Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.09.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.09.2009 року шлюб з відповідачем було розірвано. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2011 року. Посилаючись на те, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, внаслідок чого в період з червня 2017 року по січень 2018 року виникла заборгованість в сумі 10900 грн. 76 коп., позивачка на підставі ст.196 СК України просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 3674 грн. 79 коп. Ухвалою від 27.02.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та останню з урахуванням положень ст.11, ч.ч.4-6 ст.19, ст.274, ч.1 ст.277, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Частиною 2 ст.279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.3 ст.279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятись протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Станом на 22.03.2018 року від сторін клопотань про розгляд справи з повідомленням останніх не надходило. Відповідачем заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов та будь-яких інших заяв та клопотань не подано. Третьою особою заяв по суті справи та будь-яких клопотань також не подавалось. Таким чином, розглядаючи справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін та за наявними матеріалами, дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобовязаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обовязок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після предявлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони з 09.09.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.09.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно заочного рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2012 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2011 року. На підставі вказаного заочного рішення, що не оскаржувалося та набрало законної сили, судом було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Центральному ВДВС м.Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області. Відповідно до довідки державного виконавця Центрального ВДВС від 20.02.2018 року та розрахунку вбачається, що в період з червня 2017 року по грудень 2017 року відповідачу було нараховано до сплати аліменти в розмірі 12400 грн. 76 коп. (в червні 5293,40 грн.; в липні-грудні 2017 року по 1184,56 грн. щомісяця), сплачено 1500 грн. (по 500 грн. в липні, серпні та вересні 2017 року), заборгованість за 2017 рік становила 10900 грн. 76 коп. В січні-лютому 2018 року нараховано аліменти в розмірі 2369 грн. 12 коп. (по 1184,56 грн. за кожен місяць), сплачено в лютому 2018 року 13269 грн. 88 коп. Станом на 01.03.2018 року у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Таким чином, з вказаного вбачається, що в період з червня 2017 року по січень 2018 року позивач своєчасно не сплачував присуджені за рішенням суду аліменти та мав заборгованість, яку погасив лише в лютому 2018 року. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з червня 2017 року по січень 2018 року є обґрунтованими та на підставі ст.196 СК України слід стягнути з останнього на користь позивачки пеню за вказаний період в сумі 3674 грн. 79 коп. При цьому, суд погоджується з розміром цієї суми, детальний розрахунок якої наведений позивачкою в позовній заяві та який узгоджується з приписами ч.1 ст.196 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Також у відповідності до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені останньою судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у вигляді підготовки позовної заяви в сумі 700 грн., понесення яких підтверджено наданими позивачкою договором про надання правової допомоги від 05.01.2018 року з адвокатом [PERSON], ордером, актом виконаних робіт та квитанцією від 21.03.2018 року. Разом з тим, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 350 грн. позивачці слід відмовити, оскільки з акту виконаних робіт від 21.03.2018 року вбачається, що вказана сума розрахована за надання послуг представництва та захисту інтересів позивачки в суді (подання позовної заяви, клопотання). Проте, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписувалась та подавалась позивачкою, клопотань по справі нею не заявлялось та адвокат участі у справі не приймав з огляду на розгляд вави в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Тому вказані витрати в сумі 350 грн. суд не визнає обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved