Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який 22 травня 2012 року рішенням суду було розірвано. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], Вона є студенткою 4 курсу Ужгородської філії ТЗОВ Медичний коледж « Монада», де навчається на денному відділенні - Лікувальна справа з набуттям кваліфікації - Фельдшер. У зв'язку з цим потребує додаткових витрат на її навчання. Відповідач є працездатним, має можливість отримувати доходи і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. В зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 800 грн. з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 30.06.2014 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на навчання дочки у розмірі 8912,50 грн. та стягнути з відповідача на її користь майбутні витрати в розмірі 50 % вартості за навчання дочки за 2014 навчальний рік в сумі 5200 грн., судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов та просив відмовити у його задоволенні. Також пояснив, що він ніде не працює і не може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідач також зазначив, що він сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття, сплатив гроші за навчання, що стверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так , судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 22. 05. 2012 року. Від даного шлюб у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка наразі є повнолітньою , що стверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення повноліття, тобто, до 18 років. Проте , існує випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст.. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів:продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Аналогічне роз'яснення Постановою Пленуму Верховного суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття( незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 800 грн., з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з 30.06.2014 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до довідки медичного коледжу « Монада» від 01.10.2014 року № 114, дочка сторін [PERSON] є студенткою цього навчального закладу,денної форми навчання. Навчання -платне, стипендію не отримує. Так судом встановлено, що відповідачем [PERSON] виконано в повному обсязі зобов'язання матеріального характеру, що виникли внаслідок судових розглядів, що стверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2014 року по виконавчому листу № 298/153/13-ц та № 298/165/13-ц, довідкою виданою відділом ДВС Великоберезнянського РУЮ про відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Відповідач ніде не працює. На його утриманні є його мама - [PERSON], [INFO]. А тому він не в змозі надавати матеріальну допомогу. Статтею 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Оскільки відповідач [PERSON] не може надавати таку допомогу, вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі 800 грн. не підлягає до задоволення. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь додаткових витрат на навчання дочки у розмірі 8912,50 грн., то суд вважає, що ця вимога підлягає до задоволенню , з наступних підстав. Так, договором про навчання в Ужгородській філії ТзОВ Медичний коледж « Монада» від 03 серпня 2011 року дочка сторін [PERSON] є студенткою навчального закладу на відділенні Лікувальна справа. Навчання платне. Позивачка сплатила за навчання доньки, тому половина сплаченої суми підлягає стягненню з відповідача.. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь майбутні витрати в розмірі 50 % вартості за навчання дочки за навчальний 2014 рік в сумі 5200 грн., то такі не підлягають до задоволення, оскільки на час вирішення спору доказів та підтвердження тих обставин, що позивачкою сплачено на перед за навчання дочки немає. На підставі наведеного,

Outcome: partial