Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0660 ГА, кадастровий номер 3220687601:01:005:0189, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул.Яблунева,19 в селі Хохітва Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом на конкретне спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту та матеріалами спадкової справи № 193/2017. Спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON], не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час. Вказаний факт підтверджуються відповіддю Богуславської районної державної нотаріальної контори від 13.02.2018 року та матеріалами спадкової справи № 193/2017. Належність спадкодавцю - [PERSON] спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0660 ГА, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Яблунева, 19 в селі Хохітва Богуславського району Київської області, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія І-КВ № 087990, виданим 29 грудня 1997 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 125. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримання документів про право власності на спадкове майно, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія І-КВ № 087990, який був виданий Хохітвянською сільською радою народних депутатів 29 грудня 1997 року, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13 лютого 2018 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивачки [PERSON] і зазначив, що позов підтримує. Відповідач Хохітвянська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 03.10.2014 року секретарем виконкому Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 133. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджуються відповіддю Богуславської районної державної нотаріальної контори від 13.02.2018 року та матеріалами спадкової справи № 193/2017. Інші спадкоємці, які б мали право на спадкову земельну ділянку відсутні, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.02.2018 року, а також матеріалами спадкової справи. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори № 02-31/165 від 13.02.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0660 ГА, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул.Яблунева, 19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, не може бути видане, у звязку з тим, що відсутній оргигінальний примірник правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія І-КВ № 087990, який був виданий Хохітвянською сільською радою народних депутатів 29 грудня 1997 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, належить спадкове майно, а саме земельна ділянка, що залишилась після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії І-КВ № 087990, який був виданий Хохітвянською сільською радою народних депутатів 29 грудня 1997 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0, 0660 ГА, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул.Щорса, 19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області. Як, вбачається з копії рішення Хохітвянської сільської рада Богуславського району Київської області № 35 від 11 листопада 2015 року, вулицю Щорса в с.Хохітва Богуславського району Київської області перейменовано на вулицю Яблунева. Із матеріалів спадкової справи № 193/2017 та довідки виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області № 791/02-22 від 26.12.2017 року вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, які належали спадкодавцю [PERSON], яка померла 19 червня 2017 року, мають юридичну адресу: вулиця Яблунева, 19, с. Хохітва Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210833352018 від 16.01.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,0660 ГА, кадастровий номер: 3220687601:01:005:0189, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул.Яблунева, 19 в с. Хохітва Богуславського району Київської області. Оскільки, спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме конкретне спадкове майно, про яке було зазначено в заповіті, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно в звязку з відсутністю оргигінального примірника правовстановлюючого документу, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved