Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 31.10.2009 року з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та матеріальне забезпечення їхніх неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] працює у Вижницькому ДНЗ №2, має стабільний та постійний дохід, крім того, відповідач працює по найму без офіційного оформлення та отримує додатковий заробіток. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку на кожну дитину, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму для кожної дитини, відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду і до настання їх повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити, та стягувати з відповідача аліменти в загальному 1/2 частину всіх видів заробітку [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки доходу. Оскільки отримує близько 600,00 грн. щомісячно, на майбутнє має намір щоб діти проживали з ним, а на даний час надає матеріальну допомогу на утримання дітей, сплачує витрати на дитячий садок. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] 31.10.2009 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 31.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області. На даний час шлюб розірвано. Від спільного життя в зареєстрованому шлюбі у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. З довідки Багнянської сільської ради №1259 від 23.09.2014 року вбачається, що на утриманні [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, працює у Вижницькому ДНЗ №2, його середньомісячний дохід становить 609,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи №120 від 24.09.2014 року, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батька/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дітей на цей час відсутні. Суд вважає, що стягнення аліментів для утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з відповідача, буде відповідати вимогам справедливості та розумності. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.09.2014 року і до настання їх повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial