Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 17.03.2010 року помер її батько [PERSON], а 02.05.2015 року померла її мати [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з квартири №31 житлового будинку №20, що розташований по вул.Машинобудівників в м.Калинівка, яка належала їм на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу 03.07.2000 року. Після смерті батька [PERSON] - мати [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину на вищезазначену частку квартири прийняла, так як проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті матері [PERSON] також відкрилася спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. Так, вона є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на майно померлої матері [PERSON], яке складається з належної їй частки квартири та 1\\2 частки від частки, що належала її чоловіку [PERSON], спадщину після смерті якого вона прийняла фактично. В передбачений законом 6 місячний термін після смерті матері вона звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття всієї спадщини, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру їй відмовлено, оскільки за життя батьків не було визначено їх частки в спільному сумісному майні, а саме в квартирі №31 житлового будинку №20, що розташований по вул.Машинобудівників в м.Калинівка. Інших спадкоємців за законом, а також за заповітом і осіб, які б мали право на обов'язкову частку в майні померлих [PERSON] та [PERSON] немає. Її батьки однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири. Тому вимушена звертатись в суд з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявна заява, в якій вона позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності. Представник Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання також не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої Калинівська міська рада просить справу розглянути без їх представника, в позові відмовити. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.03.2010 року помер батько позивачки [PERSON], а 02.05.2015 року померла її мати [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з квартири №31 житлового будинку №20, що розташований по вул.Машинобудівників в м.Калинівка, яка належала їм на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу 03.07.2000 року. Після смерті [PERSON] - [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину на вищезазначену частку квартири прийняла, так як проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. Так, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на майно померлої матері [PERSON], яке складається з належної їй частки квартири та 1\\2 частки від частки, що належала її чоловіку [PERSON], спадщину після смерті якого вона прийняла фактично. В передбачений законом 6 місячний термін після смерті матері позивачка звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття всієї спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40853576 від 06.07.2015 року, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру їй відмовлено, оскільки за життя батьків не було визначено їх частки в спільному сумісному майні, а саме в квартирі №31 житлового будинку №20, що розташований по вул.Машинобудівників в м.Калинівка. Інших спадкоємців за законом, а також за заповітом і осіб, які б мали право на обов'язкову частку в майні померлих [PERSON] та [PERSON] немає. Згідно з п.224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення)частки померлого у спільному майні. Батьки позивачки однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст.370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці у спільному сумісній власності - квартирі [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved