Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суд з позовом до відповідача про зміну (збільшення) розміру аліментів посилаючись на те, що 27.01.2007 року, вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Новоархангельського районного управління юстиції за актовим записом № 05, який в подальшому було припинено 28.07.2011 року на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області (рішення не оскаржено та набрало законної сили). В період спільного проживання 09.04.2007 року у них народилась донька Валєрія (свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 041706 видане 03.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області). Оскільки відповідач жодним чином матеріально не допомагав утримувати дитину вона вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року заявлені нею позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено в повному обсязі та вирішено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі розмір витрат на утримання дитини значно збільшився, а саме в звязку з економічними змінами в державі ціни на всі види товари збільшились в декілька разів та на даний час на стягувану судом суму не можливо задовольнити всі потреби дитини та навіть їх частину, вона ніде не працює (неможливо працевлаштуватись), і їй доводиться позичати гроші для утримання дитини при живому батькові, який є працездатним та спроможнім утримувати свою малолітню доньку та володіє достатніми матеріальними ресурсами. Як їй відомо відповідач працює та має відповідний дохід, крім того він володіє земельними ділянками з яких отримує орендну плату. В добровільному порядку відповідач не бажає сплачувати більшу суму від присудженої суми, а тому виникала необхідність звернення до суду з даним позовом. Метою мого звернення до суду є захист прав та свобод її малолітньої доньки. Вибирала спосіб захисту прав та інтересів примусове виконання добровільно не виконаного обовязку; (п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України), а саме збільшення розміру аліментів. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], згідно рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року. Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття - 09.04.2025 року. Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву просив справу слухати за його відсутності, позов визнає повністю. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Ч. 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як вбачається з матеріалів цивільної справи. \~ \~ \~ \~27.01.2007 року, сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Новоархангельського районного управління юстиції за актовим записом № 05, який в подальшому було припинено 28.07.2011 року на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області /а.с.11,13/. В період спільного проживання 09.04.2007 року у сторін народилась донька Валєрія (свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 041706 видане 03.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області) /а.с.12/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року вирішено стягнути з\~відповідача на\~користь позивача,\~[INFO]\~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON],\~[INFO],\~в твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~500\~грн.\~щомісячно, з\~подальшою індексацією розпочавши стягнення з 22.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Приходячи до висновку про задоволення позову, суд враховує наступні положення норм матеріального права. Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. У ст. 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В ч. 1 ст. 192 СК України законодавець вказав, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» Державного бюджету України законодавець установив на 2019 рік прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З положень ч. 2 ст. 182 СК України випливає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно складає близько 1100 гривень. З зазначеного випливає, що державою конкретно встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину - від якого повинні виходити суди. З наведеного вбачається право позивачки на утримання аліментів в більшому розмірі ніж раніше у часі стягувався судом. Позивачкою обрано правильний спосіб захисту прав та інтересів, а сам примусове виконання добровільно не виконаного обовязку; (п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України), тобто збільшення розміру аліментів. Аналізуючи зазначенні норми матеріального права суд констатує, що з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі розмір витрат на утримання дитини значно збільшився, а саме в звязку з економічними змінами в державі ціни на всі види товари збільшились в декілька разів, та на даний час на стягувану судом суму не можливо задовольнити всі потреби дитини, та навіть їх частину. Крім того, позивачка ніде не працює, їй доводиться позичати гроші на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати більшу суму аліментів, хоча є працездатним, дієздатним та спроможнім надавати більшу матеріальну допомогу. В звязку з чим, суд приходить до вмотивованого рішення про задоволення цивільного позову з наведених обставин. З відповідача, на користь держави, підлягають стягненню судові витрати. Крім того, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, та

Outcome: approved