overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги у достатньому розмірі для утримання сина. До початку судового засідання, від сторін надійшли заяви про досягнення згоди щодо розміру аліментів на утримання їх неповнолітнього сина, сторони визначили розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Просили розглянути справу у їх відсутність. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Відповідач є працездатним, має постійний заробіток, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має та може надавати допомогу а утримання неповнолітнього сина Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. При цьому, згідно п.2 ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених обставинах, суд дійшов висновку, що дитина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що сторони дійшли згоди щодо визначення розміру аліментів 1/4 частка з усіх видів доходу (заробітку) відповідача на утримання сина щомісячно. Суд вважає, що присудження аліментів, у визначеному сторонами розмірі, буде відповідати інтересам сторін і їх дитини, та не порушуватиме права кожного з них. Аліменти стягуються з дати подання позову до суду, тобто з 19.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, який розраховується згідно ст. 80 ЦПК від ціни позову, визначеної як сукупність виплат за шість місяців, але не менше ніж 640 грн. На підставі ст.180,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 16.12.2014р.н., яка проживає з нею, у розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги у достатньому розмірі для утримання сина. Відповідач проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів на утримання доньки не заперечував, просив розглянути без його участі згідно поданої заяви. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, з акту депутата з місця проживання позивачки встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, є працездатним, принаймі іншого не довів. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які вказані позивачем і не заперечувались відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку, що відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Аліменти стягуються з дати подання позову до суду, тобто з 08.07.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, який розраховується згідно ст. 80 ЦПК від ціни позову, визначеної як сукупність виплат за шість місяців, але не менше ніж 551,20 грн. На підставі ст.180,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, у розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги у достатньому розмірі. Відповідач позов визнав. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO] дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, є працездатним. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які вказані позивачем і визнані відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку, що відповідатиме інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Крім того, у зв'язку з задоволенням позову і тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі ст.180,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, у розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги у достатньому розмірі. Відповідач позов визнав частково, згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частки доходів, але зазначив, що іноді купує дитині харчування та памперси, один раз давав гроші на відпочинок, просив врахувати, що позивачка не дає йому дитину. Пояснив, що інших дітей не має, стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, є працездатним, постійного місця роботи не має, але має разові і періодичні заробітки. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, довідки з місця проживання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], 26.06.13р.н., дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, є працездатним. Відповідач стверджує, що позивачка перешкоджає бачитись з дитиною, але для цього визначений окремий порядок вирішення такого спору, і від цього не залежить наявність у відповідача як у батька дитини обовязку по її утриманню. Відповідач посилається на те, що іноді купує харчі і інші речі дитині, але він не довів суду, що надає допомогу на утримання дитини у достатньому обсязі; з наданих ним восьми квитанцій про оплату продуктів у продуктовому магазині не можна зробити висновок про те, що продукти купувались саме для дитини, і що відповідач забезпечував дитину харчуванням в цілому. Позивачка стверджує, що така допомога є рідкою і не суттєвою, не постійною. Тому суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх доходів на місяць. Крім того, у зв'язку з задоволенням позову і тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.180,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки Крістіни, 23.03.2000р.н., яка проживає з нею, у розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги у достатньому розмірі для утримання доньки. Відповідач проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів на утримання доньки не заперечував, просив розглянути без його участі згідно поданої заяви. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. З довідок з місця роботи відповідача від 09.06.2017 р. №1/09-06 та № 2/09-06 встановлено, що [PERSON] з 02.08.2016 р. та по теперішній час працює на посаді комірника в ТОВ «Автометрополіс», розмір заробітної плати за період з грудня 2016 р. по травень 2017 р. склав 26420, 86 грн., відрахувань на утримання інших непрацездатних осіб не має. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є працездатним, має постійний заробіток, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має та може надавати допомогу а утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які вказані позивачем і не заперечувались відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку, що відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Аліменти стягуються з дати подання позову до суду, тобто з 22.03.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, який розраховується згідно ст. 80 ЦПК від ціни позову, визначеної як сукупність виплат за шість місяців, але не менше ніж 640 грн. На підставі ст.180,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути відповідачку від права на спадкування спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Позивачка у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачка у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] р. померла бабуся позивачки - [PERSON], про що у виконавчому комітеті Новодружеської міської ради м. Лисичанська Луганської області зроблений актовий запис №112. Після смерті бабусі упродовж встановленого строку подали заяву про прийняття спадщини до Лисичанської державної нотаріальної контори - позивачка та іі мати (відповідачка). Перед смертю [PERSON] викликала позивачку та її матір, та повідомила, що хоче скласти новий заповіт, яким заповісти позивачці все майно, після чого мати забрала паспорт бабусі та не віддавала, чим унеможливила складання нового заповіту на користь позивачки. Окрім того, відповідачка ухилялась від догляду за своєю матір'ю (спадкодавцем), а позивачка навпаки здійснювала догляд за бабусею. Згідно ч. 2 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Відповідно до ч. 3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилаючись на те, що вона є власником ? частини даної квартири, власником ? частини був її батько, який помер 19.02.2002р., відповідач був зареєстрований як її чоловік, однак в спірній квартирі не проживав. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. 3-тя особа в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у відсутність її представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності від 5.04.2000р. квартира належить на праві власності позивачці та її батькові [PERSON], який помер [INFO]. /ас 6,25/. Відповідач був зареєстрований в спірній квартирі в якості чоловіка дочки позивачки в 2003р., однак в 2010р. шлюб між ними було розірвано /ас 12,13, 16/. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що в квартирі [ADDRESS] проживав лише батько позивачки, відповідач в ній ніколи не проживав. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, шлюб з яким позивачка розірвала в 2010р., в спірній квартирі не проживає, реєстрація сторонньої особи порушує права власника, а тому позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що відповідач з липня 2014 р. не мешкає у вказаному будинку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 28.04.1992 р.,зареєстрованого в реєстрі за №1869. Окрім позивачки у будинку зареєстрований її син - відповідач, який не мешкає в будинку з липня 2014 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у зазначеному будинку, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з травня 2014 р. не мешкає у вказаній квартирі. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка\~є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2002 р.,зареєстрованого в реєстрі за №1175. Окрім позивачки в квартирі зареєстрований її колишній чоловік відповідач, який не мешкає в будинку з травня 2014 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у зазначеній квартирі, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.\~386\~ЦК України,\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб'єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Гетьманська (Красногвардійська)[ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 2002 р. не мешкає у вказаній квартирі. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка\~є власником квартири [ADDRESS] (Красногвардійська) в м. Лисичанську Луганської обл. на підставі свідоцтва про право власності на житло №12788 від 23.07.2003 р., зареєстрованого в реєстрі за №463. Окрім позивачки в квартирі зареєстрований її син відповідач, який не мешкає в квартирі з 2002 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у зазначеній квартирі, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.\~386\~ЦК України,\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб'єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved