Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивачка вказує на те, згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2010 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 20.03.2010 у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісяця до досягнення сином повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів визначений вищевказаним рішенням суду є замалим для повноцінного утримання сина, він не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. На її неодноразові звернення щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини, відповідач не реагує. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позивачка у судовому засідання не зявилася, однак подала заяву у якій зазначила, що розгляд справи просить провести у її відсутності, при винесені рішення поклалася на розсуд суду. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися. У відзиві на позовну заяву та заяві, що надійшла до суду 30.10.2018 року, представник позивача зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає частково та просив суд визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1100 грн., оскільки більший розмір аліментів сплачувати не має можливості, у звязку з тим, що офіційного місця роботи не має та допомогає матеріально батькам, які хворіють. Просив проводити розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 20 березня 2010 року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП №122495, актовий запис №284, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області №2-2130/10 від 08.10.2010 року, [PERSON], [INFO], житель [INFO] зобовязаний сплачувати\~ аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.07.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн., а пятдесят відсотків від якого становить 972 грн. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, також враховуючи матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та визначає суму аліментів у розмірі 1100 грн. щомісяця. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial