Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що за час перебування з відповідачем у шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. У 2002 році подружжя розірвало шлюб. Дочка [PERSON] повнолітня і є студенткою вищого навчального закладу «Київський медичний університет». Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивачка просила в судовому порядку стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не зявилась, її представник направив до суду заяву в якій просив справу розглядати у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 488376. Дочка, [PERSON] повнолітня та продовжує навчання у вищому навчальному закладі «Київський медичний університет», наведене підтверджується довідкою № 504 від 13.09.2017 р., та договором № 39-1-15с від 17.08.2015 р. Вартість навчання становить 117 500 грн. Також позивачка несе додаткові витрати повязані з навчанням дочки. Відповідач добровільно грошових коштів на утримання дочки не надає. Згідно ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач постійно працює як фізична особа, має заробітну плату, задовільний стан здоровя, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не надає позивачу грошової допомоги на утримання дочки, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 24 жовтня 2017 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року. Відповідно до ст.. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved