Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.\~Свою заяву обґрунтувала тим, що у сторін 26 жовтня 2010 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В звязку з тим, що відповідач не бере участі у витратах на покупку необхідних для дитини речей, одягу, навчального інвентарю та канцелярського приладдя, продуктів харчування, ліків, забезпеченні належних умов життя, фізичного, інтелектуального та духовного розвитку сина, вона змушена звертатись до суду з позовом. Позивачка заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON],\~який належним\~чином повідомлявся\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в судове\~засідання не\~зявився,\~про причини\~неявки не\~повідомив,\~відзиву на\~позов не\~подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. [PERSON] народився 26 жовтня 2010 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ГЮ №131526; батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Довідкою № 1545 від 6 листопада 2018 року, виданою КП «Житлосервіс» підтверджується, що на утриманні позивачки знаходяться неповнолітня дитина. Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України від 7 грудня 2017 року\~№ 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років встановлений з 1 липня в сумі 1944 грн. (станом на день подання позовної заяви 9 листопада 2018 року) Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не довів суду, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. Суд, враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved