Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилалася на ті обставини, що 25 серпня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS], 1/2 частина якої належала йому на підставі свідоцтва на право власності від 30 вересня 1993 року, а друга 1/2 частина належала йому на підставі свідоцтва на право спадкування за законом. Позивачка є спадкоємицею зазначеної квартири за заповітом, інших спадкоємців не має. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було видано свідоцтво про спадщину за заповітом лише на 1/2 частину зазначеної квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Щодо видачі свідоцтва на право спадкування за заповітом на іншу 1/2 частину квартири [ADDRESS] їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановчих документів. Отримати дублікат свідоцтва про право власності від 30 вересня 1993 року не представилося можливим, у звязку з чим позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] Маріуполі в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть виданого 27 серпня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецький області, [PERSON] помер 25 серпня 2014 року, про що 27 серпня 2015 було зроблено відповідний актовий запис № 1154. ( а.с.5) Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 21 жовтня 2013 року, [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: що все майно, яке буде належати на день його смерті він заповідає [PERSON], [INFO]. ( а.с.5) Згідно копії свідоцтва про право власності від 30 вересня 1993 року, державне підприємство по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник» підтверджує що квартири [ADDRESS] в міст Маріуполі, належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.7) Згідно дублікату виданого 21 серпня 2014 року свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори виданого 31 липня 2007 року, спадкоємцем цілого майна [PERSON] є чоловік [PERSON]. Спадкове майно складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. ( а.с.9) Відповідно до ст.. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.. 1235 ч.1 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи, [PERSON] 2 вересня 2014 року звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Заява була зареєстрована 2 вересня 2014 року за № 78. ( а.с. 28) Згідно довідки про склад сімї № 420 від 2 вересня 2014 року виданої головою комітету самоорганізації населення «Азовець», [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] в міст Маріуполі один. ( а.с.31) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, за № 24242306 від 15 липня 2014 року, Обтяження що виникло на підставі укладання спадкового договору № 473 від 18 березня 2011 року припинено на підставі рішення суду № 265/7744/13 ц, виданого 11 квітня 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя. ( а.с.44, 58,59) Згідно листа Департаменту міського майна Маріупольської міської ради № 07-4/948 від 26 березня 2015 року, департамент надає копію свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1993 року за № 9389 на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] та [PERSON] для подальшого оформлення дублікату свідоцтва про право власності на житло у Реєстраційній службі маріупольського міського управління юстиції. ( а.с.46) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 березня 2015 року вданого приватним нотаріусом [PERSON]В спадкоємцем зазначеного в заповіті від 21 жовтня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі № 1788 майна [PERSON] є [PERSON]. Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. ( а.с.62) Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 27 березня 2015 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] із за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом було встановлено що 1/2 частина квартири [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло № 9389 від 30 вересня 1993 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців ні судом ні нотаріусом встановлено не було. Позивачка своєчасно в межах шестимісячного терміну звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому має право на отримання цієї спадщини після померлого [PERSON]. З огляду на вказане суд вважає, що право власності на житловий будинок в порядку спадкування у [PERSON] виникло правомірно з дотриманням вимог цивільного законодавства України, вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті [PERSON] а тому суд вважає можливим визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 328, 392, 1235, 1270 ЦК України,

Outcome: approved