Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки для ведення Товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.86 га., земельна ділянка №0153 площею 1785 га. та №0538 площею 0.073 га., які на підставі Державного акту Серії І-ІФ №035231 виданого 26 лютого 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за №232, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, належали [PERSON]. Свої позовні вимоги\~ [PERSON] мотивувала тим, що [PERSON] 27.02.2007р. посвідчила заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON], 27.10.2010р. [PERSON] померла. Однак [PERSON] не встиг оформити на себе право власності на зазначені вище земельні ділянки, 24.01.2018р. [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцем усього майна за законом є його дружина, позивачка по справі [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки на дані земельні ділянки відсутній оригінал державного акту. Позивачка вступила в управління спадковим майном, користується земельними ділянками, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позивачка звернулася у суд і з даним позовом, який просила задоволити із наведених вище підстав. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати без її участі. Голова Заболотівської селищної ради [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Копію Державного акту Серії І-ІФ №035231 виданого 26 лютого 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за №232, виданого [PERSON]; Заповіт [PERSON] від 27.02.2007р., зареєстрований за №244, посвідчений державним нотаріусом Другої Снятинської ДНК [PERSON]; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Першої Снятинської РДНК №390/02-14 від 23.03.2016р.; Постанову Першої Снятинської РДНК №1911/02-31 від 02.12.2016р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON]; Довідку Першої Снятинської РДНК №1367/02-14 від 06.06.2018р.; Постанову Першої Снятинської РДНК №1592/02-31 від 05.07.2018р. приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або\~ не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельні для ведення Товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.86 га., земельна ділянка №0153 площею 1785 га. та №0538 площею 0.073 га., які на підставі Державного акту Серії І-ІФ №035231 виданого 26 лютого 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за №232, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, належали [PERSON]. На\~ підставі\~ наведеного,\~ ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved