Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 20 лютого 1998 року між нею та [PERSON] у Ворошиловському відділі РАГС був укладений шлюб, актовий запис № 47. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з приводу того, що не зійшлися характером, тому зберігання родини є недоцільним та неможливим. Подружні відносини між ними припинені в квітні 2013 року, з цього часу спільне господарство вони не ведуть. Майна, що підлягає розподілу, у них немає. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір»ю. Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 лютого 1998 року Ворошиловським відділом РАГС, актовий запис № 47. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила суд залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»яився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 20 лютого 1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.02.1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 47, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданого 20 лютого 1998 року ( а. с. 6 ). Встановлено, що подружжя від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про народження ( а. с. 8 ). Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося з приводу того, що не зійшлися характером, подружні відносини між ними припинені в квітні 2013 року, з цього часу спільне господарство вони не ведуть. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2013 року, подружжя не пов»язано спільни побутом, господарство сумісно не ведеться, наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо розподілу майна у подружжя немає. Спору щодо місця проживання дитини у подружжя немає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати понесені при зверненні до суду у розмірі 128,90 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved