Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] перебували у шлюбі з 10 жовтня 1998 року по [INFO] , від якого [INFO] народилася позивачка. З 01 вересня 2017 року вона навчається у Навчально-науковому юридичному інституті Національного Авіаційного Університету на денній формі навчання, за спеціальністю «Правознавство». про що свідчить студентський квиток. На теперішній час позивачка вже повнолітня, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживаюча за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному забезпеченні своєї матері. Проживання у місті Києві, забезпечення їжею, речами, предметами для навчання, проїзд по місту коштує досить дорого, і у зв`язку з цим позивачка потребує матеріальної допомоги. Зокрема, витрати стосуються платного проживання у гуртожитку, відвідання тренажерного залу для зміцнення здоров`я, лікування у зв`язку з погіршенням зору, тощо. У зв`язку з навчанням у позивачки виникли додаткові витрати на купівлю книжок, проїзд на навчання щоденно, харчування та інші витрати, пов`язані з навчанням. Зазначає, що відповідач працює заступником директора з навчальної роботи в Комунальному обласному підприємстві Сумської обласної ради «Навчально-виробничий центр». Зважаючи на те, що відповідач працює, має стабільний дохід, то він може сплачувати аліменти на її утримання. Вказує також на те, що відповідач при поданні декларації вказав про наявність у своєму володінні квартири, загальною площею 37,667 кв.м., яка знаходиться у його приватній власності у м. Суми. Посилаючись на зазначене, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 33% всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та з призначенням судового засідання 11 березня 2020 року о 10 год. 00 хв. Протокольною ухвалою суду від 11 березня 2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . 11 березня 2020 року у зв`язку з залученням в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та неявкою відповідача в судове засідання, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 травня 2020 року, 10 год. 20 хв. 20 березня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що у зв`язку з тим, що донька досягла повноліття, та продовжує навчання, вона дійсно має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, але при цьому посилання у позові на ст. 182 Сімейного кодексу України є безпідставним. Ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів, стягнутих на неповнолітню дитину, повинен бути не меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач досягла повноліття і тому не є на цей час дитиною, а тому на неї ця норма не розповсюджується. Зазначає, що до грудня 2019 року він за домовленістю з колишньою дружиною надавав доньці (позивачу по справі) матеріальну допомогу добровільно у розмірі, про який вони домовились, що підтверджується копіями квитанцій про перерахування коштів на наданий йому картковий рахунок. Останній раз він перерахував 750 грн. аліментів 02 грудня 2019 року. Коли він в черговий раз намагався перерахувати кошти на утримання доньки в січні 2020 року, то зробити це не вдалося у зв`язку з закінченням строку дії банківської картки, як повідомила касир банківської установи. Також зазначає, що позивач не надала суду доказів того, до якого часу буде тривати її навчання у навчальному закладі, та не надала доказу стосовно того, чи отримує вона стипендію та чи не працює без відриву від навчання. Крім того, зазначає, що позивачка, пропонуючи у позові стягнути з нього аліментів у розмірі 33% від його щомісячного доходу, не врахувала, що на його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу, який має незадовільний стан здоров`я, потребує санаторно-курортного лікування, майже постійно, за призначенням лікаря, приймає ліки. Одним з аргументів позивачки щодо наявності у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 33% від щомісячного заробітку є те, що він на праві власності має однокімнатну квартиру загальною площею 37,67 кв.м, але при цьому не враховує, що жодного доходу від цього права власності він не має, а, навпаки, значну частину свого заробітку, витрачає на сплату квартплати та комунальних послуг. Крім того, він фактично живе не в належній йому однокімнатній квартирі, а мешкає в будинку разом з матір`ю (бабусею позивача), яка є людиною похилого віку, багато років перебуває на пенсії, а тому потребує його постійної допомоги. Позивачка не надала суду доказів доходу матері, також в позові не враховано, що він також має незадовільний стан здоров`я, щорічно змушений проходити курс стаціонарного лікування від серцевої хвороби, що потребує значних витрат на придбання ліків, а тому його матеріальний стан не дозволяє йому відвідувати тренажерні зали, як це дозволяє собі позивач. Посилаючись на вказані обставини, просить суд позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 1/8 частини його доходів на період навчання, але не більше ніж до досягнення позивачкою 23 років. 05 травня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28 липня 2020 року за клопотанням відповідача про відкладення. 28 липня 2002 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 жовтня 2020 року, у зв`язку з витребуванням доказів по справі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Страшок Є.В. позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] , третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 10 жовтня1998 року, який було розірвано 14 січня 2010 року (а.с. 5, 6). Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). На даний час позивачка навчається в Національному авіаційному університеті, є студенткою 4 курсу денної форми навчання Юридичного факультету. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою (а.с.126). Дочка відповідача [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак проживає за адресою: [ADDRESS] та перебуває на утриманні матері, і потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням (а.с. 51). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За роз`ясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від\~15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд враховує незадовільний стан здоров`я відповідача, перебування у нього на утриманні неповнолітньої дитини, розмір отриманого ним доходу, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки з дня подачі позову до суду в розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно на період навчання до досягнення дочкою 23 років. В той же час позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження достатнього доходу відповідача, який дозволяв би йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у заявленому в позовній заяві розмірі, та такі доводи ґрунтуються на припущеннях. Крім того, оскільки позивачка досягла повноліття, у відповідності до ч. 1 ст. 6 СК України вона втратила правовий статус дитини, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову та, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial