overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити, пояснивши, що на утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у складне матеріальне становище. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вважає, що сума аліментів у розмірі 1500 грн. є надто завищеною. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом в процесі судового засідання, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2008 року, який був розірваний 28 липня 2010 року. Від цього шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER], батьком дитини є відповідач, матір'ю - позивачка. Згідно з довідкою Хлібодарського ВУЖКГ №109 дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. На цей час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивачку у важке матеріальне становище. Позивачка працює реалізатором, зі слів, отримує заробітну плату в сумі 4500 грн., відповідач працює водієм ТОВ «Авторух Сервіс», отримує фіксовану заробітню плату в розмірі 3800 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, суду не надано доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача аліменти в частці його доходу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на майновий пай, що знаходиться у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колективної агрофірми Маяки» в с. Маяки Біляївського району Одеської області в сумі 617 гривень, що залишився після смерті [PERSON], померлого 12 червня 2002 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надіслала заяву в якої на позовних вимогах наполягала, та просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якої позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує, та просить розглянути справу у його відсутність. Вивчив матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено, в судовому засіданні, 12 червня 2002 року помер [PERSON]., смерть якого зареєстрована Маяківською сільською Радою Біляївського району Одеської області, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №297211, актовий запис №45. Після його смерті відкрилася спадщина на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Колективної агрофірми Маяки» в с. Маяки Біляївського району Одеської області вул. Радянської армії, 26. [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадкове майно. На виконання вимог закону [PERSON] звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак листом від Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області №1374/02-14 від 24.03.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку з тим що, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Колективної агрофірми Маяки» серії БЛ-006431, було видано після смерті [PERSON] Той факт, що померлому [PERSON] належав майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Колективної агрофірми Маяки» підтверджується свідоцтвом про право власності на вказаний майновий пай серії БЛ №006431, видане Маяківскьою сільською радою Біляївського району Одеською області 17 червня 2002. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входить права та обовязки, які належать спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, де є третя особа про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала у любі з 1992 року. Згідно з ордером на жиле приміщення від 20.01.2003 року, їй разом з членами сім'ї надано право на зайняття спірної квартири. З грудня 2009 року відповідач проживає в Російській Федерації та з того часу жодного разу не з'являвся в спірній квартирі, квартирою не цікавився, речей його в квартирі не має. Квартира не приватизована. Виходячи з викладного просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, на підставах зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м.Києва» просили справу слухати без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначені їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі Ордеру на жиле приміщення від 20.01.2003 року №29823 на підставі Розпорядження Печерської районної державної адміністрації від 13.01.2003 року №10. Разом з нею користувачами квартири на підставі вказаного ордеру є [PERSON] - відповідач та [PERSON] - дочка, що також підтверджується довідкою по формі-3 від 23.01.2015 року №99. Шлюб між сторонами було розірвано 15.05.2013 року за рішенням Дарницького районного суду м.Києва Те, що відповідач фактично не проживає в [ADDRESS] також підтверджується актами від 10.05.2013 року, 12.07.2013 року та 22.01.2015 року, затвердженими Начальником ЖЕД-205, а також нотаріально завіреною заявою відповідача, відповідно до якої він перебуваючи за межами України, а саме в Російській Федерації, звертається до компетентних органів України про няття його з реєстраційного обліку із спірної квартири. Згідно ч.1ст71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводяться в м порядку. Отже, судом достовірно встановлено, що принаймні з 2009 року відповідач не цікавиться спірною жилою площею, не несе витрат по її утриманню, в квартирі не проживає. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що він являється її батьком. Вона досягла повноліття, навчається, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги на час навчання. Просила стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини його доходу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що навчається, власних доходів не має, несе витрати на проживання, харчування, придбання одягу, підручників. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тому може сплачувати аліменти. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень, оскільки отримує невелику заробітну плату, сплачує аліменти на сина та утримує меншу дочку. Вказані обставини позивач не заперечила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача. Позивач досягла повноліття, навчається на денній формі навчання. Відповідач працює, отримує регулярний заробіток в середньому розмірі 2378,76 грн., сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, має на утриманні ще одну малолітню дитину. Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, довідкою №879 від 09.04.2015 року, звітом про здійснення відрахувань та виплат, копією паспорта відповідача. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати позивачеві допомогу на час навчання, однак в меншому ніж запропонований позивачем розмірі, оскільки утримує ще двох неповнолітніх дітей, має невеликий заробіток. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем має спільного сина [PERSON], [INFO], який навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 заробітної плати на час навчання сина. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач сторони мають спільного повнолітнього сина, який навчається на денній формі в Навчально-науковому інституті будівництва та архітектури Національного університету водного господарства та природокористування. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем має спільну повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 його доходу на утримання дочки на час її навчання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони мають спільну повнолітню дочку, яка навчається на денній формі в Київському технікумі готельного господарства. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з його повнолітньою дочкою, навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 його доходу на час її навчання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач є повнолітньою дочкою відповідача, яка навчається на денній формі навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоровя, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що її спільна з відповідачем дочка [PERSON], [INFO], навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 заробітної плати на час навчання до досягнення нею 23 років. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання Вказана обставина підтверджується довідкою №540 від 16.09.2014 року. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що її спільна з відповідачем дочка [PERSON], [INFO], навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 заробітної плати на час навчання до досягнення нею 23 років. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання, проживає разом з позивачем. Вказані обставини підтверджується довідками від 12.06.2014 року, 13.06.2014 року, 19.06.2014 року. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що мають спільну повнолітню дочку, яка навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 його доходу на час навчання дочки. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] , яка навчається на денній формі навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоровя, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання, до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач, однак в квартирі з моменту народження не проживає, був зареєстрвоаний за згодою спадкодавця позивача. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житловим приміщенням. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua), в судове засідання не прибув, будь-яких заяв та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач з 20.10.2018 року являється власником квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.10.2018 року), в якій зареєстрований відповідач, однак житловою площею квартири позивача для проживання не користується, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved