Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем 02.03.2002 року, який зареєстрований виконкомом Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 5, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини, вказуючи, що подружнє життя у неї з [PERSON] не склалося з причин несумісності характерів та розбіжностей у поглядах на життя, що призвело до втрати поваги один до одного та виникнення суперечок з різних питань. Вони вже кілька місяців проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують та не пов'язані спільним побутом. Вважає, що сім'я розпалась, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини в останній час у добровільному порядку не приймає, хоча не звільнений від цього обов'язку. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги він визнає повністю, згодний на розірвання шлюбу та сплату аліментів в розмірі 1/4 частину доходу на утримання дочки, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 02 березня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 5, однак шлюбні відносини і спільне проживання між [PERSON] і [PERSON] припинені. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 28.02.2006р. Позовні вимоги [PERSON] визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу та згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved