Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку, щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до виповнення йому 23-х років або до закінчення навчання. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час син навчається і знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у його вихованні та не надає матеріальної допомоги як батько дитини. У 2001 році, в звязку з різними поглядами на сімейні стосунки, несумісністю характерів та неможливістю подальшого спільного проживання, шлюб сторін фактично припинив своє існування. Відповідач переїхав жити у село Степанки Черкаського району Черкаської області, а позивачка з дитиною залишилася проживати у [INFO]. Дитина з моменту свого народження по даний час проживає разом з матірю [PERSON] 15.03.2015 року синові виповнилося 18 років, та він продовжує навчання у Вінницькому соціально-економічному інституті Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на III курсі на денній формі навчання (на контрактній, платній основі), і потребує коштів на утримання. Самостійно, без участі батька дитини, позивачка не має змоги утримувати їхнього спільного сина, тому просить стягнути аліменти, а також понесені нею судові витрати за юридичні послуги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила задоволити, додатково пояснивши, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] також підтримав позовні вимоги та просив повністю задоволити, стягнути аліменти в розмірі ? частини від заробітку відповідача, так як відповідач є працездатний та має можливість сплачувати аліменти. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені останньою судових витрат повязаних з юридичною консультацією та оплатою послуг за надання правової допомоги в сумі 1500 грн. та надав суду лист виконаних робіт з квитанцією до прибуткового касового ордеру №50 від 11.01.2017 року, який за ухвалою суду приєднаний до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/5 частини, так як відповідач вдруге одружений та має на утриманні дитину-інваліда та сплачує комунальні послуги. За ухвалою суду та зі згоди представника відповідача судовий розгляд справи проводиться у відсутність відповідача. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3ст.10,ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачка є громадянкою України та уродженкою [INFO] про що свідчить фотокопії її паспорта(а.с.2) Відповідач [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], а матірю є [PERSON], [INFO] на підтвердження чого свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.3). Мати [PERSON] працює в Звенигородській центральній районній лікарні на посаді - медсестра, про що свідчить відповідна довідка від 13.01.2017 року № 11 видана Звенигородською ЦРЛ. Як, вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серії 1-СР № 096968 від 13.04.2004 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції, 27 березня 2001 року сторони шлюб розірвала, актовий запис № 83 (а.с.4). Згідно довідок виданих виконкомом Тарасівської сільської ради Звенигородського району № 1197 від 19.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за одним адресом в с. Тарасівка Звенигородського району, Черкаської області як мати та син (а.с.5-6). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з довідки № 507 від 20.10.2016 року виданої ВМУ розвитку людини «Україна» Вінницьким соціально-економічним інститутом [PERSON] навчається на 3 курсі за напрямком підготовки 6.010203 «здоровя людини» на денній формі навчання, стипендію не отримує, навчається на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2018 року (а.с.7). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач та позивачка у рівних частках зобов'язані нести витрати на утримання сина, як такого що продовжує навчання. Згідно довідки № 231 від 24.11.2016 року виданої СТОВ «Степанки», [PERSON] (відповідач)дійсно працює у СТОВ «Степанки» за основним місцем роботи та займає посаду тракториста. В судовому засіданні на усне заперечення представника відповідача [PERSON] щодо задоволення позовних вимог, де вказується про визнання позову на 1/5 частину сплачення аліментів, представник позивача [PERSON] зазначив, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, який працює та отримує заробітну плату, його дружина [PERSON] також працює та отримує соціальну допомогу по догляду на дитину інваліда до 18 років. У відповідності до поданих представником відповідача документів: відповідач [PERSON], [INFO] одружений та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (довідка № 2115 від 24.11.2016 року видана Степанівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, копія свідоцтва про одруження серії 1-СР № 9084458 від 11.09.2003 року видане Черкаським міським відділом РАЦС, копія свідоцтва про народження серії 1-СР №027174 від 24.05.2006 року видане Степанівською сільською радою Черкаського району). Син відповідача [PERSON], [INFO] має групу інвалідності та його мати [PERSON], [INFO] отримує державну соціальну допомогу на дитину іваліда до 18 років (консультативний висновок спеціаліста від 25.08.2011 року виданий КЗ «ОЛ-ЦЕМД та МК» Черкаської обласної ради, копія посвідчення серія ААБ № 043403 від 29.09.2011 року). Як зазначає ст.128 ЦПК, після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення. Частина друга даної статті вказує на те, що відповідач може заперечувати проти позову, посилаючись на незаконність вимог позивача, їх необґрунтованість, відсутність у позивача права на звернення до суду або наявність перешкод для відкриття провадження у справі. Натомість ні представниками відповідача [PERSON] та [PERSON], ні самим відповідачем суду не було надано письмового заперечення з обґрунтуванням такого заперечення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати оскільки обгрунтованого письмового заперечення суду не подано. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 25 жовтня 2016 року. Суд також вважає, що аліменти слід стягнути за період з 25.10.2016 року на весь період навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] - 23-х річного віку. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а отже згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується із відповідача у дохід держави у розмірі 640 грн. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 1 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представником позивача [PERSON] в судовому засіданні було надано суду лист виконаних робіт (в даному випадку юридичних послуг) та відповідний розрахунок квитанція до примбуткового касового ордеру № 50 від 11.01.2017 року та договір про надання консультаційних і юридичних (правових) послуг від 01.12.2016 року між представником позивача [PERSON] та позивачем [PERSON] Зазначені витрати на загальну суму 1500 грн. мають документальне підтвердження та доведені.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Викладене узгоджується із п. 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.14 р., в тім, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] сплатила юристу Полежаці В.Ф. грошову суму у розмірі 1500,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 50 від 11.01.2017 року.) Виходячи з вищенаведеного та у відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правову допомогу повязані з оплатою юридичних (правових) послуг в сумі, підтвердженій фінансовим документом в розмірі 1500, 00 грн.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved