Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS], а саме, належну його особисто ? частину вищезазначеного житлового будинку та ? частину будинку, яка належить його рідній сестрі - [PERSON], померлій [INFO], спадщину після якої прийняв [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Позивачка являється спадкоємицею за законом за ч. 4 ст. 1266 ЦК України, але оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості, тому що родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] не підтверджуються, тому їй нотаріусом Оріхівською районної державної нотаріальної контори була надана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з отриманням якої позивачка повинна була звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, надали заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просять розглянути справу в їх відсутності. Відповідач - Територіальна громада Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій зазначили, що з позовною заявою [PERSON] згодні в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники Запорізької та Оріхівської районних державних нотаріальних контор в судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви про відсутність заперечень та просять розглянути справу в відсутність їх представників. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що, недієздатні особи вважаються прийнявшими спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця успадковують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їх матері, дядьку (тітці, дядьку спадкодавця), якщо б вони були живі на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Відповідно до довідки №35 від 16.01.2015 року, виданої Кіровською сільською радою Оріхівського району Запорізької області вбачається, що [PERSON], [INFO] був зареєстрований та проживав на час смерті - [INFO] в Комунальній установі «Кіровський будинок інвалідів». Відповідно до наданої Оріхівською районною державною нотаріальною конторою спадкової справи №173 за 2014 рік вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадщину прийняли: [PERSON] та [PERSON], таким чином позивачка має право на ? частину спадкового майна спадкодавця. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та довідкою Запорізького РАЦСу від 02.11.2006 року № 177/02-84. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.08.2005 року по справі № 2-1616 за 2005 рік [PERSON] визнаний недієздатним, в зв'язку з чим він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї сестри в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Право власності [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS] підтверджене наданим суду Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 02.11.2006 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2538 за 2005 рік та Витягом ОП ЗМБТІ про реєстрації права власності на нерухоме майно №12560678 від 20.11.2006 року. Право власності [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS] підтверджене наданим суду Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 02.11.2006 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2540 за 2005 рік та Витягом ОП ЗМБТІ про реєстрації права власності на нерухоме майно №12560728 від 20.11.2006 року. Суд встановив, що матеріалами спадкової справи №75/2005 рік, наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою підтверджується факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2016 року №842/02-31, виданої Оріхівською районної державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] в зв'язку з неможливістю встановлення родинних відносин. Судом встановлено, ніким із сторін не спростовані та підтверджується наявними в матеріалах справи документами родинні відносини між спадкодавцем - [PERSON] та позивачкою [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. З огляду на те, що позов визнаний відповідачем та таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову. При вирішенні спору про цивільне право, юридичні факти є предметом доведеності вимог та повинні встановлюватись при дослідженні обставин заявленого позову в мотивувальній частині без зазначення в резолютивній частині рішення виходячи з того, що за ст. 16 ЦК України, ст. 258 ЦПК України встановлення факту не є самостійним способом захисту цивільних прав у позовному провадженні, а саме, у визнанні права власності в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за нею право власності на ? частину спадкового житлового будинку з господарськими спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved