overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано у Грицівській селищній раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №19. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою у її батьків. Спільне подружнє життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними постійно виникали сварки та скандали з дріб'язкових причин, що привело до повного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Відповідач має іншу жінку. Вказуючи на неможливість примирення, формальний характер шлюбу, просила шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження суперечитиме її інтересам та інтересам сина. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, зазначила, що не проживають з відповідачем з середини жовтня 2014 року. В даний час кожен створив іншу сім'ю, заперечила можливість примирення. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, підтвердив факт не проживання однією сім'єю з середини жовтня 2014 року, а також те, що кожен має інші стосунки, а тому збереження шлюбу не можливе. Вислухавши пояснення сторін, дорслідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного у Грицівській селищній раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою у її батьків. З середини жовтня 2014 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, сім'я фактично розпалась, що підтверджується доводами сторін, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2001 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя не склалося, повністю припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій просив справу слухати без його участі, позов визнав, заперечив проти надання строку для примирення. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 04 серпня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що\~сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась і збереження її неможливе, що слідує з письмових заяв сторін. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, є порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2005 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 123. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, у зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки. Вказуючи на неможливість примирення, формальний характер шлюбу, просила шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження суперечитиме її інтересам та інтересам доньки. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що не проживають з відповідачем з 15 червня 2014 року, причиною розладу стало зловживання відповідачем спиртними напоями та завдання їй побоїв. Заперечила можливість примирення, зазначила, Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, підтвердив припинення подружніх відносин з 15 червня 2014 року, погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 червня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 123, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою виданою квартальним комітетом. З 15 червня 2014 року сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, сім'я розпалась, що підтверджується доводами сторін, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони 01 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з грудня 2013 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до адреси суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Також просив суд слухати справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 304247, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 01 листопада 2012 року, актовий запис № 878. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 532721, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась 10 травня 2013 року, актовий запис № 398, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання виданої ЖБК «8 Марта» 08 червня 2015 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 02 березня 1995 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, три роки тому, з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, 02 березня 1995 року, актовий запис № 79. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 03 вересня 2011 року зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] батьком якої є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з січня 2015 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спор щодо місця проживання неповнолітньої доньки та майнового спору на даний час відсутній. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до адреси суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила суд змінити прізвище на дошлюбне «Шолон». Також зазначила, що примирення не можливо. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, вирішення справи покладає на розсуд суду, також пояснив, що всі спроби примиритися з позивачкою пройшли не вдало. Дослідивши письмові матеріали справи, та приймаючи до уваги той факт, що сторонам надавався строк в термін 3 місяці для примирення, який не дав позитивного результату, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, тобто судом було прийнято всі можливі заходи для примирення подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 251301, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 03 вересня 2011 року, актовий запис № 552. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 431382, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась 12 січня 2012 року, актовий запис № 48, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 05 серпня 2005 року зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені пів року тому, з чого часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява з проханням, слухати справу за її відсутності, на задоволені заявлених вимог наполягала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 018521, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 05 серпня 2005 року, актовий запис № 591. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 061128, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився 29 грудня 2005 року, актовий запис № 21, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 284770, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився 27 липня 2009 року, актовий запис № 710, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 09 вересня 2006 року зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з серпня 2011 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо місця мешкання дітей на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 09 вересня 2006 року, актовий запис № 711. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилась, [INFO], актовий запис № 146. В графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась, [INFO], актовий запис № 409. В графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved