Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і їм належало по 1/3 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вказаною адресою. [INFO] року померла [PERSON], а [INFO] року помер її зять [PERSON] Після їх смерті [PERSON] вступила в управління спадковим майном, а саме належні їм на день смерті по 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, так як проживали разом, вели господарство, але юридично не оформила. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивачки (на дівоче прізвище «[PERSON]») заповіт, яким заповіла їй все своє майно . Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки була зареєстрована та проживала із спадкодавцем, сплачувала всі необхідні платежі, продовжує проживати у спадковому будинку, обробляє земельну ділянку. Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє її можливості оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я. У зв'язку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду направила письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, [PERSON] та [PERSON] значилося господарство особовий рахунок № 172 (а.с. 27). Згідно копії технічного паспорту від 01.03.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1935 по 1978 роки (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 29). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 30). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] та [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно копії довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 32 від 10.01.2017 року (а.с. 26) [PERSON] була постійною жителькою с. Олешів і на день смерті проживала по [ADDRESS]. З дня її смерті в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON], яка проводила похорон померлої, сплачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки. [PERSON] був постійним жителем с. Олешів і на день смерті проживав по [ADDRESS]. З дня його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], яка проводила похорон померлого, сплачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки. [PERSON] була постійною жителькою с. Олешів і на день смерті проживала по [ADDRESS]. На день її смерті в господарстві зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Олешівської сільської ради 26.06.2006 року за № 67, не змінювався і не відмінявся. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 31). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, яким заповіла все своє належне на день смерті майно (а.с. 28). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] (позивачка) 22.07.2004 року одружилася з [PERSON] та після державної реєстрації одруження їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.34). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2016 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], дублікату заповіту, посвідченого 26.06.2006 року Олешівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за № 18, складеного на ім'я «[PERSON].» (а.с. 64-65). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки зареєстрована та проживає по [ADDRESS] (а.с. 26). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 435/2016 від 15.10.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 51-69). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка в свою чергу успадкувала 2/3 частки даного домоволодіння після смерті матері [PERSON] та чоловіка [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 28/02-31 від 13.01.2017 року (а.с. 33). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved