Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення на її користь аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач з жовтня 2015 року спільно з сім'єю не проживає, працює і мешкає в м. Чернігові. Позивачка проживає в м.Городня, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, має інвалідність III групи. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. В заяві також позивачка зазначила, що у разі неявки відповідача в судове засідання вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. /а.с.26/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній двічі повідомлявся належним чином та йому направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. (а.с.30,31) За даними АДП УДМС України у Чернігівській області відповідач зареєстрований проживаючим по [ADDRESS]. (а.с.14) Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення [PERSON] у зв'язку з закінченням терміну зберігання ( а.с.30,31). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 12 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського РУЮ у Чернігівській області. Спільне прізвище подружжя «[PERSON]» /а.с.5/. Як встановлено судом, під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського РУЮ Чернігівської області 28 січня 2016 року. Мати дитини - [PERSON], батько - [PERSON]. /а.с.4/. Відповідач своєї участі в утриманні неповнолітнього сина [PERSON] не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на обов'язок батьків забезпечувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved