Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як\~ спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 (тридцять) в с. Дібрівка, Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий 1965 року забудови, загальною площею 39,80 кв.м., жилою площею 20,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 19,10 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб, колодязь та огорожа. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 грудня 2013 року у віці 77 років померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 12 грудня 2013 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті спадкодавця\~ [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме : на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області, на земельні ділянки, що розташовані на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та відповідні грошові кошти, що розміщенні на вкладах в державному Ощадному банку України. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця\~ [PERSON], нею було складено заповідальне розпорядження (заповіт від 30 червня 2011 року за реєстровим №365 який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), то спадкоємцями на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є двоє осіб, а саме : дочка спадкодавця\~ [PERSON], [INFO] та син спадкодавця\~ [PERSON], [INFO], які прийняли спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.10.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №89/2014. Житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) № 30 по вул. Горянській в селі Дібрівка Богуславського району Київської області належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області за № 1518 від 17.10.2018 року, але за життя спадкодавець не оформила в адміністративному порядку своє право власності на вищезазначений житловий будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.10.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області, після смерті спадкодавця [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідач Медвинська\~ сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON]\~ та відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 30.06.2011 року секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.10.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №89/2014. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.10.2018 року, позивачці\~ відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області після смерті спадкодавця [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті її матері [PERSON], яка померла 11 грудня 2013 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 30 по вул. Горянській в с. Дібрівка Богуславського району Київської області вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1965 року забудови, загальною площею - 39,80 кв.м., жилою площею - 20,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 19,10 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : погріб, колодязь та огорожа. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою за №1518, виданою 17.10.2018 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що спадкодавець [PERSON] за життя була власником житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради, набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області № 1518 від 17.10.2018 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 31 від 05.10.2018 року, будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Горянська під №30 в селі Дібрівка Богуславського району Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану обєкту за № 62, виданого 09.10.2018 року СПД «[PERSON]М.». Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишилися після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved