Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому, вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї заяви та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками дитини - [PERSON]., [INFO] року народження (а.с. 5). Із змісту позовної заяви та пояснень позивача встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Вказане також підтверджується довідкою депутата Васильківської міської ради Київської області Сіранчука В.М. № 154 від 05.06.2015 року (а.с. 6). Зазначені обставини відповідач не заперечив. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Інших обставин щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, судом не встановлено. Також відсутні інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття. Норма ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved