Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 31.03.2017 року із зазначеним позовом, за змістом якого перебуває з відповідачем з 25.09.2010 року у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Відповідач з січня 2017 року не надає матеріальної підтримки дитині, участі у вихованні не приймає. Позивачка зазначає, що самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її повноцінного розвитку. Відповідач, який працевлаштований на посаді машиніста котлів на ПАТ «Запоріжсталь», за станом здоровя та рівнем доходу (приблизно 6000,00 грн. на місяць) в змозі надавати кошти на утримання дитини. Крім того, інших утриманців у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться, інших дітей у [PERSON] не має. [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 31.03.2017 року до досягнення донькою повноліття, відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Під час проведення судового засідання позивачка не була присутня, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вх.№ від 24.05.2017 року, наполягає на задоволенні позову на зазначених в заяві обставинах, позовні вимоги підтримує. Відповідач не був присутній під час судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вх.№ від 24.05.2017 року, визнає позовні вимоги, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову відповідачем, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №089187 встановлено, що 25.09.2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №987 від 25.09.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖС №190506). Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було предявлено позивачкою 31.03.2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві (а.с.1). Дитина мешкає з позивачкою, що визнається сторонами та не підлягає додатковому доказуванню на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], офіційно працевлаштований машиністом котлів на ПАТ «Запоріжсталь», має постійний заробіток, за станом здоровя має можливість сплачувати аліменти. Відповідач добровільно з січня 2017 року не надає коштів на утримання дитини та не бере участі у вихованні. Інших стягнень за виконавчими документами з відповідача не провадиться, непрацездатних осіб та інших дітей на утриманні не має. Позивачка [PERSON] не може забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її повноцінного розвитку, самостійно. На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 31.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом п.3 ч.1 ст. 80, ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved