overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 06 червня 1981 року у Ясенській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, прізвище [PERSON] не змінювати. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 червня 1981 року. Від спільного проживання мають трьох дітей, які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми, через що між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. Це призвело до того, що на даний час вони жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 червня 1981 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1981 року (а.с.3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 07 квітня 2003 року у виконкомі Ріпненської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, неповнолітню дитину залишити проживати разом з нею. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 квітня 2003 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 квітня 2003 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2003 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 09 березня 2006 року у виконкомі Цінівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, малолітню дитину залишити на проживанні разом з нею та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 березня 2006 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 березня 2006 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2006 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 19 травня 2017 року у виконкомі Рівнянської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, малолітню дитину залишити на проживанні разом з нею. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 травня 2017 року. Від спільного проживання мають одну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Крім цього, відповідач зловживає алкоголем. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, клопотань про неможливість прибуття до суду та відкладення судового розгляду не подавав. На підставі письмової заяви позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 травня 2017 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2017 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 28 травня 2009 року у виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, малолітню дитину залишити на проживанні разом з нею та змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 травня 2009 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні цінності. Це призвело до того, що з лютого 2019 року вони спільно не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2009 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони понад два роки спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне [PERSON] , а тому заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із батька [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 700 гривень щомісяця до виповнення їй 23 років, тобто до [INFO], так як навчається на денній формі навчання в ТНПУ імені В.Гнатюка і не має можливості працювати, щоб забезпечувати своє утримання Позивач позовні вимоги підтримала із мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач пояснив, що не має свого житла, тому проживає в сестри і змушений віддавати їй кошти, позовні вимоги визнає частково так як працює, при визначенні розміру аліментів просить врахувати його дохід та склад сім'ї з якою проживає. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] Згідно довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №302 від 03 вересня 2015 року [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денній формі навчання та закінчить повний курс навчання 30 червня 2016 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач представив докази про те, що він за своїм матеріальним становищем, може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача [PERSON] - [INFO] аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10 листопада 2015 року до [INFO] включно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати щомісячно аліменти із відповідача [PERSON] на дітей, а саме, на неповнолітнього [PERSON], [INFO], неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно та повнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 гривень, щомісячно, вказавши, що [PERSON] навчається в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, у звязку зі цим потребує матеріальної допомоги на навчання. Позивач подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. З свідоцтва про народження серії 1- ИД № 023081 від 24 березня 1999 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився 26 лютого 1999 року, про що зроблено відповідний актовий запис №40 (а.с.3). З свідоцтва про народження від 24 березня 1999 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився 26 лютого 1999 року, про що зроблено відповідний актовий запис №41(а.с.4). З свідоцтва про народження серії 1- ИД № 303478 від 16 лютого 1996 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився 29 січня 1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 32 (а.с.4). З довідки №13664 від 08 липня 2016 року виданої Київським національним університетом імені [PERSON] вбачається, що [PERSON] є студентом 3-го курсу Київського національного університету імені [PERSON], термін навчання по 30.06.2017 рік (а.с.10). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, діти знаходяться на утриманні позивачки, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати щомісячно аліменти із відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в сумі по 450 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття . В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, проте представила письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Згідно позовної заяви від 21 серпня 2015 року вбачається, що відповідач, як батько неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] зобовязаний приймати участь в їх утриманні. Оскільки добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає в розмірі, як це передбачено законодавством, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з врахуванням того, що він має можливість приймати участь в утриманні дітей саме в такому розмірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, проти позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, із наступних підстав: Сторони є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], що народилася в с. Рохманів, Шумського району, Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 014091, виданим 19 січня 2006 року Рохманівською сільською радою Шумського району, Тернопільської області, а/з № 2. Сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що народилася в с.Васьківці Шумського району, Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 096052, виданим 07 липня 2009 року Васьковецькою сільською радою Шумського району, Тернопільської області, а/з № 13. Сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії І-ИД № 094834, виданим 08 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 36. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки [PERSON] про що свідчать покази позивачки. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього кодексу. Враховуючи, що відповідач є молодою, здоровою особою працездатного віку, та має можливість приймати участь в утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає, що є доцільним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в сумі по 450 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття . На підставі наведеного,

Outcome: approved