Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідачів з позовом про визнання їх такими, що втратили право на користування житлом в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування посилалась на те, що вона, [PERSON], являється власником житлового будинку по [ADDRESS]. Вказує, що 15.12.2001року її син, [PERSON], одружився з відповідачкою [PERSON]. Відповідачка [PERSON], разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в будинку, яким позивачка володіє на праві приватної власності. З 2013 року і по даний час відповідачка разом зі своїми повнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] не проживає в даному будинку, особистих речей та майна не мають, вони рахуються лише зареєстрованими у будинку, належному позивачці. Позивачка зазначає, що 7липня 2015 року її син розлучився з відповідачкою. [PERSON] вже після виселення з будинку по [ADDRESS] народила сина [PERSON], який без відома власниці також був приписаний в ньому. Позивачка посилається на те, що на даний час відповідачі мають інше місце проживання, в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають, в зв'язку з цим позивачка не може використати своє право на субсидію та інші соціальні пільги, так як відповідачі зареєстровані в належному їй будинку . Фактично відповідачі чужі позивачці люди, в родинних відносинах вона та її син з ними не перебувають. Позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом у будинку, належному їй. В суд позивачка подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги на підставі викладених в позовній заяві обставин. У судове засідання відповідачі не з'явилися, заперечень відносно позову до суду не подали. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. В судове засідання представник Ружинського РС УДМС України в Житомирській області, який був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, заяву про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не подав. Суд, дослідивши письмові докази прийшов до наступного. Згідно зі ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений ЦК України й законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 29.01.1990 р. (а.с.5) є власницею будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. З довідки, виданої Ружинською селищною радою № 3009 від 10.11.2015 р., вбачається, що у зазначеному вище будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON] (а.с.8). Факт їх реєстрації за вказаною адресою також підтверджується відповіддю на запит суду в порядку ст.122 ЦПК України відділу АДП ДМС України в Житомирській області від 24.11.2015 р. (а.с.23-25). Судом не встановлено, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і позивачкою існували будь-які домовленості щодо порядку користування спірним житлом, останні як члени сім`ї власника житла проживали разом з нею та користувалась цим житлом відповідно до закону, оскільки 15.12.2001 року син позивачки [PERSON] одружився з відповідачкою [PERSON], яка на час одруження мала на утриманні і вихованні двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується свіддоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно із ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.03 р. №1382-І зняття з реєстрації місця проживання здій-снюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в АР Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Відповідно до п.2 Настанови з питань оформлення документів і контролю щодо реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні, затвердженої Наказом МВС України № 571 від 26.05.2004 р. «Про організацію реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні»: «Оформлення реєстрації та місця проживання та перебування фізичних осіб відповідно до території обслуговування проводять територіальні органи та підрозділи служби громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України». Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] обрали собі інше місце проживання, спірне житло залишили і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни без поважних причин, не сплачують витрати на утримання будинку; позивачка, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування спірним житлом. На підставі викладеного і

Outcome: approved