживає окремо, не займається вихованням дітей та не допомагає їм матеріально, працездатний, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні звернулася до суду з заявою про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, витрати за надання правової допомоги просить не покладати на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенціїї ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про шлюб серія 1-НМ № 062530 від 21.11.2008 року встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2008 року, про що у виконкомі Великотурянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 28. Про те, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони по справі, свідчать копії свідоцтв про їх народження серія 1-НМ № 151705 від 24.03.2010 року, актовий запис за № 12, та серія 1-НМ № 195535 від 07.02.2012 року, актовий запис за № 2. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Статтею 182 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як вбачається з п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі працездатний, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який не працевлаштований та не має стабільного заробітку, суд вважає за необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved