Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 09 листопада 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис про шлюб № 1. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося через невідповідність характерів та різних поглядів на життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки, у звязку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Спільне господарство вони не ведуть та на даний час разом, як подружжя, не проживають. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Шлюб вони розривають вперше. За наведених обставин їхній шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим виникла необхідність в розірванні даного шлюбу. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 09 листопада 2012 року виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис про шлюб № 1. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити «Кузьменко» (а. с. 1). В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами позивачки повністю згоден. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 09 листопада 2012 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 09.11.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 1, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-СР № 090796, виданого 09 листопада 2012 року (а. с. 6). Встановлено, що подружжя від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Встановлено, що спільне життя у подружжя не слалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство подружжям не ведеться. На даний час разом, як подружжя, не проживають. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні були досліджені заяви: позивачки [PERSON], в якій вона підтримала свої позовні вимоги, та відповідача [PERSON], в якій останній визнав позовні вимоги позивачки та згоден з ними повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, господарство сумісно не ведеться, шлюб має формальний характер, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дитини у подружжя немає. Судові витрати залишити за позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved