Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує наступне. З відповідачем [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.09.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 122. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2017 року. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що зараз сімя розпалась і відновлена бути не може. Майнового спору між сторонами не має. В судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за її позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Доказів про отримання відповідачем [PERSON] копії ухвали та судової повістки до суду не надходило. Відповідно до поштового конверту поверненого на адресу суду [PERSON] за вказаною адресою: «не розшуканий». Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Позивач надав суду роздруківку з офіційного сайту газети «Вісті Придніпровя» від 31.08.2017року №67 (1866) (електронна адреса сторінки http://issuu.com/vistiprtdniprovia/docs/1843) в якому було розміщено обяву про виклик в судове засідання, призначене на 13.09.2017 року о 09 годині 00 хвилин у Покровському районному суді Дніпропетровської області відповідачки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05.09.2014 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 122, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Бурлет», відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 288777 від 05.09.2014 року (копія виданого свідоцтва про шлюб, а. с. 5). Сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 575534 від 24.09.2011 року (копія свідоцтва про народження, а.с.6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, відповідач просила не надавати строк для примирення, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved