Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], належить будинок [ADDRESS], де вона мешкала разом з донькою [PERSON] та її сім*єю: чоловіком [PERSON] і дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. 22 лютого 2010 року шлюб між донькою позивачки і її чоловіком [PERSON] був розірваний. Під час сумісного проживання доньки в шлюбі з [PERSON] останній був зареєстрований в [ADDRESS], який належить позивачці. З січня 2010 року відповідач у вказаному будинку не проживає. Забравши свої речі, виїхав з нього та за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання не мешкає більше як один рік. В зв*язку з тим, що відповідач не проживає більше року в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] не є членом сім*ї позивачки, вона вважає що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про розірванню шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області 22 лютого 2010 року. Згідно довідки №520 від 05.08.2014 року виданої Малоянісольською сільською радою, вбачається що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON], [INFO], та має такий склад сім*ї: [PERSON]- мати, [INFO], [PERSON]- не родич, [INFO], [PERSON] - донька, [INFO], [PERSON] - син, [INFO], [PERSON] - син, [INFO] Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2013 року, та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.10.2013 р,. спадкоємцем майна гр. [PERSON], який помер [INFO] року є його дружина [PERSON] Відповідно актів обстеження на предмет проживання від 26.03.2014 р., 05.05.2014 р., 10.10.2014 р., підписаних сільським головою [PERSON], членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], що гр. [PERSON], дійсно зареєстрований та не мешкає за адресою вул. [ADDRESS] Володарського району Донецької області. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачка просить задовольнити позовні вимоги на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України посилаючись на те, що відповідач прописаний, але не проживає у її будинку з січня 2010 року та не є родичем щодо неї, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved