Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, які в подальшому уточнила. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач 14 грудня 2013 року зареєстрували шлюб у виконкомі Роздорської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони не змогли побудувати родину, тому що не досягли гармонічних стосунків через неправильну поведінку відповідача у родині. 24 травня 2017 року вона подавала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, але згідно з її бажанням до примирення та збереження родини заяву не було розглянуто. За цей час ніяких позитивних змін у відносинах у родині між нею та відповідачем не відбулось. Навпаки, чоловік почав ще з більшою неповагою відноситися до неї: приходить пізно вночі до них з дитиною, мотивуючи це знаходженням на роботі, з'являється у нетверезому стані, нецензурно висловлюється в її бік в присутності дитини, не відповідає на її запитання, приховуючи свій телефон. З моменту попередньої подачі заяви його речі у квартирі, де мешкає вона, її мати та дитина майже не знаходяться. Вона більше не бажає переживати такі стреси, які впливають на її самопочуття та здоров'я взагалі і вважає, що часу на примирення і прийняття правильного рішення було достатньо, тому остаточно вирішила поставити крапку в їхніх стосунках. Подальше перебування у цьому шлюбі шкодить її інтересам та інтересам сина. На даний час з відповідачем мешкають окремо. Син проживає разом з нею, після розірвання шлюбу він також буде проживати разом з нею. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 14 грудня 2013 року виконавчим комітетом Роздорської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Стягнути з [PERSON], [INFO], на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 640, 00 грн. До початку судового засідання позивач надала заяву в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить розгляд справи провести без її участі. До початку судового засідання відповідач надав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі,просить розгляд справи провести без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а також обставини життя подружжя, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2013 року, актовий запис про шлюб №12, зареєстрованому виконавчим комітетом Роздорської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №215. Сторонами не змогли побудувати родину та гармонічні стосунки. Позивачкою 24 травня 2017 року був поданий до суду позов про розірвання шлюбу який було залишено без розгляду за заявою позивачки. За цей час позитивних змін у відносинах у родині не відбулось. Рішення про розірвання шлюбу остаточне, подальше перебування у шлюбі шкодить інтересам позивача та неповнолітньої дитини. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Фактично сім'я припинила своє існування, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Суд вважає, що сім'я між сторонами розпалась остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо, тому як відсутня вільна згода чоловіка та жінки на шлюб. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Щодо вимог про стягнення аліментів: ст.180 СК визначає «батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені та підтверджені документально. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113, 180, 181, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved