Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів та просила припинити опіку [PERSON] над недієздатною [PERSON] у зв'язку тим, що опікун неналежним чином виконує покладені на неї обов'язки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідачка [PERSON] є особою пенсійного віку, перебуває на обліку в Івано-Франківській міській поліклініці № 2 з діагнозом кардіосклероз та за станом здоров'я та віком не може виконувати обов'язки опікуна. У заявах позивачки про призначення її опікуном недієздатної [PERSON], яка є рідною сестрою позивачки, відповідач Опікунська рада виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовляє. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову заперечила, оскільки вважає, що вона належним чином виконує обов'язки опікуна. [PERSON] не проживає із своєю підопічною через те, що [PERSON] хоче проживати із своїм співмешканцем Багайлюком. [PERSON] навідує свою підопічну двічі на тиждень, допомагає їй у всьому, піклується про неї. Своєї сестри [PERSON] [PERSON] боїться. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні вимоги позову заперечив, оскільки вважає, що [PERSON] належним чином виконує обов'язки опікуна. Відповідачем неодноразово з'ясовувалось це питання на засіданнях ради. Позивачці відмовлено у звільненні [PERSON] від повноважень опікуна та у призначенні її опікуном недієздатної [PERSON], оскільки поведінка та інтереси [PERSON] суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивачки суду пояснила, що [PERSON] є її тіткою. Все життя за [PERSON] доглядала мати позивачки та просила після її смерті щоб позивачка продовжила доглядати за [PERSON] [PERSON] часто тікала від своєї матері, а тепер тікає від позивачки бо хоче проживати з Багайлюком, однак вона не здатна усвідомлювати свої дії. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 26.08.2011 року вона разом з позивачкою їздила в с. Волосів до [PERSON]. У хаті де проживає [PERSON] брудно, [PERSON] тікала від них. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2011 року [PERSON] визнано недієздатною та рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2011 року встановлено піку над недієздатною [PERSON] та призначено її опікуном [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивачка є рідною сестрою недієздатної [PERSON] та вона зверталась до Органу опіки та піклування із заявою про призначення її опікуном [PERSON], однак їй було відмовлено у цьому, що підтверджується витягом з протоколу засідання опікунської ради (а.с.8). Також позивачка зверталась із заявою про невиконання обов'язків опікуна [PERSON] до органів внутрішніх справ. Перевіривши заяву [PERSON] інспектором фактів наведених [PERSON] у своїй заяві-скарзі не встановлено (а.с.18). Згідно з ч. 3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. В матеріалах справи міститься витяг з протоколу № 7 засідання опікунської ради від 31.09.2013 року, з якого вбачається, що на засіданні опікунської ради було повно та об'єктивно досліджено всі факти неправомірності, на думку позивачки, поведінки [PERSON] щодо недієздатної [PERSON], такі факти не знайшли свого підтвердження. Опікунська рада вирішила відмовити [PERSON] у звільненні [PERSON] від повноважень опікуна та у призначенні [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] Також членами комісії було обстежено житлово-побутові умови проживання та соціально побутові навики [PERSON], які визнано задовільними. [PERSON] проживає не зі своїм опікуном [PERSON], а із своїм спів жителем, оскільки сама бажає цього. Позивачка звернулась до суду із позовом про припинення опіки [PERSON] над недієздатною [PERSON], однак, відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦК України, опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною. Згідно ст. 79 ЦК України, дії опікуна можуть бути оскаржені заінтересованою особою, в тому числі родичами підопічного, до органу опіки та піклування або до суду. Рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд критично оцінює покази свідків, оскільки свідок [PERSON] є рідною дочкою позивачки, а свідок [PERSON] по суті спору не могла нічого пояснити. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Клопотання про долучення чи витребування будь-яких інших доказів позивачка суду не заявляла, хоче таке її право судом було роз'яснено. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є не обгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 55, 60, 75, 76, 79 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61 ЦПК України,

Outcome: dismissed