Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка в позовній заяві та її представник в судовому засіданні просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] покликаючись на те, що позивачка являється на підставі свідоцтва про право на спадщину власницею даної квартири, а відповідачі [PERSON], [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] є квартиронаймачами, які не проживають в належній позивачці квартирі з 17.12.2013 року. Саме цього дня позивачкою було примусово виселено з квартири [PERSON] та її внучку [PERSON], з метою проведення ремонту в квартирі, якому перешкоджали відповідачі. Однак рішенням Заліщицького районного суду від 14.03.2014 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право користування квартирою №3, що за адресою м.Заліщики вул.Стефаника 3 та вселено їх туди. Проте навіть після ухвалення даного рішення відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживали в спірній квартирі жодного дня, оскільки як відомо позивачці вони проживають за адресою [INFO]. [PERSON] та її друга дочка [PERSON] також не проживають у належній позивачці квартирі, так як вже тривалий час проживають в [INFO]. На прохання позивачки добровільно знятись з реєстрації відповідачі не реагують. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] не з'явилась в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так, як проти цього не заперечує представник позивачки. Представник третьої особи - органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечує проти задоволення даного позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки [PERSON] та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи із наступного: Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №34392862 від 06.06.2012 року [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS]. Згідно будинкової книги прописки громадян, що мешкають в квартирі [ADDRESS], в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Актами обстежень квартири [ADDRESS] факт проживання в даній квартирі осіб, які в ній зареєстровані комісією [PERSON] міської ради не встановлений. [PERSON] районної державної адміністрації №01-1401/04-20 від 23.09.2014 року стверджується, що [PERSON] разом із внучкою [PERSON] вимушені тимчасово проживати за адресою [INFO], оскільки рішення Заліщицького районного суду від 14.03.2014 року не виконується. Заліщицьким районним судом у рішенні №597/64/14-ц від 14.03.2014 року встановлено, що за життя попереднього власника квартири [ADDRESS] та з його дозволу вселились та зареєструвались у дану квартиру відповідачі [PERSON] - 28.03.2003 року, [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] - 22.03.2011 року. В спірній квартирі відповідачка [PERSON] та її внучка [PERSON] проживали до 17.12.2013 року, тобто до дня їх виселення позивачкою. Відповідачка [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] в даній квартирі дійсно не проживають тривалий час, про що ствердила відповідачка [PERSON], яка також пояснила, що [PERSON] проживає в м.Києві із своїм чоловіком. Старша дочка [PERSON] - [PERSON] проживає із нею в м.Заліщики і до їх виселення позивачкою вони проживали у спірній квартирі, а молодша дочка [PERSON] - [PERSON] проживає в Київській області разом із бабою по лінії батька. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20.09.2012 року [PERSON] відмовлено у виселенні із квартири [ADDRESS], що в м.Заліщики Тернопільської області відповідачів [PERSON], [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Рішенням Заліщицького районного суду від 14.03.2014 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право користування квартирою №3 за адресою м.Заліщики вул.Стефаника 3 Тернопільської області та вселено їх в дану квартиру. Також зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити їм перешкод у користуванні даною квартирою. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] в частині визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] до задоволення не підлягає, тому даний позов слід задоволити частково та визнати такими, що втратили право на користування вищевказаним житловим приміщенням [PERSON] та [PERSON], оскільки факт їх тривалого не проживання в даній квартирі знайшов своє повне ствердження в судовому засіданні та підтверджується крім іншого також поясненнями відповідачки [PERSON] А, тому,

Outcome: dismissed