Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що В 2010 році познайомилась з відповідачем, з яким вони разом працюють в Дніпропетровському академічному українському молодіжному театрі та тривалий час, до осені 2015 року, постійно зустрічались та мали інтимні стосунки. В період відносин вони часто обговорювали тему народження спільної дитини, оскільки вона дітей не мала, але хотіла народити дитину, а відповідач мав повнолітню доньку, яка мешкає в іншій країни а дуже хотів, щоб вона (позивачка) народила йому дитину. Навесні 2015 року вона завагітніла та повідомила про це відповідача, чому він дуже зрадів та повідомляв, що після народження дитини вони будуть жити разом та виховувати доньку. Однак, на момент народження [INFO] доньки, стосунки з відповідачем погіршились, він почав уникати зустрічей і спілкування з нею та дитиною, відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. В зв'язку з цим, при реєстрації народження дитини, відомості про батька було внесено на підставі ч.1 ст.135 СК України: за вказівкою матері батьком дитини зазначено відповідача. Посилаючись на вказані обставини та відмову відповідача визнавати дитину своєю донькою, позивачка просила суд визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримала та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та його представник під час підготовчого провадження по справі проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні, не заперечували факт наявності інтимних стосунків відповідача із позивачкою в період з 2010 року до осені 2015 року, але не визнали факт батьківства відповідача по відношенню до народженої позивачкою доньки. В подальшому, після проведення призначеної судом генетичної експертизи, просили прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та визнано сторонами, що останні разом працювали в Дніпропетровському академічному українському молодіжному театрі та з 2010 року до осені 2015 року зустрічались, мала інтимні стосунки. [INFO] позивачка народила доньку - [PERSON], відомості про батька якої - [PERSON], було внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст.126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. В рамках розглядаємої цивільної справи судом було призначено судову генетичну експертизу, згідно висновку якої №399 від 07.08.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої позивачкою [PERSON] Вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998%. Оспорюючи факт батьківства, відповідач надав довідку щодо результатів обстеження на предмет вірогідності останнього мати дітей, з якої вбачається, що обстеження відповідачем було пройдено 29.02.2016 року, тобто після зачаття та народження дитини. А тому, представлена відповідачем довідка не спростовує доводів позивачки щодо народження дитини від відповідача та не спростовує висновків судової експертизи і не може бути свідченням її неправильності чи неповноти. Будь-яких інших належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог відповідачем суду не представлено. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем факту інтимних відносин з позивачкою в період з 2010 року до осені 2015 року, дату народження дитини, висновки судової генетичної експертизи, суд приходить до висновку про доведеність та необхідність задоволення позовних вимог позивачки і визнання відповідача батьком її малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого при подачі позову судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., витрати на проведення судової експертизи в сумі 6580 грн. 38 коп., на правову допомогу в сумі 4300 грн., а всього стягнути судові витрати в сумі 11585 грн. 18 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved