Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свої позовних вимоги на вказувала на те, що 06.11.2007 року уклала шлюб із позивачем, який зареєстровано міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ, актовий запис №900. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який фактично мешкає з позивачем. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини добровільно не надає. Просив стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був повідомлений належним часом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає, що судовий виклик було вручено йому належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24.03.2008 року ( а. с. 5) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю (а. с. 4, 6). Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дружини та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. На підставі ст. 79, 80, 180, 181 СК України,

Outcome: approved