Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у поданій нею до суду 27.08.2015 р. і уточненій 21.09.2015 р. позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, пославшись на те, що відповідач як батько дітей добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не надав, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованому 23.06.2001 р., сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про шлюб, про народження дітей - в матеріалах справи на а.с.4,5). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 СК України, не виконує, чим обґрунтувала заявлені позовні вимоги позивач, і що не спростував відповідач. Тож з відповідача на користь позивачки на утримання дітей належить стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходив з положень ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України. Так, за вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2). За вимогами ч.ч.2,3 ст.181 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2). Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміруаліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3). Виходячи з положень наведеного законодавства, тієї обставини, що проти заявлених позивачем вимог, зокрема розміру аліментів, відповідач не заперечував, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати на молодшу дитину аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на старшу дитину, яка досягла повноліття, тобто в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення молодшою дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved