Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення коштів, отриманих по договору купівлі-продажу. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що відповідачка по справі [PERSON] її рідна тітка, з якою у неї були завжди добрі та довірені стосунки, а тому вона завжди довіряла тітці вирішення питань з її побутом нарівні з її батьками. Дані обставини підтверджуються копією довіреності від 11 березня 2009 року, з терміном дії п`ять років, яка була посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округа [PERSON] на те, що довіреність видавалася нею для придбання квартиру в м. Чернівці, щоб забезпечити себе і свого неповнолітнього сила [PERSON] житлом тому, що вона працює та живе в Італії, і не має можливості вирішувати важливі для себе питання в Україні. Вказує на те, що 24 грудня 2014 року вона посвідчила у приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округа [PERSON] довіреність на ім`я відповідачки [PERSON] , номер у реєстрі нотаріальних дій № 2082, нотаріальний бланк НАЕ № 556388, строк дії довіреності 24.12.2019 року. Крім цього посилається на те, що 01.10.2018 року вона подала заяву про припинення дії довіреності на ім`я відповідачки що було викликано тим , що відповідачка зловживаючи своїми правами довіреної особи, без погодження із нею ціни квартири, оформила договір купівлі -продажу квартири [ADDRESS] за 830415 грн. [PERSON] . Вказує на те, що відповідачка продала квартиру на невигідних для неї умовах, оскільки квартира [ADDRESS] була нею придбана в новозбудованому будинку приблизно за 66000 євро, оскільки квадратний метр придбаної квартири на час придбання даної квартири складав в межах 750 євро, тому що загальна площа квартири складала 88,9 кв.м., житлова площа квартири складала 55,2 кв.м. Дана квартира належала їй на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер [NUMBER] видане 03.04.2015 року Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області. В позові постилається на те, що відповідачка [PERSON] , та покупець [PERSON] діяли не добросовісно під час вчинення даного договору купівлі-продажу, тому що фактично покупець навіть не оглядала квартиру, тому що її батько дізнавшись, що [PERSON] хоче продати квартиру без погодження зі нею ціни та без її дозволу, змінив вхідні замки в квартиру за її дорученям. Крім того, вказує на те, що в даному будинку їй належить на праві власності нежитлове приміщення площею 7.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 613120473101 згідно свідоцтва про право власності серії та номер [NUMBER] виданого 03.04.2015 року Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до умов договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] відповідачка продала квартиру за 830415 грн., і отримала дану суму коштів до підписання договору. Вказує на те, що 30 вересня 2018 року вона приїхала в м. Чернівці, щоб зустрітися із відповідачкою і отримати кошти від продажу квартири, але відповідачка уникала зустрічей і отримані кошти за продану квартиру в сумі 830415 грн. не передала. Просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 830415 грн., які вона отримала від [PERSON] 25 вересня 2018 року за продаж квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності. Крім цього просить стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати, а саме: суму сплачено судового збору у розмірі 8304,15 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11760,15 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] , позовну заяву підтримали та надали суду пояснення згідно позовних вимог, які просить задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала своїх довірителів та надала суду пояснення згідно позову. Крім цього, допитана в якості свідка, пояснила, що вона виїхала на заробітки в Італію в 2009 році, в 2010 році відповідачка запропонувала купити їй квартиру (88 кв.м. х 700 євро за кв.м.) за 67000 євро, на що вона погодилася. Передала водіями маршруток 10000 євро на перший внесок, крім цього, відповідачка продала її квартиру, що була подарована бабусею, на [ADDRESS] . Артема\~ за 24-25 тис. доларів США і кошти також внесла за квартиру. Вона знала, що в договорі на будівництво квартири зазначена менша сума, як їй пояснила відповідачка, для того, щоб менше сплачувати державі податки. Крім цього, передавала до 2014 року по 500-600 євро в місяць на погашення зазначених виплат. Остання виплата за квартиру була проведена в 2011 році. Приблизно в 2012 році їй зателефонувала відповідачка та повідомила, що терміново потрібно\~ внести за квартиру черговий внесок 4000 доларів, оскільки в неї не було такої суми вона попросила позичити. Визнає, що відповідачка позичила для неї 4000 доларів США у [PERSON] для чергового внеску в будівництво квартири.\~ Про інші позики на погашення виплат за квартиру вона нічого не знає, ні в кого більше не позичала та не давала згоду на позику. Вказує, що всього передала з Італії 38000 євро., 25000 доларів відповідачка отримала за продану квартиру на [ADDRESS] . [ADDRESS] , отже всього нею сплачено 63 000 євро за квартиру. 13.09.2018 року відповідачка написала смс, що виставляє квартиру на продаж. 