overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Позивачка зазначила, що від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Протягом останніх двох років сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка вказала, що на даний момент спільне господарство та сумісне проживання припинено. Тому позивачка і звернулась до суду та просила шлюб розірвати. Також, позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій просила позов розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задоволити. Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки доказів, що є в справі, достатньо для розгляду позову по суті, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб сторін існує формально. Підставами для припинення шлюбно-сімейних стосунків було те, що сторони мають різні погляди на подружні обов'язки та сім'ю, не можуть прийти однієї думки при вирішенні сімейних проблем, а також сварки, які відбувались між сторонами з цього приводу. За цей час примирення сторони не досягли. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного вище, того, що відповідачем позов визнано, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою, подальше спільне життя може суперечити інтересам сторін та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 551, 21 грн. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивачка прийшла до висновку, що їх шлюб зберегти неможливо, тому і просить його розірвати. Також, позивачка просила судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій просила позов розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки доказів, що є в справі, достатньо для розгляду позову по суті, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спільного господарства подружжя не веде, сімейних стосунків не підтримують, мешкають окремо, сім'я сторін існує формально. Підставами для припинення шлюбно-сімейних стосунків було те, що сторони мають різні погляди на подружні обов'язки та сім'ю, не можуть прийти однієї думки при вирішенні сімейних проблем, а також сварки, які відбувались між сторонами з цього приводу. За цей час примирення сторони не досягли. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою, подальше спільне життя може суперечити інтересам сторін та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що у останні роки чоловік не забезпечував родину матеріально, не приділяв їй належну увагу, ухилявся від шлюбних стосунків, у зв'язку з чим виникали суперечки. Тому позивачка звернулась до суду та просила розірвати шлюб. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви у яких вони просили розглянути позов по суті у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.10.98 р. між сторонами Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, було зареєстровано шлюб (а.с. 3). Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сімейні відносини між сторонами не склались. Причина розпаду сім'ї - відсутність між сторонами взаєморозуміння, любові і довіри. З червня 2011 року сторони проживають окремо, подружні відносини між сторонами припинені, загального бюджету вони не мають. Сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, взаєморозуміння, довіри, спільного господарства не ведуть. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільним побутом та взаємними правами та обов'язками не пов'язані. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За весь цей час примирення сторони не досягли, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом посилаючись на те, що вона з 30 листопада 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу, позивачка народила сина - [PERSON] , [INFO]. Проте відповідач по справі ухиляється від належного матеріального утримання їх сім'ї, дружини та дитини, не піклується про дочку та не допомагає. Позивачка зазначає, що син перебуває на повному її утриманні, хоча матеріальне забезпечення останньої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя, оскільки перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, дружини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягення сина трьохрічного віку. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував частково, пояснюючи це тим, що він не має достатнього доходу для утримання дитини та дружини в розмірі кожну по 1\\4 частину з усіх видів заробітку. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.11.2013 року. (а.с.7). [INFO] року позивачка народила в шлюбі сина - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Встановлено та підтверджено в судовому засіданні відповідачем, що [PERSON] після свого народження проживає зі своєю матірю - позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи дослідженні матеріалами справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що представник позивачки в судовому засіданні відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, довела позовні вимоги частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 09.09.2016 року, просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.09.1989 року із відповідачем відділом РАГС міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис № 2633. За змістом позову від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] З початку листопада 2015 року подружжя припинило шлюбні відносини внаслідок відсутності спільних інтересів, окрім дитини. Сторони перестали цікавитись спільними проблемами. Позивач зазначає, що поновлення подружнього життя неможливе. Дитина після розірвання шлюбу за домовленістю сторін проживатиме із матір'ю, крім того, досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які батько буде надавати на утримання сина. Позивачка просить залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Відповідач згідно з заявою заявлений позов визнає на зазначених в ньому обставинах, просить розглянути справу без його участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 23.09.1989 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №2633. (а.с.6). Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією відповідного свідоцтва про наодження серії [NUMBER] (а.с.7). Дитина за згодою сторін після розірвання шлюбу мешкатиме разом із матір'ю. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені з початку листопаду 2015 року. Між сторонами досягнуто згоди щодо щомісячного розміру аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.. За наявності законних підстав суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити за позивачкою на її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 11.08.2015 року, просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.07.2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, укладений з відповідачем. За змістом позову від шлюбу подружжя дітей не має, зазначає про спонтанність та необдуманість рішення про одруження сторін. На даний час спільне життя сторони не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Позивачка просить залишити після розірвання шлюбу прізвище «Антонець». Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] згідно заяв, наявних в справі, заявлений позов визнають, просять розглянути справу без участі сторони відповідача. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС №156362, 18.07.2015 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №567 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя дітей не має, сторони не можуть досягти згоди щодо розірвання шлюбу шляхом подання заяви до органів реєстрації актів цивільного стану. Подружні стосунки між сторонами припинені, подружжя мешкає окремо, спільне господарство не ведеться. Майновий спір між подружжям відсутній. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За наявності законних підстав суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сімї суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити за позивачкою на її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «Антонець».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 17.12.2015 року (згідно з штампом на поштовому конверті), просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.07.1994 року із відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сазонова». За змістом позову від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має, зазначає про наявність різних поглядів на сумісне життя та втрату почуття любові між подружжям. З листопада 2014 року спільне життя сторони не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається зі змісту позову, збереження шлюбу та подальше сумісне життя неможливе, оскільки суперечить інтересам позивачки. Позивачка разом із позовною заявою надала до суду клопотаня про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Відповідач згідно з заявою, поданою до суду 22.03.2016 року, позовні вимоги визнає на зазначених обставинах, просить розглянути справу без його участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО №252985, 09.07.1994 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецьк, актовий запис №342 від 09.07.1994 року (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має, сторони не можуть досягти згоди щодо розірвання шлюбу шляхом подання заяви до органів реєстрації актів цивільного стану. Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2014 року, подружжя мешкає окремо, спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За наявності законних підстав суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сімї суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити за позивачкою на її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «Сазонова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 20.03.2016 року, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути сплачений судовий збір. За змістом позову подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 року, від шлюбу має спільну дитину - доньку [PERSON], яка мешкатиме після розірвання шлюбу з позивачкою. Подружнє життя сторін не склалося внаслідок втрати почуттів любові та поваги, спільне господарство не ведеться. Позивачка зазначає про неможливість примирення подружжя, питання про стягнення аліментів та поділ спільної сумісної власності буде вирішено окремо, змінювати прізвище на дошлюбне наміру не має. Позивачка в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову на зазначених підставах. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, втім, вважає, що судовий збір має бути розподілений між сторонами порівну. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову у зв'язку із наступним. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21.08.2010 року, між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №674 від 21.08.2010 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами фактично припинені внаслідок втрати взаємних почуттів любові та поваги, спільне господарство не ведеться. Дитина за спільною згодою сторін мешкатиме разом з позивачкою. Питання про стягнення аліментів та поділ майна буде вирішено окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права сторін. Згідно з ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивачки, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved