Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 19.12.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 217, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася з вересня 2020 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, у зв`язку з чим між подружжям були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, про що суду надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] , був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі(а.с. 20). Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 19.12.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 217(а.с. 6), від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сім`я розпалася з вересня 2020 року причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, у зв`язку з чим між подружжям були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. За таких обставин сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Майнового спору та спору у виховані дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні та не згодна на примирення. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved