Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 02 листопада 2013 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області (актовий запис №2). Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Дитина перебуває на штучному вигодуванні, одна банка якого коштує 110 гривень і якої вистачає на три дні. В даний час відповідач офіційно не працює і отримує не регулярний та мінливий дохід. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги, викладені в заяві підтримала, та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Судом встановлено, що 02 листопада 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач є особою працездатною, однак добровільно не надає кошти на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Після народження дитини право дружини на утримання переростає у її право на утримання у зв'язку з доглядом за дитиною, а тому право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього, тобто аліменти з батька дитини можуть одночасно стягуватись за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка та на дитину, як з батька. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, тому потребує матеріальної допомоги, оскільки відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та дружини. З урахуванням викладених обставин, суд прийшов до висновку проте, що відсутні підстави вважати відповідача таким, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку та не має інших дітей та осіб яких він утримує, офіційно не працює, має професію системний менеджер. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлені судом обставини підтверджуються:

Outcome: partial