Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що [INFO] помер її батько-[PERSON]. Ще при житті він склав заповіт,яким після своєї смерті заповів позивачці все своє. 03.12.2004 року її батько отримав Державний акт серії ЖТ №033969 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована по [ADDRESS],для обслуговування жилого будинку,господарських будівель,та Державний акт серії ЖТ №033970 на право власності на земельну ділянку площею 0,2981 га яка розташована по [ADDRESS],для ведення особистого селянського господарства. Але у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки місце розташування земельних ділянок вказане як с.Нова Юрівка,тому вона не може оформити спадщину,і змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що батько позивачки-[PERSON] помер [INFO].Ще при житті він склав заповіт,яким після своєї смерті заповів позивачці все своє. 03.12.2004 року її батько отримав Державний акт серії ЖТ №033969 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS],для обслуговування жилого будинку,господарських будівель,та Державний акт серії ЖТ №033970 на право власності на земельну ділянку площею 0,2981 га, яка розташована по [ADDRESS],для ведення особистого селянського господарства. У у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки місце розташування земельних ділянок вказане як с.Нова Юрівка.Як видно з архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 12.11.2013 року,рішенням виконкому Житомирської обласної Ради депутатів трудящихся,від 08.04.1963 року за №158 «Про перейменування деяких сільських рад і населених пунктів в районах області»,с.Юрівка Кичкирівської сільської ради,перейменовано на с.Нова Юрівка. Рішенням Радомишльського районного суду від 14.02.2012 року,за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS],в порядку спадкування після смерті її батька-[PERSON]. Будинок розташований на площі земельних ділянок які вказані в Державних актах. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті [PERSON].прийняла позивачка шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк,та шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові« Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved