Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], оголошеної померлою [INFO], та встановлення того факту, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є донькою та єдиним спадкодавцем після смерті [PERSON]. [PERSON] проживав з [PERSON] з 1997 року в належній їй квартирі [ADDRESS]. За вказаною адресою вони проживали та вели домашнє господарство, але у зареєстрованому шлюбі не перебували. Протягом семі років вони робили сумісні покупки, робили ремонт, усі друзі та родичі їх знали як одну родину. Фактично вони проживали як подружжя та мали сумісний бюджет. У 2004 році [PERSON] пішла із дома та не повернулася. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 лютого 2009 року [PERSON] була оголошена померлою. [PERSON] помер [INFO]. Внаслідок оголошення померлою [PERSON] відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем після її смерті за законом четвертої черги є її батько [PERSON], який проживав з нею більш п'яти років та вважається таким, що прийняв спадщину. Однак оформити свої спадкові права після його смерті, вона не може, оскільки батько при житті не встиг подати заяву до суду про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради Васильєв В.О., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності та постановити рішення у справі з урахуванням вимог діючого законодавства України. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що з 1997 року до 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду від 30 травня 2007 року, згідно якого [PERSON], за заявою [PERSON], визнана безвісно відсутньою; рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 червня 2007 року, згідно якого за [PERSON] визнано право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 лютого 2009 року, згідно до якого [PERSON] за заявою [PERSON] оголошено померлою. Крім того, факт сумісного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], з 1997 року до 2004 року, тобто до того моменту, коли [PERSON] пішла із дому та не повернулася, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Так, допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачкою знайома приблизно з 2000 року. З цього часу вона проживала разом з батьком [PERSON] та його цивільною дружиною на першому поверсі будинку [ADDRESS], проживали вони однією сім'єю та вели сумісне господарство. Їй відомо, що цивільна дружина [PERSON] кудись поділася, а [PERSON] помер. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачкою з 1993 року, вони проживали разом з батьком, приблизно у 1998 році батько [PERSON] зійшовся з жінкою та вони стали проживати утрьох однією сім'єю. Проживали вони до того часу, доки [PERSON] не зникла при невідомих обставинах, потім помер батько [PERSON], а [PERSON] досі проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 лютого 2009 року, за заявою [PERSON], [PERSON], 1943 року народження, визнана померлою (а.с. 6). Внаслідок оголошення [PERSON] померлої, відкрилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Згідно даних Четвертої Маріупольської нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Таким чином, єдиним спадкоємцем після її смерті є [PERSON], який проживав з [PERSON] більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, та відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС Орджонікідзевського району міста Жданова (а.с. 10). Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконкомом Сєдовської селищної ради Новоазовського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2000 року одружилися, після чого дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, про що [INFO] Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Спадкоємицею після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], що підтверджується заявою від 15 січня 2014 року, поданою до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], про прийняття спадщини. Аналізуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом.

Outcome: approved