Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши свої вимоги, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2004 року. Від даного шлюбу в них троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд : розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30 грудня 2022 року; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28 квітня 2027 року; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03 жовтня 2030 року. В судовому засіданні позивачка уточненні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що він не має змоги виплачувати аліменти, так як він не працює у звязку з хворобою. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] / Смирнова / [PERSON], [INFO] 03 вересня 2004 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОЛ №071377 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖД №224343, виданим 18 січня 2005 року Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області за актовим записом №4 (а.с.8); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖД №173201, виданим 05 травня 2009 року Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області за актовим записом №16 (а.с.9); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖД №323747, виданим 27 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №245 (а.с.10). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце мешкання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] / Смирновою / [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Фрішко» (а.с.1). Крім того, відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний, однак на даний момент не працює. Згідно довідки виконавчого кимітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 10 червня 2016 року №908, діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.14). Відповідач [PERSON] офіційно не працює, що підтверджується копією його трудової книжки серії АФ №220393. З виписки із медичної картки стаціонарного хворого №15344 вбачається, що [PERSON] хворіє на хронічний обструктивний бронхіт, фаза помірного загострення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VІІІ передбачено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved