Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач, який є її колишнім співжителем, зареєстрований у [INFO], на який вона набула права власності згідно договору дарування від 12.04.2002 р., її право власності належно зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 15.04.2002 р. Проте згідно договору дарування від 24.04.2002 року вона подарувала ? частину цього будинку відповідачу. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.03.2015 р. вказаний договір дарування від 24.04.2002 р. ? частини будинковолодіння № 29 по вул. Франка в с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], визнано недійсним. На підставі судового рішення за її заявою право власності відповідача на 1/2 частину спірного будинку скасовано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2015 р. Таким чином, вона є єдиним власником спірного будинку, у якому віповідач не проживає з 2003 р. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у її будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком. Тому просила визнати відповідача, з яким вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала та який не був членом її сім'ї, таким, який втратив право на користування житлом. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка згідно договору дарування від 12.04.2002 р. набула права власності на спірний житловий будинок № 29 по вул. Франка в с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області, її право власності належно зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 15.04.2002 р. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.03.2015 р. визнано недійсним укладений між нею та відповідачем договір дарування від 24.04.2002 р. ? частини спірного будинковолодіння № 29 по вул. Франка в с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області. На підставі судового рішення за заявою позивачки право власності відповідача на 1/2 частину спірного будинковолодіння скасовано. Відповідач, який є колишнім співжителем позивачки, зареєстрований у спірному будинку з 03.09.2008 р. З огляду на викладене, враховуючи те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач не був членом сім'ї позивачки, суд вважає відповідача таким, який зареєстрований у спірному будинку на правах наймача. Останній з 2003 р. у будинку не проживає, однак, до цього часу не знявся з реєстраційного обліку, що порушує права позивачки як власника житлового приміщення. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: договором дарування земельної ділянки та житлового будинку від 12.04.2002 р. (а.с.4), довідкою Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності (а.с.20), рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.03.2015 р. (а.с.6-10), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2015 р., довідкою виконкому Павлівської сільської ради (а.с.11), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.18). Оскільки відповідач як наймач жилого приміщення більше року не проживає у належному позивачці будинку, його слід визнати таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. При цьому відповідно до вимог ст.62 ЖК України суд керується положенням ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якого член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на те, що позивачка як інвалід другої групи звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст.62 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved