Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 02.08.1997 року по 18.11.2003 рік сторони перебували в шлюбі. Від вказаного шлюбу мають повнолітного сина - [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття позивачка отримувала від відповідача аліменти, які були призначені судом. На даний час спільний син є повнолітнім та продовжує навчання в Національному транспортному університеті на першому курсі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка також не в змозі самостійно утримувати спільного сина, що зумовило необхідність звернення до суду. Позивачці відомо, що відповідач працює у ДП «Одеська залізниця», ВСП Шевченківська дистанція електропостачання, інших осіб, щодо яких відповідач має аліменти зобов'язання - відсутні. У зв'язку з чим відповідач має змогу утримувати спільну дитину. У судовому засіданні позивачка посилаючись на викладені обставини, просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 12.01.2016 року і до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку, за умови, що він буда продовжувати навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, проти надання допомоги сину матеріально - не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно частини 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року по 18.11.2003 рік. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], - [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.3). Позивачка проживає разом із сином, при цьому, відповідач разом з позивачкою та своїм сином не проживає. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки № 377 від 21.09.2015 року виданої Національним транспортним університетом, [PERSON], являється студентом першого курсу, факультету транспортних та інформаційних технологій Національного транспортного університету та навчається на денній формі навчання (а.с.4). У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно, на період свого навчання у Національному транспортному університеті потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] на період його навчання у вищезазначеному навчальному закладі. При цьому, з урахуванням обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено 21.01.2016 року, починаючи саме з цієї дати мають стягуватись аліменти з відповідача. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивачки, то, згідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial