Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов [PERSON] аргументує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірвано 14.05.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає разом з відповідачем. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу позивачці. Відповідач працює ШУ «Білозерське», має середній заробіток 5943,77 грн., отримує пенсію та регрес. Тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на свою користь в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. Також зазначає, що відповідач аліменти на користь інших осіб та утримання інших дітей не сплачує. 30.06.2015 року від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання зазначила, що підтримує свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, згоден, щоб з нього утримувались аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, на користь позивача. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.05.2009 року, після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Сіврі», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). Копією свідоцтва про народження (а.с.6) виданого виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецькій області підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Довідкою, виданою ФОП [PERSON] від 11.12.2014 року підтверджується, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON], [INFO], в смт Новодонецьке, вул.. Жовтнева, 9/9 (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання своєї дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, для визначення розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. З довідки про доходи [PERSON] №1042 від 01.12.2014 р., вбачається, що [PERSON] дійсно працює в ШУ «Білозерське» шахта «Піонер», середньомісячна зарплата з 01.11.2013 року по 31.10.2014 року за винятком обовязкових платежів складає 5943,77 грн. Визнання відповідачем предявленого позову, в розмірі 1/6 частини від його доходу на користь позивача на утримання його сина, [PERSON], [INFO] - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved