Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 25 березня 2015 року між нею та відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 372. Від шлюбу народився: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї часто відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Сьогодні шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Із вересня 2018 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечать її інтересам Ухвалою суду від 19 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач подав заяву про визнання позову, просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до такого висновку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 21 березня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21 березня 2015 року, актовий запис № 372. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Львівського\~міського управління\~юстиції 29 вересня 2015 року, у сторін в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд доходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в цьому судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд доходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Відповідно до ч.1\~ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до\~ст.\~112\~цього ж\~Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд доходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу стало неможливими та суперечить інтересам позивачки, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, то згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved