Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.04.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2021 року сторони перестали проживати як чоловік і дружина, не ведуть спільне господарство, так як склалися неприязні стосунки. Спільно не проживають. В зв`язку з вищевикладеним вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна, її подальше життя з [PERSON] і збереження сімейних відносин і шлюбу неможливе. З підстав наведених вище просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 66 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 31.08.2013 року складено відповідний актовий запис № 727 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Як вбачається з наведених сторонами обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved