Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається. Позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований 06 травня 1995 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, відповідач не надає дитині належної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку. 12 липня 2011 року шлюб між ними було розірвано. На даний час дочка являється повнолітньою, однак з 01 вересня 2014 року і на даний час їх дочка навчається на денній, бюджетній формі навчання у Педагогічному інституті Прикарпатського національного університету ім.В.Стефаника у м.Івано-Франківську, а тому вона як мати звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його доходів та заробітку, починаючи з 30 березня 2015 року і до закінчення нею навчання або до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти ( матеріальну допомогу)на утримання дочки [PERSON], 27 березня 1997 року в розмірі ? частини із всіх видів його доходів та заробітку щомісячно та до закінчення нею навчання. Також доповнила, що вона змушена нести витрати на забезпечення навчання дитини проїзду,нормального харчування та придбання підручників. На той час, як утримання з боку відповідача не є достатнім для забезпечення потреб дочки, які викликані навчанням. Як відомо стороні позивачки відповідач може надавати таку допомогу дитині. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст.ст.198,199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст..ст.200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на денній, бюджетній формі навчання у Педагогічному інституті Прикарпатського національного університету ім.В.Стефаника у м.Івано-Франківську, а тому несе витрати по проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання, витрати на придбання підручників, тощо. При вирішенні даного спору, судом враховується матеріальний стан та стан здоров'я дитини, також матеріальний стан і стан здоровя позивачки та відповідача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його доходів та заробітку, починаючи з 30 березня 2015 року і до закінчення нею навчання або до досягнення нею 23 років, підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved