Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 16 грудня 2010 року, [PERSON] та вона як власник 12 частини житлового будинку [ADDRESS] уклали Договір оренди (найму) житла. строк його дії визначений у п. 5.1 Договору, тобто з моменту його підписання сторонами з 16 грудня 2010 року по 31 грудня 2013 року. У період дії договору з 16.12.2010 року по 31.12.2013 року орендна плата Відповідачем сплачувалася позивачці, нерегулярно та за весь період сплачено на загальну суму 19450,00 гривень. Сплата орендної плати Відповідачем припинилася в грудні 2011 року. Відтак за станом на даний час строк дії даного договору закінчився про те, своїх зобов'язань за договором орендар належним чином не виконав, станом на даний час він має заборгованість по орендній платі в сумі 80550, 00 грн., яка не погашена боржником до сьогоднішнього дня. А тому позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за користування житлом в розмірі 80550 грн., три відсотки річних від простроченої суми 4833 грн., а всього 85383 грн. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і суду пояснила, що між нею та відповідачем був укладений договір оренди житла, а також була усна домовленість про продаж будинку за 25000 доларів США по закінченню договору оренди. Орендна плата становища 347 доларів США щомісячно. Відповідач проживав в будинку 1 рік, але свої речі забрав після закінчення договору, та віддав ключі від будинку в березні 2012 року. Всього їй сплачено за оренду житла 19450 грн.. Змін до договору оренди не вносили та додаткових угод не укладали. А тому просить стягнути заборгованість по орендній платі. Відповідач проти позову заперечив і суду пояснив, що дійсно в нього з позивачкою була домовленість про купівлі будинку та щомісячну часткову виплату коштів за будинок. Так як в нього сімейні відносини не склались, і відпала потреба в купівлі будинку та проживанні в ньому, тому він перейшов проживати до своєї матері. Домовленості про договір оренди житла зі сплатою щомісячно 347 доларів США у них не було. В дійсності уклали договір купівлі-продажу з сплатою щомісячними платежами протягом 3 років. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2010 року, між [PERSON] та [PERSON] як власником 12 частини житлового будинку [ADDRESS] було укладено Договір оренди ( найму) житла . Відповідно до положень пункту 1.1. Договору «приміщення надається Орендарю для проживання у ньому на визначений цим Договором строк та за встановлену цим Договором плату. Згідно п. 5.2 Договору строк його дії визначений у п. 5.1 Договору, тобто з моменту його підписання сторонами ( з 16 грудня 2010 року) по 31 грудня 2013 року. Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до частини 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. На підставі вказаних вище норм права та згідно п. 1.4 Договору оренди житла орендна плата за згодою сторін визначена в доларовому еквіваленті (за курсом 1 долар/8 гривень) та становить не менше 347 доларів США в місяць. Тобто місячна орендна плата згідно умов договору становила 2776 гривень, а відповідно за весь період оренди -100 000 гривень. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу (Цивільного), інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 527 ЦКУ боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно п. 2.2..4 Договору Орендатор зобов'язаний не пізніше останнього дня кожного місяця орендного користування квартирою, що орендується, вносити орендну плату у розмірі визначеному в цьому Договорі оренди. У період дії договору з 16.12.2010 року по 31.12.2013 року орендна плата Відповідачем сплачувалася позивачці згідно умов укладеного Договору нерегулярно та за весь період сплачено на загальну суму 19450,00 гривень. Сплата орендної плати Відповідачем припинилася в грудні 2011 року. Відтак за станом на даний час строк дії даного договору закінчився про те, своїх зобов'язань за договором орендар належним чином не виконав, станом на даний час він має заборгованість по орендній платі. Враховуючи, що загальна сума сплаченої орендної плати за весь період оренди житла складає 19450, 00 грн., то заборгованість орендаря - відповідача за оренду житлового приміщення згідно договору оренди від 16 грудня 2010 року становить 80550, 00 грн., які не погашена боржником та підлягають стягненню. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач повинен сплатити три проценти річних від простроченої суми за два роки, що становить 4833,00 гривень з розрахунку: (80550,00 грн х 3%) х 2 = 4833,00 грн. А всього слід стягнути з відповідача на користь позивача 85383 грн. ( 80550+4833) Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.. 60,61 ЦПК України кожна сторона зобов»Язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. А тому посилання свідка [PERSON] відповідача на ту обставину, що між ним та позивачкою був укладений не договір найму, а договір купівлі-продажу будинку, суд не може взяти до уваги, поскільки згідно рішення Кагарлицького райсуду від 18 липня 2014 року в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору оренди житла удаваним, відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 7.10.2014 року рішення Кагарлицького райсуду залишено без змін. Так як позов задоволено, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, що відповдає вимогам ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved