Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка в позові зазначає, що їй, її сестрі [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], її матері [PERSON] та її батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.06.1994 року Вінницькою квартиро-експлуатаційною частиною району на підставі розпорядження від 21.06.1994 року № 115, належить квартира [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 24.06.1994 року в реєстровій книзі № 57/84, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на житловий будинок наші частки у свідоцтві не визначені. 19.11.2014 року батько [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири. В передбачений законом 6 місячний термін після смерті батька, вона звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини - частки квартири, яка належала померлому батькові. Проте, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді частки квартири їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право на спадщину не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] Тому вона, як співвласниця квартири, вимушена звертатись в суд з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні для того, щоб оформити право на спадкове майно, належне померлому [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилась, однак від неї надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від міського голови м. Калинівка надійшла заява про визнання заявлених позивачкою позовних вимог та про проведення розгляду справи без участі представника міської ради Треті особи на стороні позивачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явились, однак від них до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачці, її сестрі [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], матері [PERSON] та померлому батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.06.1994 року Вінницькою квартиро-експлуатаційною частиною району на підставі розпорядження від 21.06.1994 року № 115, належить квартира [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 24.06.1994 року в реєстровій книзі № 57/84, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на житловий будинок. 19.11.2014 року батько позивачки - [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири. В передбачений законом 6 місячний термін після смерті батька, позивачка звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини - частки квартири, яка належала померлому батькові. Проте, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді частки в квартирі позивачці було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право на спадщину не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частки позивачки, її сестри [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], матері [PERSON] та померлого батька [PERSON], як співвласників спільної сумісної власності є рівними, так як вони приватизували квартиру, однаково володіли і користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, а тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними, і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved