Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності на земельні ділянки, що належали її брату [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після смерті брата відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки, право власності на які посвідчувалося державним актом серії ІІ-ЧН №028256 від 10.10.2001 року на право приватної власності на землю. Однак, держаний акт на даний час втрачений, про що зроблено оголошення у засобах масової інформації. Після звернення до нотаріуса виявилося, що без оригіналу державного акту на право власності на земельні ділянки позивачка не може оформити спадщину в порядку передбаченому ЗУ «Про нотаріат» . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, при цьому подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Блистівської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, з якої вбачається, що позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в с.Лоска, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер [PERSON] (а.с.5). 10.10.2001 року [PERSON] одержав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 028256, яким було посвідчено його право власності на земельну ділянку площею 2,4749 гектари з кадастровим номером 7423681200:06:000:0344 та на земельнуділянку площею 0,2479 гектари з кадастровим номером 7423681200:05:000:0344. Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.10,11,12,13,14). При цьому оригінал вказаного державного акту було втрачено, про що зроблено повідомлення в газеті «Сіверський край» від 20.06.2019 року (а.с. 15). Позивачка є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про народження позивачки , а також копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки з [PERSON] , після укладення шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7,8,9). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик Альони Леонідівни №1408/01-16 від 07.10.2019 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №393/2017 за заявою [PERSON] - сестри померлого. Інші спадкоємці по справі відсутні (а.с.6). Отже, в силу положень статтей 1220, 1262, 1269 ЦК України [PERSON] будучи спадкоємицею другої черги за законом, належним чином прийняла спадщину свого рідного брата [PERSON] , оскільки подала до нотаріуса заву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Отже, після смерті [PERSON] всі належні йому права та обов`язки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, перейшли до його єдиної спадкоємиці за законом, що належним чином прийняла спадщину, тобто позивачка [PERSON] . Водночас через відсутність правовстановлюючого документу позивачка не може належним чином оформити прийняту спадщину (а.с.6). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 2,4749 гектари з кадастровим номером 7423681200:06:000:0344 та на земельну ділянку площею 0,2479 гектари з кадастровим номером 7423681200:05:000:0344, які належали [PERSON] і право власності останнього на які посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 028256 року від 10.10.2001 року, однак вказане право не визнається через відсутність документу, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв`язку з цим для задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved