Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що на протязі останніх років їхнього спільного життя з відповідачем, стосунки між нею і відповідачем поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Оскільки позивачка не вважає за можливе продовження сумісного життя з відповідачем, то і звернулась до суду та просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати та державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. До початку судового засідання від позивачки та відповідача надійшли заяви у яких вони просили розглянути позов по суті у їх відсутність. Позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.02.05 р. між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, було зареєстровано шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейні відносини між сторонами не склались. Причина розпаду сім'ї - відсутність між сторонами взаєморозуміння, несумісність характерів, різність поглядів на життя та сім'ю. З 2008 року подружні відносини між сторонами припинені, загального бюджету вони не мають. Сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, взаєморозуміння, довіри, спільного господарства не ведуть. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільним побутом та взаємними правами та обов'язками не пов'язані. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За весь цей час примирення сторони не досягли, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Щодо позовних вимог в частині стягнення державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі витрати не підтверджені документально та не можуть бути стягнуті на майбутнє. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Також на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне повернути позивачці надлишково сплачений судовий збір в розмірі 6 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved