Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи тим, що з 06.08.1994року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний за рішенням суду від 02.09.2013р. За час зареєстрованого шлюбу подружжям набуто наступне майно : пилосос вартістю 339грн., холодильник LG - 2169грн., телефон-факс «Panasonic» - 728грн., кухня «Дарина» - 4170грн., м»який куточок кухонний - 750грн., стіл кухонний - 650грн., витяжка - 470грн., газовий котел -4500грн., пральна машина LG - 2050грн. Також, в квартирі [ADDRESS] церква за спільні кошти ними було проведено ремонт в тому числі : заміну вікон - 3079грн., заміну дверей - 1535грн., заміну вхідних дверей - 1769грн., ремонт даху - 15228 грн., встановлений паркан -2200грн. Також, за спільні кошти подружжя був придбаний автомобіль ГАЗ 2752 -104, вартістю 35000грн., Всього майна на суму 74637,0грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд поділити спільно нажите майно подружжя та виділити позивачці холодильник, пральну машину, відповідачу решту майна та стягнути з відповідача грошову компенсацію за половину вартості наступних речей : автомобіля - 31655грн., газового котла - 2250грн., метало пластикових вікон- 1539грн., міжкімнатних дверей - 767,50грн., вхідних дверей - 884,50грн., ремонту даху 7614грн. та секцій паркану - 1100грн. При цьому, послалася на норми ст..ст.60,69,70 СК України. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що добровільно поділити майно можливості не має, а тому просила суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за договором позовні вимоги підтримали, погодилися з переліком майна та його вартістю, визначеному сторонами за спільною згодою, що засвідчено підписом позивачки в судовому засіданні 11.03.2014р. всього на суму 29699грн. Також, підтримали позовні вимоги щодо стягнення з відповідача половини вартості автомобіля, згідно висновку експерта про його вартість та половину вартості ремонту у квартирі, згідно накладних та квитанцій про придбання матеріалів. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували у поділі спільно набутого майна подружжя, але при цьому, просили поділити його таким чином, що холодильник LG, вартістю - 2000грн., залишився відповідачу. Також погодилися в судовому засіданні 11.03.2014р. з переліком та вартістю майна, яке придбано подружжям за час шлюбу. В частині поділу витрат на ремонт квартири, даху, паркану, просили відмовити, мотивуючи тим, що ремонт дійсно проводився, але кошти на його проведення надавалися 3-ю особою, яка є співвласником квартири. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення щодо частини позовних вимог про стягнення половини грошових коштів витрачених на ремонт квартири, послався на ті обставини, що ремонт проводився за його безпосередньої участі та за його грошові кошти. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, заслухавши покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно з ч.1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.372 цього Кодексу у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1994року по 13.09.2013року, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду та не заперечується сторонами. Відповідно до погодженого сторонами та підписаного в судовому засіданні 11.03.2014року переліку спільно придбаного майна подружжя вбачається, що сторонами за час перебування у зареєстрованому шлюбі було придбано наступне майно: Телевізор «Електрон» - 1200грн.; пральна машина LG - 1700грн.; телевізор LG - 2600грн.; ДВД програвач LG - 1,0грн.(по акції); програвач ком пакт дисків LG - 650грн.; комп»ютер (в складі системного блоку, мишки, монітору, колонок, клавіатури, блоку живлення) - 2500грн.; комод - 300грн.; цифр.фотоапарат «Canon» - 1850грн.; пилосос LG- 200грн.; куточок м»який - 500грн.; стіл - 650грн.; телефон - факс - 728грн.; два килима - 2300грн.; штори - 400грн.; тюль - 300грн.; кухня «Дарина» - 3000грн.; карниз - 50грн.; кухонна витяжка - 270грн.; мийка вбудована - 200грн.; газовий котел - 2500грн.; газове обладнання - 400грн.; стінка меблева -200грн.; білизна - 300грн.; софа «Глорія» - 800грн.; диван - розкладушка - 1300грн.; холодильник LG - 2000грн.; м»який куточок ( кутовий диван, крісла) - 1000грн., автомобіль ГАЗ вартістю згідно з експертним висновком - 33216,15грн. Тобто, судом враховано, що сторони за спільним погодженням визначили, що всього за час зареєстрованого шлюбу ними було придбано майна в квартирі на загальну суму 29699грн. та автомобіль ГАЗ 2752-104 д.н. [NUMBER], який був зареєстрований на ім.»я [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2005року. Згідно висновку авто товарознавчої експертизи №14 від 03.02.2014р. вбачається, що ринкова вартість автомобіля ГАЗ 2752 складає 33216,15грн., а на проведення експертизи сплачено 526,40грн., що підтверджено квитанціями та не заперечували сторони. Позивачка просила в судовому засіданні виділити їй майно з урахуванням тих обставин, що нею було вивезено з квартири відповідача наступні речі: пральна машина, телевізор LG, ДВД програвач LG, програвач ком пакт дисків LG, комп»ютер зі складовими, комод, а тому просила виділити їй ще холодильник. Відповідач погодився залишити у позивачки майно, яке нею було вивезено з квартири, але заперечував у виділенні позивачці - холодильника, посилаючись на те, що позивачка вже отримала всю побутову техніку, а йому залишила лише меблі. Враховуючи викладене, суд вважає, що при розподілі майна подружжя необхідно врахувати всі обставини, які мають значення для вирішення спору. Так, в судовому засіданні сторони послалися на те, що цифровий фотоапарат вони дійсно придбавали, але на час розгляду справи у суді, фотоапарату в наявності у кожного з них не має, про що сторони налали суду письмові заяви. А тому, суд вважає, що фотоапарат необхідно виключити з переліку майна, що підлягає поділу, виходячи з того, що поділу підлягає лише майно, яке є в натурі.. Остаточно, суд вважає за необхідне поділити майно на суму 29699 - 1850= 27849грн., а сторонам підлягає виділенню майно на суму з розрахунку 27849 : 2 = 13924,5грн. До складу майна, що підлягає виділенню позивачці необхідно включити майно, яке вже перебуває у неї за адресою [ADDRESS]: пральна машина, телевізор LG, ДВД програвач LG, програвач ком пакт дисків LG, комп»ютер зі складовими, комод, всього майно на суму 7751,0грн. та додатково виділити позивачці наступне майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] : два килими - 2300грн.; софа - 800грн.;штори та тюль - 700грн.; пилосос - 200грн.; м»який куточок ( кутовий диван, крісла) - 1000грн., телефон факс -728грн.; стіл - 650грн.; куточок м»який кухня - 500грн., всього на суму 6878грн. Тобто, при такому поділі майна, позивачка отримує всього майна на суму 7751 + 6878 = 13629грн. Відповідачу підлягає виділенню наступне майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]: телевізор Електрон, вартістю 1200грн., кухня «Дарина», вартістю 3000грн., карниз - 50грн., витяжку, вартістю 270грн., мийку кухонну, вартістю 200грн., газовий котел, вартістю 2500грн., газове обладнання вартістю 400грн., стінку меблеву, вартістю 2000грн., білизну, вартістю 300грн., диван-розкладушку, вартістю 1300грн., холодильник, вартістю 2000грн. , всього майна на суму 13220грн. Крім цього, суд прийняв до уваги погодження сторін щодо залишення автомобіля ГАЗ 2752-104 д.н. [NUMBER] відповідачу по справі зі стягненням з нього на користь позивачки половини вартості автомобіля, яка складає : 33216,15грн. та за експертизу 526,40грн., всього - 33742,55грн. :2 = 16871,30грн. Але, при такому поділі майна, частка позивачки більше частки відповідача на суму 13639-13220=402грн., а тому на користь позивачки підлягає до стягнення сума 16871,20- 402=16666,80грн. В частині позовних вимог про стягнення компенсації за ремонт квартири, даху та паркану, суд виходить з того, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач послався на те, що власниками квартири [ADDRESS] церква є він з часткою 2/3 частини та його батько [PERSON] - 1/3 частка, що підтвердив копією свідоцтва про право власності на квартиру від 25.05.1999р., копією договору дарування частини квартири від 13.06.2003р. 3-я особа [PERSON] в письмових запереченнях послався на те, що він особисто брав участь в ремонті квартири та даху над квартирою та за власні кошти. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.12.2013р., яке вступило в законну силу 21.12.2013р. позивачу [PERSON] було повністю відмовлено у позовних вимогах до КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-1 про відшкодування витрат, стягнення моральної шкоди, з тих підстав, що позивачем не доведено позовних вимог про понесення витрат на ремонт даху. Суд вважає, що і у цьому судовому засіданні позивачка [PERSON] не довела своїх позовних вимог щодо витрат на ремонт квартири, даху, паркану, оскільки надані нею квитанції ( а.с. 44,46,47,59) оформлені на одержувача «Тарасенко Вадима Вікторовича», а решта квитанцій та платіжних доручень не містять відомостей про те, хто придбавав ці будівельні матеріали, також відсутні докази оформлення експертного висновку про вартість ремонту в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до акту приймання виконаних робіт від 15.05.2003р., квитанції від 05.05.2003р. [PERSON] отримав та оплатив за пластикові вікна на суму 3079грн. на користь ТОВ «Пластик-Сервіс». Відповідно до договору на виготовлення та поставку дверей від 07.06.2010р. між [PERSON] та ПП [PERSON] відповідачем було сплачено 1535грн. за двері. Тобто, за таких обставин, з врахуванням письмових пояснень 3-ї особи та показів свідка [PERSON], яка підтвердила, що квартира ремонтувалася за кошти її сім»ї, та враховуючи, що позивачка не являлася ані власником (співвласником) квартири, ні мешканцем, (ніколи не була зареєстрована у цій квартирі), а тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог позивачці необхідно відмовити в повному обсязі. Понесені судові витрати, суд вважає, підлягають поділу між сторонами, а до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сума - 373грн.

Outcome: partial