Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 174 в будинку № 2 по вїзду Фесенківському в м. Харкові, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 18.01.2014 року померла [PERSON] про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 430842. Померлою, 05.08.2013 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 4-128, відповідно до якого спадкоємцем є [PERSON]. Померла [PERSON] при житті, з 25.12.1974 року до дня смерті була членом житлового кооперативу «Імені Артема» та зареєстрована за адресою: м. Харків, вїзд Фесенківський, 2 кв.174. На підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова № 62-17 від 21 березня 2000 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності від 05 квітня 2000 року, на кв.174 в буд.2, вїзду Фесенківському у м.Харкові, яке було зареєстровано в КП «[PERSON] Міське БТІ». На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої [PERSON] ДНК [PERSON] буда відкрита спадкова справа. 15.12.2014 року державним нотаріусом Сьомої [PERSON] ДНК [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 4064/02-31, в звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на спірну квартиру. При житті померла [PERSON] не зверталась до Реєстраційної служби [PERSON] міського управління, з метою внесення до реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідних записів, щодо права власності на спірну квартиру. Зараз ця можливість відсутня у спадкоємиці, тому, що для такої дії потрібен саме власник обєкта нерухомості, а він помер. Просить суд визнати за нею право власності квартиру № 174 в будинку № 2 по вїзду Фесенківському в м. Харкові, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з*явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства і наявних матеріалів справи. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори № 7 в судове засідання не з*явився, надавши до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи ЖК «Імені Артема» в судове засідання не з*явився, надавши до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в судове засідання не зявилась, надала до письмові пояснення в яких посилалась на ЗУ «Про державну реєстрацію р6ечових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, згідно яких особа може звернутись із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та надати необхідні документи, згідно яких державний реєстратор реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції розгляне вказану заяву та прийме рішення у відповідності до норм діючого законодавства України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення, вважає , що позовні вимоги заявлені законно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 430842 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції вказано, що 18 січня 2014 року померла [PERSON]. [PERSON] 05 серпня 2013 року було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 4-128, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON]. На підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова № 62-17 від 21 березня 2000 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності від 05 квітня 2000 року, на кв.174 в буд.2, вїзду Фесенківському у м. Харкові, яке було зареєстровано в КП «[PERSON] Міське БТІ». 15 грудня 2014 року державним нотаріусом Сьомої [PERSON] ДНК [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 4064/02-31, а саме про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину (копія додається). Підставою для такої відмови стало ненадання спадкоємицею Позивачем по справі, до нотаріальної контори, правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про належність [PERSON] квартири № 174 по вїзду Фесенковському, 2 у м. Харкові. Ця підстава є цілком обєктивною, тому що після смерті [PERSON] правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру не знайшлось. 21 березня 2015 року завідуючою Сьомої [PERSON] ДНК [PERSON] було направлено лист запит до КП «[PERSON] міське БТІ», щодо видачі дублікату правовстановлюючого документа на квартиру № 174 в будинку № 2 по вїзду Фесенківському в м. Харкові. Згідно відповіді КП «[PERSON] Міське БТІ» від 26.03.2015 року було повідомлено, що право власності на кв. №174 по вїзду Фесенковському, 2 у м.Харкові 31.12.2012 року зареєстровано на праві приватної власності на імя [PERSON] на підставі свідоцтва від 05.04.2000 року, виданого Комінтернівською районною радою м.Харкова. Згідно довідки наданої ЖК «Імені Артема» вказано, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: м. Харків, Фесенківський вїзд № 2 кв. 174 з 25.12.1974 року та по день смерті 18.01.2014 року. Згідно з п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013р. Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: 1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор органу державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та субєкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. Відповідно до ч.7 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. При житті померла [PERSON] не зверталась до Реєстраційної служби [PERSON] міського управління, з метою внесення до реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідних записів, щодо права власності на спірну квартиру. Зараз ця можливість відсутня у спадкоємиці, тому, що для такої дії потрібен саме власник обєкта нерухомості, а він помер. Статтею 346 Цивільного кодексу України визначено: «смерть власника обєкта нерухомості є підставою для припинення права власності». Однак, це не є підставою для спадкоємця в прийнятті спадщини за померлою особою. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи встановлено, що позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої [PERSON], що складається з квартири № 174 по вїзду Фесенковському, 2 у м.Харкові. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, із урахуванням того, що на позивачку був складений заповіт, але за життя [PERSON] в установленому законом прядку не зареєструвала право власності на спірну квартиру суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved