Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 23 липня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. Вказує, що від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами не склалися з причини відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, крім того відповідач зловживає алкогольними напоями, проявляє агресію. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2021 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору сторони не мають. Подальше збереження шлюбних відносин позивачка вважає не можливим, тому звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивачка не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином.\~Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2002 року Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 23, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають, на теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved