Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд встановити факт її постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини разом зі своєю донькою [PERSON], померлою 29.08.2015 року; визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину квартири № 30 в житловому будинку № 32 по вул. Г. Тикви в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 77,3 кв. м. та житловою площею 49,2 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті доньки [PERSON]. Представник відповідача - Територіальна громада м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача та просив їх задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком проживають [INFO] з 2003 року. Під ними проживає сімя Юр. У серпні 2015 року у позивачки загинула донька [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала разом зі своїми батьками. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сімю [PERSON] їхня донька постійно проживала разом з батьками по вул. Г.Тикви 32-30. Але тимчасово була прописана в м. Дніпропетровськ. Суд, вислухавши пояснення позивача, третю особу, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2015 року у віці 25 років загинула рідна донька позивачки - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири № 30 в житловому будинку №32 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області вартістю 17728,50 грн. за оцінкою фахівця. Вказана квартира загальною площею 77,3 кв. м. та житловою площею 49,2 кв. м. належить на праві власності позивачці та її дітям: - 3/4 частини вказаної квартири належить позивачці та її донькам: [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частини квартири кожному з них на підставі договору міни квартир від 30.08.1997 року, право власності на їхнє ім'я зареєстровано КП «МБТІ» м. Нікополь 12.09.1997 року; - ще 1/4 частина вказаної квартири належить на праві власності позивачці на підставі договору дарування 1/4 частини квартири від 13.01.2005 року, відповідно до якого чоловік позивачки [PERSON] подарував, а вона прийняла в дар 1/4 частину вказаної квартири, що належала її чоловіку теж на підставі вказаного вище договору міни квартир від 30.08.1997 року. Державна реєстрація права власності позивачки на вказану 1/4 частину квартири була здійснена теж КП «МБТІ» м. Нікополь 21.02.2005 року. Заповіту на випадок своєї смерті донька позивачки [PERSON] не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті доньки позивачки [PERSON] є вона та її чоловік [PERSON] На час своєї смерті дочка у шлюбі не перебувала і дітей в неї не було. Після смерті доньки позивачка з чоловіком [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. Тому спадкова справа після смерті їхньої доньки заведена не була. Але спадщину, що відкрилася після її смерті позивачка прийняла відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивачка заяви від відмови від спадщини не подавала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї доньки, виходячи з того, що на час своєї смерті їхня донька постійно проживала разом з ними в їхній квартирі № 30 в житловому будинку № 32 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області як член їхньої сім'ї. Однак на той час вона не була зареєстрована разом з ними в цій квартирі, частина якої належала їй на праві власності. Це пов'язано з тим, що на час навчання їхня померла донька була знята з реєстрації в їхньої квартири, а після закінчення навчання вона ще не займалася питанням поновлення її реєстрації в їхній квартирі. Позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом в зв'язку з тим, що вона не зверталася до нотаріуса протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини і її чоловік [PERSON] теж не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від спадщини. Однак на спадщину, що відкрилася після смерті їхньої доньки він не претендує і не бажає, щоб на його ім'я було б оформлено право власності на частину вказаної квартири після того, як він подарував їй свою частку. На початку травня 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї померлої доньки [PERSON] Однак отримати свідоцтва про право на спадщину позивачці не вдалося з вказаних вище причин. Нотаріус роз'яснила [PERSON] її право звернутися до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання та про визнання права власності на спадкове майно, якщо вона дійсно постійно проживала разом зі своєю донькою на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved