Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб, який було зареєстровано вдруге 14 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу у них народилося десятеро дітей, троє з яких на даний час являються неповнолітніми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося через його постійну зраду та зловживання спиртними напоями. Крім того, зазначає, що відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, ображав та принижував її. Вважає, що подальше спільне проживання разом із відповідачем та збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Вказує, що діти знаходиться на її повному утриманні, а [PERSON] жодних коштів на їх утримання не надає. Відповідач являється інвалідом другої групи та у зв'язку із цим отримує пенсію. На його утриманні непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей немає. На даний час вона (позивачка) займається вихованням дітей та отримує пенсію як багатодітна мати. Просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу, разом з тим, не погоджувався із розміром аліментів, які позивачка просила з нього стягувати. Вказував, що на даний час він ніде не працює, а тільки отримує пенсію по інвалідності. Більше того, один із синів, на якого позивачка просить стягувати аліменти, знаходиться на його утриманні та вихованні, так як дружина разом зі старшими дітьми ображають сина та б'ють його. Він (позивач) має незадовольній стан здоров'я, у зв'язку із чим потребує стаціонарного лікування. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 14 квітня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 401 (а.с.3). Від шлюбу у них народилося десятеро дітей, троє з яких на даний час являються неповнолітніми - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтв про народження (а.с.7-9). Спільне життя сторін не склалося. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя та постійні суперечки. На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Також, судом було встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків, неповнолітні діти сторін [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а відповідач належним чином дітям не допомагає. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із довідки №565 виданої 23 січня 2014 року Управлінням пенсійного форду у м.Чернівцях, позивачка [PERSON] являється багатодітною матір'ю, у зв'язку з чим отримує пенсію за віком (а.с.4,12). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання доньки підлягають стягненню аліменти. Разом з тим, на погляд суду, позивачкою дещо завищено розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на її користь. Як передбачено нормами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень у судовому засіданні відповідача, останній ніде не працює, однак отримує пенсію по інвалідності. Згідно виписки з історії хвороби №2157 з ОКУ Лікарні швидкої медичної допомоги, [PERSON] встановлено діагноз «цироз печінки» та направлено на стаціонарне лікування (а.с.25-26). На утриманні у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON] як багатодітна матір щомісяця отримує кошти на утримання неповнолітніх дітей, близько 5 000 грн. Вказана обставина не заперечувалася в судовому засіданні сторонами, а тому не потребує доведення на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх неповнолітніх дітей, відсутності у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, яких би він утримував, а також те, що останній не працює, важко хворий та отримує пенсію по інвалідності, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітніх дітей, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені останньою у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом. Крім того, відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial