Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 19.10.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис №1727). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2012 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що неповнолітні діти проживають разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дітей - [PERSON] проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дітей не бере. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», але не менше мінімального розміру аліментів на двох дітей. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] у в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] у в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами ( [PERSON] та [PERSON] ) 19.10.2002 року був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] , що стверджується свідоцтвам про народження дітей серія [NUMBER] від 27.05.2003 року, серія [NUMBER] від 16.02.2011 року (а.с. 3, 4). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». В даному випадку судом враховуються вік відповідача, стан його здоров`я, працездатність, відсутність в нього інших утриманців, а також прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років, який на момент розгляду справи становить - 2027 грн. Суд, вважає, що аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно (по 1500 грн. на кожну дитину) будуть достатніми та забезпечать гармонійний розвиток дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, а також те, що відповідачем визнано даний позов, і таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно (по 1500 грн. на кожну дитину), починаючи з 06.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved