Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка в інтересах та за дорученням своєї дочки [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14.09.2007 року по 20.05.2011 рік її дочка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Зазначає, що [INFO] у шлюбі [PERSON] та відповідача народилась дочка - [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON]. Також вказує, що відповідач починаючи з квітня 2010 року не проживає з її дочкою та дітьми. Крім того, звертає увагу суду на те, що 20.05.2011 року шлюб між її дочкою [PERSON] та відповідачем було розірвано за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва. Вказує, що з 26.06.2014 року щодо її дочки [PERSON] було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв'язку чим діти проживають разом з нею. Звертає увагу на те, що відповідач ухилявся від турботи про своїх дітей, фактично відмовився від них, не забезпечував матеріально та не брав участі у їх вихованні, має заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.01.2015 року у розмірі 52 025,80 гривень. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, не переймається здобуттям освіти, не цікавиться їх життям, проблемами та інтересами. Всю відповідальність за неповнолітніх дітей несе вона та повністю їх утримує. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від їх виконання та ухиляється від сплати аліментів. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, вона змушена була звернутись до суду з метою захисту інтересів своїх онуків та забезпечення їх прав на повноцінне життя, у зв'язку з чим просила її позов задоволити та позбавити батьківських прав відповідача. У судове засідання 30.07.2015 року позивачка та її представник не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, однак [PERSON] подала до суду заяву, у якій підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі в зв'язку з обставинами, викладеними у ньому, тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням думки представника позивача та на підставі п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Представник Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання 30.07.2015 року не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву, у якій підтримав позов та просив його задоволити в повному обсязі оскільки відповідач не займається вихованням дітей, не піклується про них, матеріально не забезпечує, не проживає в сім'ї, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Прокурор Прокуратури Подільського району м. Києва у судове засідання 30.07.2015 року не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву, у якій позов підтримала та просила його задоволити, мотивуючи тим, що відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні і розвитку своїх дітей, не піклується про стан їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між [PERSON] та відповідачем, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис №2871 було розірвано, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 16.09.2011 року (а.с.12). Крім того, слід зазначити, що під час перебування у шлюбних відносинах у [PERSON] та відповідача народились дочка - [PERSON] та відповідача народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.02.2008 року, серія [NUMBER], актовий запис №457 (а.с.10) та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.2009 року, серія [NUMBER], актовий запис №91 (а.с.11). Судом встановлено, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їх життям, вихованням, не займається з ними, не дбає про їх фізичний та моральний розвиток, не цікавиться їх станом здоров'я, проживають окремо, злісно ухиляється від сплати аліментів, має велику заборгованість по виплаті коштів на їх утримання, що підтверджується довідкою ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві від 28.10.2014 року №034474 (а.с.24-25), розрахунком заборгованості по аліментах ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 30.01.2015 року №1302/22 (а.с.26). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.12.2014 року за №10016/41/3/103 (а.с.18-19), вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання дітей, не проявляє щодо них батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не утримує матеріально, а тому вважає за доцільне позбавити останнього батьківських прав. Крім того суд вважає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З урахуванням вищевикладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки повністю доведені і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню на користь позивачки з відповідача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с.1). На підставі викладеного, ст. 141, 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved