Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 21.07.2013 року між її сином неповнолітнім [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір роздрібної купівлі-продажу мобільного телефону Alcatel ОТ-997 D, [NUMBER], вартість якого склала 1600грн. Разом із коробкою та документами на телефон, покупцю було надано гарантійний талон. Також зазначає, що після покупки, виявилось що вказаний телефон має певні недоліки, а саме не працював сенсор, в зв'язку з чим [PERSON] звернувся до спеціалізованого сервісного центру, де йому повідомили, що зазначений телефон не може бути відремонтований за рахунок виробника, оскільки раніше він рахувався за іншою датою продажу 12.06.2013 рік та у гарантійному талоні на телефон є виправлення із зазначенням покупця іншої особи. Після неодноразових звернень до відповідача, щодо вирішення спірного питання та відшкодування збитків, відповідач повідомив, що вказаний телефон не має статусу Б/В, одночасно зазначивши що при продажу телефону ними не був замінений гарантійний талон. Копію товарного чеку на проданий товар відповідач не надав. Од же, позивачка вважає, що відповідачем було продано мобільний телефон, який вже використовувався, проте в порушення Закону відповідач про вказаний факт не попередив, чим порушив право споживача - [PERSON] Також зазначає, що вказаними діями неповнолітньому [PERSON] завдано моральну шкоду, оскільки останній не має можливості користуватись телефоном, так як куплений товар не має потрібних споживачеві властивостей. З огляду на наведене просить суд розірвати договір від 21.07.2013 року укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] про купівлю - продаж мобільного телефону Alcatel ОТ-997 D, [NUMBER] imei, стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 1600грн., сплачену за договором від 21.07.2013 року укладеним між неповнолітнім [PERSON] та ФОП [PERSON] про купівлю-продаж мобільного телефону Alcatel ОТ-997 D, [NUMBER] imei, стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 1000грн. В судовому засіданні [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ФОП [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, одночасно надавши заперечення на вказаний позов, просив суд в його задоволенні позивачу відмовити. Суд, заслухавши осіб, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ) П. 17 вказаної статті визначає, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; П.18 визначає, що продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації П.22. визначає, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ст.21 вказаного Закону крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 2. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. 3. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. 4. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. 5. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Од же, вказані норми наголошують на свободі сторін у вільному виявлені їх волі в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших сторін. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності згідно ст. 10 ЦПК України. В ході розгляду справи позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між неповнолітнім [PERSON] та ФОП [PERSON], 21.07.2013 року був укладений, в усний чи письмовий формі, договір купівлі-продажу телефону Alcatel ОТ-997 D, [NUMBER] imei., також не підтвердився факт того, що неповнолітній [PERSON] здійснив розрахунок за вказаний телефон в сумі 1600грн., який оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Посилання позивачки про те, що укладання договору купівлі-продажу телефону підтверджується гарантійним талоном від 21.07.2013 року судом не приймається, оскільки вказаний гарантійний талон оформлений на іншу особу. Також, позивачка ставить питання, щодо відшкодування з відповідача на користь неповнолітнього [PERSON] моральної шкоди в розмірі 1000грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.19995 року « Про практику в справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав Цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинного зв'язку з протиправними діями заподіювача і вини останнього. Вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачці та неповнолітньому [PERSON] моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки належних та допустимих доказів у підтвердження факту спричинення майнової та моральної шкоди з вини відповідача, позивачкою суду не надала, з огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed