Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення коштів на своє утримання з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2013 року вона вступила в шлюб з [PERSON] Від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року вони однією сім'єю не проживають, син знаходиться на її утриманні. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, а тому просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить задовольнити їх повністю та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність, крім того, просить відмовити позивачці в задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на її утримання повністю, посилаючись на те, що він дійсно з позивачкою проживають окремо, але вони не розлучені, спільна дитина проживає на даний час з позивачкою, проте він не зважаючи на це матеріально підтримує свою дружину та сина, за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року надіслав грошові перекази на ім'я позивачки на загальну суму 3136 гривень, що підтверджується квитанціями, а також при відвідування сина забезпечує дитину всім необхідним, що підтверджується також відповідними чеками з магазину. Крім того, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку і на своє утримання теж просить стягнути ? частину заробітку, а тому твердження позивачки про те, що він не надає добровільно її матеріальної допомоги є надуманими. Суд, взявши до уваги письмову заяву позивачки та письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, враховуючи той факт, що відповідач добровільно надсилає грошові кошти почтовими переказами на ім'я позивачки на її утримання. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4) і від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення ним трьох років, дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою № 39 від 16.01.2015 року, виданою Пузирківською сільською радою Козятинського району Вінницької області (а.с. 6). Крім того, довідкою № 03 від 19.01.2015 року з місця роботи позивачки підтверджено, що [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років з 09.07.2014 року по [INFO]. (а.с.7). Копіями квитанцій № 336 від 15.12.2014 року, № 5246 від 20.01.2015 року, № 530 від 20.10.2014 року, № 8670 від 10.11.2014 року підтверджується факт добровільного надання грошових коштів на утримання дружини позивачем в загальній сумі на 3136 гривень, що слід врахувати при визначенні розміру примусового стягнення аліментів на утримання дружини. Суд вважає, що відповідач, являючись батьком дитини, працездатний та платоспроможній, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, тому має можливість надавати дружині матеріальну допомогу, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial