Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з уточненим позовом до Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивачка [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки паю із земель колишнього КСГП «Знамя Леніна» відповідно сертифікату, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку пай, за № 268, який в подальшому отримала донька [PERSON] , який нею був втрачений. 04.04.2019 року позивачкою у місцевій пресі «Торнадо» опубліковано об`яву «Вважати недійсним сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку/пай/ із земель колективної власності КСП «Знамя Леніна», виданого на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Білгород-дністровської районної держаної адміністрації від 26.12.1996 року № 693/96. Відповідно до відповіді на запит управління агропромислового розвитку Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, згідно наявної в райдержадміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Знамя Леніна», за номером № [NUMBER] зареєстровано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] , розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 5,09, дані відомості було внесено на підставі розпорядження Білгород - Дністровської районної державної адміністрації від 28.12.1996 року № 693\\9б. В графі підпис власника сертифікату на земельну ділянку (пай), підпис власника сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній та зроблений напис, що «по свідоцтву про смерть отримала дочка [PERSON] ». Відомостей щодо отримання державного акту на право власності на земельну частку (пай) в райдержадміністрації відсутні. Відповідно до довідки виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, в [ADDRESS] разом з померлим [PERSON] , на день смерті [INFO] були зареєстровані : [PERSON] , [INFO] , донька; [PERSON] , [INFO] , мати. Відповідно до довідки виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за адресою - [ADDRESS] , померла [INFO] актовий запис № 16 від 15.09.1999 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька, позивачка прийняла спадщину після смерті батька фактично. Позивачка не має можливості оформити спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку (пай), тому що сертифікат втрачений. За таких обставин позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку після смерті батька в порядку спадкування за законом. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимогст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормамиЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно п. 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку сертифікат серії [NUMBER] із земель колективної власності КСП «Знамя Леніна», виданого на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної держаної адміністрації від 26.12.1996 року № 693/96, дійсно був втрачений, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати його втраченим, а отже позовні вимоги в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом до майна [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно в повному обсязі.

Outcome: approved