Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 01 жовтня 1995 року було зареєстровано шлюб у виконкомі Тихівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №04. Протягом останніх роки відносини у них розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Все це привело до розпаду сім`ї. Від шлюбу мають п`ятеро дітей, з яких двоє є повнолітніми та троє неповнолітніми. У зв`язку з різними поглядами на життя та різними характерами, взаємовідносини між ними припинилися, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. А тому позивачка просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася ,однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи.Відзив на позов відповідачем не подано. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 01 жовтня 1995 року було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Тихівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Також досліджено копії свідоцтв про народження дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Також встановлено, шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо тривалий час. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved