Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.07.2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №20. В шлюбі у них з відповідачем народилась одна дитина - [PERSON] , [INFO] . На протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому рішенням Косівського районного суду від 03.10.2019 року шлюб між ними було розірвано, а їх дочка [PERSON] залишилася проживати із [PERSON] . Більше місяця до дня звернення із даним позовом до суду відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом про стягнення аліментів на дитину. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує частково та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі по 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнає частково щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки у сумі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням змінених позовних вимог позивача. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] [INFO] . Копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 14.11.2017 р. стверджується, що батьком дитини - [PERSON] [INFO] - є [PERSON] (відповідач у справі). Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] - знаходиться повністю на утриманні позивача та проживає із останньою, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №178 від 28.07.2020 року. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, можливість надання утримання другим з батьків. Так, суд бере до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи, приватним підприємцем не є і має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців на даний час не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] - в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 04.08.2020 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: partial