26.09.2018 року вона терміново приїхала з [PERSON] , та дізналася, що її квартира 25.09.2018 року без її відома за дорученням продана. Просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 830415 грн., які вона отримала від [PERSON] 25 вересня 2018 року за продаж квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду відзив, в якому вказував на те, що обставини, про які вказує позивачка у своєму позові не відповідають фактичним обставинам, що мали місце в дійсності. Посилається на те, що\~ квартира [ADDRESS] була придбана не за 66 000 євро, що спростовується письмовими доказами по справі. Крім цього вказує на те, що 24.12.2014 року [PERSON] видала відповідачці [PERSON] , як її представнику довіреність, що [PERSON] уповноважена позивачкою управляти та розпоряджатись належним їй нерухомим майном. На виконання повноважень представника [PERSON] відповідачка [PERSON] , оформила на її ім`я правовстановлюючі документи на квариру та нежитлове приміщення під час здачі будинку в експлуатацію, отримала правовстановлюючі документи та зреєструвала право власності на ці об`єкти. Вказує на те, що між сторонами велись розмови з приводу продажу квартири [ADDRESS] та повернення частини коштів, які позивачка позичала на її будівництво. Також посилається на те, що позивачка [PERSON] в даний періоду часу не зверталась до відповідачки за місцем її проживання, не зверталась телефоном, номер якого вона достовірно знає, з вимогою про повернення коштів від продажу квартири. Крім цього у відзиві вказує на те, що 25.09.2018 року на підставі договору купівлі-продажу, [PERSON] , як представник [PERSON] розпорядилась належною останній квартирою, та отримала від покупця [PERSON] кошти у сумі 830 415,00 грн., що на день укладання договору згідно офіційного курсу НБУ (1 дол. США 28,11грн.,1 євро 33,09 грн.) складало 29 541,00 дол. США чи 25 095,00 євро. Квартира продавалась за ринковою ціною, яка склалась на той час на ринку нерухомості у м. Чернівці, що підтверджується висновком про вартість майна від 20.09.2018 року на підставі якого і було укладено договір купівлі-продажу. Також після укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та отримання коштів від покупця [PERSON] в сумі 830 415 грн. у повному обсязі [PERSON] , з цих отриманих коштів 30.09.2018 року провернула 5000 євро [PERSON] , що підтверджується її розпискою від 30.09.2018. Крім цього на настуний день після укладання договору 26.09.2018 року з коштів отриманих від продажу квартири\~ було повернуто гром. [PERSON] другу частину коштів в сумі 8500 дол. США, які вона позичала для [PERSON] для будівництва квартири. Перша частина коштів у сумі 1500 дол. США повернута [PERSON] ще 30.12.2015 року. Таким чином, після продажу квартри позивачики і розрахунку з позикодавцями позивачки: [PERSON] та [PERSON] , залишились кошти в сумі 390 620 грн. які знаходяться у [PERSON] та позивачка [PERSON] може їх отримати у будь-який час. Враховуючи вище викладені обставини, вважає, що позов [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 830 415 грн., отриманих від [PERSON] 25 вересня 2018 року за продаж квартири [ADDRESS] є необгрутованим та не доведеним, а тому в його задоволенні просить відмовити. Відповідачка [PERSON] , в судовому засіданні пітримала свого довірителя, позов не визнала, просила у позові відмовити. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні надала суду пояснення що вона дійсно придбала квартиру [ADDRESS] за 830 415 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно копії довіреності від 11 березня 2009 року позивачка надала довіреність відповідачці [PERSON] терміном дії п`ять років, яка була посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округа [PERSON] , для придбання від імені позивачки квартири в м. Чернівці. Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 37565535 від 01.10.2018 року позивачка 24 грудня 2014 року посвідчила у приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округа [PERSON] довіреність на ім`я відповідачки [PERSON] , номер у реєстрі нотаріальних дій №2082, нотаріальний бланк НАЕ № 556388, строк дії довіреності до 24.12.2019 року. Судом встановлено, що 01.10.2018 року позивачка подала заяву про припинення дії довіреності на ім`я відповідачки що було викликано тим, що відповідачка зловживаючи своїми правами довіреної особи , без погодження ціни квартири, оформила договір купівлі -продажу квартиру [ADDRESS] за 830415 грн. [PERSON] . Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 25 вересня 2018 року квартира [ADDRESS] належала позивачці [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер [NUMBER] виданого 03.04.2015 року Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області. Судом встановлено, що згідно умов договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] відповідачка [PERSON] продала квартиру за 830415 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 830415 грн., які вона отримала від [PERSON] 25 вересня 2018 року за продаж квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , задовольнивши повністю позовні вимоги. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судові витрати в розмірі 8304 гривень 15 коп., які складаються з сплати судового збору в сумі 8304 грн. 15 коп. за подання майнового позову, та сплати судового збору в сумі 352 грн. 40 коп за подання заяви про забезпечення позову. У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 11760,15 грн. Також згідно вимог ч.7 та ч.8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на наведену норму Закону, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 22 жовтня 2018 року, у вигляді арешту на 86/100 частини житлового будинку з господарськими буділями та спорудами [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0366 га, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: approved