Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який під час судового розгляду уточнила( а.с. 68-70) та просила суд : припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у майні, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, квартирі [ADDRESS], визнавши їх частки рівними по 1/3 частині за кожним; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 30.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], після смерті батька [PERSON], який помер 03.04.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 03 квітня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності їй, відповідачці [PERSON] та спадкодавцю на підставі договорі міни від 11 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Після смерті батька вона прийняла спадщину, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Відповідачі у справі відмовились від прийняття спадщини на її користь. Але, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, так як частки співвласників не визначені. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутність за участю її представника ( а.с. 43). Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви щодо слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували ( а.с. 41, 74). Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спальної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни від 11 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], та зареєстрована в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що вбачається з договору міни та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 10-11). Спірна квартира двокімнатна, житловою площею 25,9 кв. метрів , загальною площею 43, 2 кв. метрів, розташована на 4 поверсі 9 поверхового будинку, що вбачається з технічного паспорту на квартиру, який виготовлений 02.12.2003 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації ( а.с. 12-13). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України, у випадку виділу частки з майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. Таким чином співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. На користь позивачки [PERSON] її батьком [PERSON] складено заповіт 30 жовтня 2013 року на належну йому на праві спільної сумісної власності частину квартири [ADDRESS] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований в спадковому реєстрі, що вбачається з тексту заповіту та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ( а.с.14-15). 03 квітня 2015 року [PERSON] помер, що вбачається з свідоцтва про смерть ( а.с.9). Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Після померлого 03 квітня 2015 року [PERSON] в Першій Харківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 515/2015. До нотаріальної контори по даній спадковій справі звернулись: 05 серпня 2015 року з заявою про прийняття спадщини, зареєстрованою по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1219, дочка спадкодавця [PERSON]. На підставі цієї заяви заведено спадкову справу № 515/2015. 28 серпня 2015 року з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON], зареєстрованою по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1381 до нотаріальної контори звернулася дочка спадкодавця [PERSON]. 28 серпня 2015 року з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON], зареєстрованою по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1382 до нотаріальної контори звернулась дружина спадкодавця [PERSON]. Викладене підтверджується відомостями Першої держєавнлї нотаріальної контори ( а.с. 61). Згідно матеріалів спадкової справи 515/2015 [PERSON] склав заповіт, посвідчений 30.10.2013 року за № 1413 приватним нотаріусом [PERSON], згідно копії заповіту [PERSON] заповів [PERSON] належну йому на праві спільної сумісної власності частину квартири [ADDRESS]. З спадкового реєстру, наданого Пятою Харківською державною нотаріальною конторою, підтверджується наявність заповіту від імені [PERSON], посвідченого 30.10.2013 року за № 1413 приватним нотаріусом [PERSON] ( а.с. 62-64). Позивачка звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності за заповітом, але 21.12.2015 року, вих. № 6250/02-31, нотаріусом [PERSON] було винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки договором міни встановлена спільна сумісна власність на майно, оскільки в ньому не визначені частки співвласників, у звязку з чим нотаріус не має можливості оформити спадкові права на частку померлого [PERSON], оскільки розмір спадкового майна встановити неможливо ( а.с.16). Поряд з цим, 21.01.2016 року за реєстром № 3-1 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади в ПАТ «Ощадбанк». Ці відомості вбачаються з листа Першої Харківської державної нотаріальної контори ( а.с.61). Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами у справі, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved