Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовною заявою, в якій посилається на те, що відповідно до Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2017 року у справі №715/1601/16-ц було визначено, що вона, в порядку спадкування, отримала право власності на 8/10 житлового будинку та господарських споруд по вул. Медична (Калініна) 27, в с. Молодія, Глибоцького району, Чернівецької області. Також судом було встановлено, що спадкоємці: [PERSON] отримав право власності на 1/10 частку в даному спадковому майні; [PERSON] та [PERSON] разом отримали право власності на 1/10 частку в даному спадковому майні. Судом підтверджено, що право власності на земельну ділянку, площею 0,3031 га належить [PERSON] на підставі договору дарування від 19.06.2001 року. Є всі передумови для того, щоб [PERSON] зверталась з даною заявою про припинення прав інших співвласників на частки в спільному майні, оскільки будинок про який йдеться в даній позовній заяві та господарські споруди є неподільними, частки інших співвласників є незначними, та через обставини що склались, спільне володіння даним майном є неможливим. При цьому, припинення їх прав на частки в майні не завдадуть жодної шкоди відповідачам, оскільки всі вони мають свої житлові будинки за іншими адресами в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Проведеним дослідженням житлового будинку та господарських споруд встановлено, що вартість житлового будинку та господарських споруд складає 50117,00 грн., тому вартість частки [PERSON] складає 5011,70 грн., та вартість частки [PERSON] та [PERSON] складає 5011,70 грн. Просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі та припинити право на частки відповідачів. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві і просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та представники відповідачів [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність та не обґрунтованість. Просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2017 року у справі №715/1601/16-ц, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 квітня 2017 року було визнано, що [PERSON], в порядку спадкування, отримала право власності на 4/5 (8/10) житлового будинку та господарських споруд по вул. Медична (Калініна) 27, в с. Молодія, Глибоцького району, Чернівецької області. Також вказаним судовим рішенням було встановлено, що 08 лютого 2009 року в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчено секретарем Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 29 квітня 1996 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2, відповідно до якого спадкодавець все належне їй майно заповіла [PERSON] До складу спадкового майна входив житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна (Медична) № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. На час відкриття спадщини спадкоємцями, які мали право на обовязкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України та прийняли її були [PERSON] та [PERSON], як непрацездатні особи. Зокрема, [PERSON] [INFO], звернулася до нотаріуса у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] [INFO], на час відкриття спадщини був інвалідом І групи та постійно проживав із спадкодавцем на день її смерті. Обовязкова частка у спадщині складала 1/10 частку спадкового майна, так як на час смерті спадкодавця були живі пятеро спадкоємців першої черги, а тому, [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/10 частки спадкового майна. Спадкоємець [PERSON] успадкувала 4/5 (8/10) спадкового майна, своєчасно прийняла спадщину за заповітом, так як, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, свідоцтво про право на спадщину не отримала. 21 жовтня 2011 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчено секретарем Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 12 лютого 2009 року і зареєстрованого в реєстрі за № 8, відповідно до якого спадкодавець все належне їй майно заповіла позивачці [PERSON] До складу спадкового майна входить 4/5 (8/10) часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Калініна (Медична) № 27 в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON], як спадкоємець, який має право на обовязкову частку, відмовився від її прийняття, звернувшись у межах шестимісячного строку до нотаріуса із відповідною заявою. А тому, позивачка [PERSON] успадкувала все майно після смерті своєї матері [PERSON] Крім того, встановлено, що на час смерті [PERSON] був живий її син [PERSON], який успадкував обовязкову частку у спадщині. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та внуком [PERSON], а тому він має право успадкувати 1/10 частку спірного майна після смерті свого батька, як спадкоємець першої черги. [PERSON] спадщину прийняв своєчасно, оскільки проживав на час смерті із своїм батьком, що підтверджується довідкою виконкому Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 22 грудня 2017 року № 228. Дружина [PERSON] [PERSON] померла 02 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідач [PERSON] єдиний спадкоємець першої черги, що прийняв спадщину після смерті своїх батьків. [PERSON] померла 19 липня 2015 року і після її смерті спадщину прийняли: її донька [PERSON], яка подала у встановлений законодавством шестимісячний термін відповідну заяву до нотаріуса; а також спадкоємцем є її чоловік [PERSON] який постійно проживав з спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 05 грудня 2017 року № 1138/01-16/с/с№165/2016. Отже, відповідачам [PERSON] та [PERSON] стало належати право на 1/20 частку спірного нерухомого майна кожному. Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку, площею 0,3031 га належить [PERSON] на підставі договору дарування від 19.06.2001 року. Згідно ст.365 ЦК України право на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Оскільки в судовому засіданні наявність підстав для припинення права на частку у спільному майні була підтверджена, суд вважає можливим припинити право відповідачів на їх частку в спільному майні. Пленум Верховного Суду України у п. 7 та п. 12 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року із наступними змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Як вбачається з матеріалів справи загальна площа житлового будинку по вул. Медична (Калініна) 27, в с. Молодія, Глибоцького району, Чернівецької області становить 44,9 кв.м., а житлова 19,4 кв.м. За таких обставин 1/10 частка 4,49 кв.м. загальної площі і 1,94 кв.м. житлової площі, а 1/20 частка: 2,245 кв.м. - загальної площі і 0,97 кв.м. житлової площі, що значно менше всіх мінімальних обовязкових норм необхідних для проживання людей. Тому суд вважає, що частки відповідачів є незначними і не можуть бути виділені в натурі. Більш того, частки 1/10 та 1/20 самі по собі є незначними. Судом також встановлено, що припинення їх прав на частки в майні не завдадуть жодної шкоди відповідачам, оскільки всі вони проживають із своїми сімями за іншими адресами в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Проведеним дослідженням житлового будинку та господарських споруд встановлено, що вартість житлового будинку та господарських споруд складає 50117,00 грн., тому вартість 1/10 частки [PERSON] складає 5011,70 грн., а вартість часток 1/20 [PERSON] та [PERSON] складає по 2505,85 грн. Позивачкою [PERSON] внесено на депозит вартість 1/5 частки вказаного нерухомого майна, що підтверджується квитанціями №0.0.884481876.1 в сумі 2505,85 грн., №0.0.884477657.1 в сумі 5011,70 грн., №0.0.884479783.4 в сумі 2505,85 грн. від 02 листопада 2017 року, в загальній сумі - 10 023,40 грн. Суд відхиляє доводи відповідачів і їх представників про відсутність підстав для задоволення позову, тому що право власності відповідачів не зареєстровано, оскільки відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто відповідачам належить спадщина з часу відкриття спадщини. Інші доводи відповідачів спростовуються вказаними вище доказами і не дають підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 316-319, 328, 346, 365, 1268 ЦК України, п.п.7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року із наступними змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»

Outcome: approved