Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Шлюбні стосунки не склалися, вони стали проживати окремо з січня 2018 року. В результаті чого після того як відповідач почав проживати за окремою адресою та фактично жити своїм окремим життям, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З моменту фактичного розірвання сімейних відносин відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що зобов`язаний робити згідно до ст. 180 СК України. Зазначала, що обоє дітей знаходяться на її утриманні, вона має певні труднощі в матеріальному утриманні двох дітей, які навчаються, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, з індексацією відповідно до закону. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. На позовних вимогах наполягає. До позову надала додаткові пояснення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду надав відзив на позов, яким частково визнав позовні вимоги та виклав свої обґрунтування. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, про що зроблений актовий запис № 58. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції, актовий запис № 34, вбачається, що сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 63, підтверджується, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області від 14 лютого 2019 року № 846 слідує, що позивачка [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї: [PERSON] 1979 р.н., [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2001 р.н. У відзиві, наданому суду, відповідач частково визнає позовні вимоги, вказує, що він систематично надає готівкові кошти дружині для матеріальної підтримки дітей, купував їм майно (мобільний телефон, ноутбук) не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але посилаючись на його нестабільний заробіток, не згоден на сплату аліментів в розмірі, вказаній в позовній заяві. В підтвердження доводів в частині надання коштів на дітей позивачем надано дев`ять квитанцій про поштовий переказ, якими підтверджується сплата по 2000 грн на місяць на адресу позивачки за період 2018-2019 років. У поясненнях, додатково поданих до позову позивачка вказує на постійну потребу в матеріальній допомозі обом дітям з боку батька у зв`язку із їх навчанням та реабілітацією після операції (доньки), що підтверджується довідками з навчальних закладів та виписками з медичних карт. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів та відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання їх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що позов пред`явлено з урахуванням інтересів дітей, а тому він підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial