Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] надала до суду позовну заяву до Дошкільного навчального закладу (ясла - садка) «Зіронька» Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області , 3-я особа [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення недоплаченої заробітної платі, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 1986року працювала на посаді музичного керівника на повній ставці. В ДНЗ «Зіронька» передбачено 6 вікових груп та відповідно 1,5 ставки посади музичного керівника. Після звільнення працівника, яка працювала на 0,5 ставки музичного керівника, на її місце з 01.09.2014року була переведена позивачка, а на повну ставку адміністрацією дитячого закладу прийнято нового працівника [PERSON] При цьому, такі зміни в організації праці, не були погоджені з нею особисто, заяв про переведення на роботу на 0,5 ставки позивачка не подавала, з наказом про переведення її не ознайомили. Посилаючись на зазначені обставини, згідно норм статей 49,56,97, 103 КЗпП України та вважаючи порушеними свої трудові права незаконним переведенням на роботу на 0,5 ставки музичного керівника в ДНЗ «Зіронька», просила суд поновити її з 01.09.2014р. на посаді музичного керівника на 1,0 ставку та відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000грн. В судовому засіданні позивачка та її представник за довіреністю позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача ДНЗ «Зіронька» в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі , послалася на те, що позивачка працювала на посаді музичного керівника тривалий час і до неї не було ніяких претензій, але після перенесення хвороби, в роботі позивачки на цій посаді стали виникати недоліки, які призвели до послаблення у підготовці дітей, що призвело до підвищення навантаження інших працівників колективу. Про недоліки в роботі [PERSON] неодноразово наголошувалося на педагогічних нарадах, але нею нехтувалися. Тому, після обговорення питання на засіданні профспілкового комітету, до відому [PERSON] було доведено про переведення її на 0,5 ставки музичного керівника, але підписати наказ про переведення з 01.9.2014р. вона відмовилася. Але, при цьому, після звернення [PERSON] до суду з позовом про поновлення її на роботі, наказом по ДНЗ «Зіронька» позивачка була поновлена на роботі на посаді музичного керівника з ставкою 1,0 з 09.12.2014р. 3-я особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні послалися на те, що претензії до працівника [PERSON] у керівника дитячого закладу дійсно були, що і призвело до переведення її на 0,5 ставки, метою якого було зменшення навантаження на [PERSON] у зв»язку з її станом здоров»я та неможливістю в повному обсязі виконувати свої обов»язки. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, 3-ї особи та її представника, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] працювала на посаді музичного керівника дошкільного закладу «Зіронька» з 20.09.1990року згідно наказу від 14.09.1990р. № 90-к. Відповідно до Статуту Дитячого навчального закладу (ясла - садок) «Зіронька» Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області для дітей із загальним розвитком , затвердженого рішенням Узинської міської ради від 20.03.2012р. - заклад є юридичною особою (п.1.5), головним завданням дошкільного закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття дошкільної освіти, задоволенні потреб громадян у нагляді, догляді та оздоровленні дітей, створення умов для їх фізичного, розумового і духовного розвитку ( п. 1.6) Відповідно до п.7.9 статуту педагогічних та інших працівників дошкільного закладу призначає на посади та звільняє з посад його завідувач. Згідно з п.8.1 - управління дошкільним закладом здійснюється його керівником та відділом освіти районної державної адміністрації, а згідно п.8.2 керівник закладу - приймає на роботу та звільняє з роботи працівників дошкільного закладу. Також, в судовому засіданні було встановлено, що на підставі наказу по ДНЗ «Зіронька» від 01.09.2014р. № 51 «Про переведення та зміну навантаження» [PERSON] було переведено з повної ставки посади музичного керівника на 0,5 ставки з 01.09.2014р. з навантаженням 12 годин на тиждень. При вирішенні спору, судом враховується норма ст. 32 Кодексу законів про працю - переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу передбачені статтею 40 КЗПП, а саме трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Як встановлено в судовому засіданні, штатним розкладом на 2014-2015 роки дошкільного навчального закладу (ясла-садка) «Зіронька», затвердженого Відділом освіти Білоцерківської районної державної адміністрації, передбачено створення 6-ти груп, 5-ти денний режим роботи з 9-ти годинним перебуванням дітей та передбачено 1,5 ставки посади музичного керівника. З пояснень представника позивача та 3-ї особи - керівника закладу [PERSON], змін в організації роботи навчального закладу не проводилося, переведення позивачки на 0,5 ставки пов»язане з неможливістю виконання нею в повному обсязі посадових обов»зків музичного керівника, що пов»язане зі станом здоров»я [PERSON] Але, при цьому, суду не було надано жодного належного доказу невідповідності працівника посаді, яку він займає, або виконуваній роботі, тобто відсутній висновок медико-соціальної експертної комісії, медичний висновок про невідповідність виконуваній роботі за станом здоров»я, ухилення від обов»язкового медичного огляду. Тобто, жодної з передбаченої вимоги (ст.40 п.2 КЗпП ) при переведенні позивачки на 0.5 ставки з підстав невідповідності за станом здоров»я, відповідачем не виконано, а тому підстави вважати, що переведення на інші умови роботи, як пояснив представник відповідача - на легшу роботу, не можуть вважатися законними. Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо незаконності переведення позивача на 0,5 ставки музичного керівника (наказ від 01.09.2014р. № 51), а тому вважає що ці вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Також підлягають до задоволення і позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача недоплаченої заробітної плати за час незаконного переведення з 01.09.2014р. по 08.12.2014р., згідно розрахунку наданому відповідачем. Так, представник позивачки погодився з наданим відповідачем розрахунком, а саме про належну до виплати суму -1725,42грн., яка складається з недоплаченої суми за вересень 2014р. - 469,19грн., за жовтень 2014р. - 684,48грн., за листопад 2014р. - 411,06грн., за грудень 2014р. - 160,69грн. При цьому представник послалася на те, що ці суми відповідають обставинам справи щодо доплати до повної ставки музичного керівника , за періоди фактичної роботи [PERSON] ( без врахування періодів перебування на лікарняному). Крім цього, суд вважає частково доведеними позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди на користь позивачки. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Ст.237-1 Кодексу законів про працю України, яка стосується відшкодування моральної шкоди, вказує, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Представник позивачки послалася на те, що у зв»язку з незаконним переведенням на 0,5 ставки тобто порушенням трудових прав позивачки, виникли негативні зміни у її житті внаслідок усвідомлення факту порушення прав, що призвело до душевних, психічних страждань. Суд при встановленні факту заподіяння моральної шкоди керувався критеріями загальнолюдських цінностей: честь, гідність, авторитет, трудова репутація. Тобто, в даному випадку, позивачка, яка тривалий час працювала в цьому колективі, мала позитивну оцінку роботи, нагороджувалася грамотами та подяками за свою роботу, і при цьому без її згоди та пояснень, була переведена на 0,5 ставки, а тому суд приходить до висновку, що порушення трудових прав позивачки заподіяли їй моральні страждання, але також судом враховане і те, що доказів моральної шкоди саме 10000грн., суду не надано. Розрахунок наданий представником позивачки не доведений належним чином, а тому суд вважає, що в даному випадку, з врахуванням тих обставин, що відповідач самостійно поновив позивачку на посаді на повну ставку, суд вважає, за можливе стягнення моральної шкоди в розмірі 1000грн. Також, при цьому, судом враховані і покази свідків, щодо нарікань на роботу позивачки пов»язаних зі станом її здоров»я, в тому числі звернення батьків дітей з проханнями переведення дітей до іншого музичного керівника. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення , а з відповідача на користь держави підлягає до стягнення сума судового збору- 243,60грн. згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial