Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: [PERSON], 28.01.2007 р. н. та [PERSON], 17.03.2016 р. н. в розмірі ? частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з дня подання позову, тобто з 20.07.2017 року, до повноліття доньки [PERSON], а саме: до 28.01.2025 р.; на утримання [PERSON], 17.03.2016 р. н. в розмірі ? частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 29.01.2025 р. до повноліття-доньки [PERSON], а саме: до 17.03.2034 р., посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач у судовому засіданні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що з 16 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Зубюк) [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб (повторно) серії І-ЖД №261302 від 19 серпня 2016 року, запис №277. Від цього шлюбу народились двоє дітей: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №078847 від 13 лютого 2007 року, запис №100, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №474865 від 31 березня 2016 року, запис №3255, батьком яких зазначений відповідач по справі [PERSON]. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідач достатньої матеріальної допомоги не надає, позивач не бажає відмовлятися від аліментів. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дітей, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. Суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи його відсутність, а й його можливості щодо отримання такого. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд бере до уваги, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (640,0 грн.).

Outcome: approved