Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення про надання дозволу їх спільній з відповідачем малолітній доньці [PERSON], [INFO], на два тимчасових виїзди за межі України (до Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по 25.07.2014) у моєму супроводі, без згоди та супроводу батька [PERSON], та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та візи на виїзд до вищевказаних країн, також просила надати дозвіл їх спільному з відповідачем малолітньому сину [PERSON], [INFO], на два тимчасових виїзди за межі України (до Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по 25.07.2014) у моєму супроводі, без згоди та супроводу батька [PERSON], та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та візи на виїзд до вищевказаних країн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що вона - позивачка перебуває зі [PERSON] у цивільному шлюбі у період з березня 2006 року по теперішній час. За даний час вона народила двох спільних дітей дочку та сина, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьком яких у свідоцтві про народження записаний [PERSON], зазначає, що діти зареєстровані та проживають разом з нею за адресою [ADDRESS]. позивачка вказувала, що діти перебувають на її утриманні, оскільки відповідач відповідно до вироків Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23 та 24 липня 2013 року засуджений судом та визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 312 Кримінального кодексу Республіки Казахстан до позбавлення волі на строк 6 років та 6 місяців з відбуванням покарання у колонії суворого режиму з конфіскацією майна, що належить [PERSON], або є часткою у спільній власності. За поданням Міністерства юстиції України Святошинським районним судом м. Києва була розглянута кримінальна справа № 759/17446/13-к, 1м/759/5/13 щодо приведення у відповідність до законодавства України вищевказаних вироків Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23 та 24 липня 2013 року щодо громадянина України [PERSON]. 03.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва була винесена ухвала по кримінальній справі № 759/17446/13-к, якою суд постановив наступне: «Визнати і виконати вирок Спеціалізованого міжрайонного військового суду у кримінальних справах м. Алмати від 24 липня 2013 року щодо громадянина України [PERSON]. Вважати [PERSON] засудженим за ч. 4 ст. 369, 70 КК України до 5 (п'яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання [PERSON] обчислювати з 26 січня 2013 року». Вищевказаний вирок відносно [PERSON] набрав законної сили, вищевказана особи відбуває покарання у Республіці Казахстан. Як зазначає позивач, на сьогодні, вона має намір виїхати на тимчасовий відпочинок за кордон разом із нашими спільними зі [PERSON] дітьми для їх оздоровлення, але не має такої можливості через відсутність на це письмової згоди батька дітей [PERSON], яку вона не може отримати через об'єктивні причини, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду та на підставі ст. 313 ЦК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду» в Україну громадян України», ст.155 СК України, Постанови № 57 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Постанови № 231 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», просила заявлені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній та просила суд задовольнити заявлені вимоги вказуючи на те, що відповідач - батько їх дітей, відбуває покарання за межами України, і це унеможливлює отримання нею дозволу на виїзд дітей за кордон на оздоровлення, також позивачка зазначила, що раніше відповідача не цікавило куди та на скільки вона виїздить з дітьми, він давав на це свою згоду, діти потребують оздоровлення на морі. Відповідач в судове засідання не з»явився, оскільки відбуває покарання за межами України, однак направив в судове засідання свого представника з належним чином оформленим договором про надання правової допомоги, тому суд вважає можливим розгляд справи. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог, вказував, що відповідач цілком згодний на те, що дітей слід оздоровити за кордоном, однак з ряду об»активних причин-відбуття покарання за межами України, розбіжності в законодавстві України та Республіки Казахстан, бюрократична тяганина, не може надати письмову згоду на виїзд. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надав суду листа з проханням розгляду справи в відсутності, а також просив винести рішення суду в інтересах дитини, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved