Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась 14.08.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому, з врахуванням уточнень, просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вартість безпідставно набутого майна легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов Z94CT41CBCR101452, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 180744 (сто вісімдесят тисяч сімсот сорок чотири) гривні. В обґрунт ування позову посилається на те, що 13 квітня 2013 року [PERSON] (на той час [PERSON] ) придбала у [PERSON] , інтереси якого за нотаріально посвідченою довіреністю, оформленою в передбаченому законом порядку, представляв [PERSON] , легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, який на той час належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 16 квітня 2013 року в РЕВ № 2 при УДАЇ ГУМВС України в Оеській області позивач зареєструвала на своє ім`я вище вказаний автомобіль та стала його одноособовою власницею. В подальшому [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до позивача (на той час [PERSON] ), [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Дмитровича про визнання довіреності від його імені на ім`я [PERSON] про розпорядження вищевказаним автомобілем, та витребування у [PERSON] легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року за заявою [PERSON] вжито заходів забезпечення заявленого ним позову і накладено арешт на належний позивачеві на праві власності легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знака [NUMBER] з розміщенням його на арешт майданчику № 1 підпорядкованому департаменту ДАІ МВС України в Одеській області та заборонено позивачеві експлуатацію названого транспортного засобу. 11 серпня 2014 року вище вказаний легковий автомобіль був затриманий співробітниками правоохоронних органів та розміщений на арештмайданчик № 1 ДАІ МВС України в Одеській області. 21 серпня 2014 року до Другого Малиновського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції надійшла заява [PERSON] про прийняття до примусового виконання Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року у справі № 521/5923/14-ц (провадження 2/521/4553/14) про вжиття заходів забезпечення позову і в той же день - 21 серпня 2014 року, заступником начальником Другого Малиновського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції Соловчуком Назаром Івановичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44493612 за заявою [PERSON] , а 26 серпня 2014 року актом опису та арешту майна вказаний автомобіль описаний та арештований. В подальшому, як вказує позивач, з ініціативи [PERSON] , заступником начальника Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управляння юстиції Соловчуком Н.І. та начальником цього ж відділу ДВС Калашніковим Р.В. передано з арештмайданчика № 1, підпорядкованого департаменту ДАІ МВС України в Одеській області, без будь-яких законних для цього підстав та повноважень, арештований легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , відповідачу у справі - [PERSON] , який, як вважає позивач, розпорядився ним на власний розсуд. Згодом, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року у справі №521/5923/14 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертута Олександра Дмитровича пре. визнання довіреності недійсною, про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без задоволення, а ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у справі №521/5923/14 заяву [PERSON] , про скасування засобів забезпесчення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] задоволено і скасовано арешт вказаного легкового автомобіля, заборону [PERSON] експлуатацію даного легкового автомобіля шляхом затримання вказаного автомобіля працівниками департаменту ДАІМВС України та постановки цього автомобіля на арешт майданчик, підпорядкований департаменту ДАІ МВС України в Одеській області, що накладені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року. Позивач зазначає, що після цього вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням повернути їй легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (19 вересня 2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та з цього ж часу змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] ), однак [PERSON] ігнорує її вимоги, що змушує [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бойчука А.Ю. від 29.08.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03.10.2018 року по справі призначено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо ринкової вартості КТЗ - легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , зарєстрованого за [PERSON] , на дату оцінки - жовтень місяць 2018 року, з врахуванням його технічного стану відображеного в акті прийому вказаного транспортного засобу № 1832 11.08.2014 р. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертів (ОНДІСЕ). Провадження у справі зупинено. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2019 року, дана справа надійшла в провадження судді Бондарю В.Я. 10.04.2019 року судом отримано Висновок № 19-4392 від 22.03.2019 року судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до якого ринкова вартості легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , на дату оцінки - жовтень місяць 2018 року становить 180744 грн. Ухвалою суду від 15.04.2019 року провадження у справі поновлено та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні на 24.06.2019 року. 24.06.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.08.2019 року. 20.08.2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги, шляхом збільшення суми стягнення до 180744 грн. на підставі експертного висновку. 20.08.2019 року у судовому засіданні оголошено перерву до 22.10.2019 року. 22.10.2019 року за клопотанням представників сторін розгляд справи відкладено на 13.11.2019 року. У судове засідання 13.11.2019 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 квітня 2013 року [PERSON] (19 вересня 2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та з цього ж часу змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] ) придбала у [PERSON] , інтереси якого за нотаріально посвідченою довіреністю, оформленою в передбаченому законом порядку, представляв [PERSON] , легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, який на той час належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 16 квітня 2013 року в РЕВ № 2 при УДАЇ ГУМВС України в Оеській області позивач зареєструвала на своє ім`я вказаний автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов Z94CT41CBCR101452, 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , код кольору - колір: 2 - СИНІЙ, отримала свідоцтво про його реєстрацію серії [NUMBER] та стала його одноособовою власницею, що підтверджується матеріалами справи. Однак, пізніше [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Дмитровича про визнання довіреності від його імені на ім`я [PERSON] про розпорядження вищевказаним автомобілем, та витребування у [PERSON] легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] . В рамках даної справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року за заявою [PERSON] вжито заходів забезпечення заявленого ним позову і накладено арешт на належний позивачеві на праві власності легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знака [NUMBER] з розміщенням його на арешт майданчику № 1 підпорядкованому департаменту ДАІ МВС України в Одеській області та заборонено позивачеві експлуатацію названого транспортного засобу. 11 серпня 2014 року вище вказаний легковий автомобіль був затриманий співробітниками правоохоронних органів та розміщений на арештмайданчик № 1 ДАІ МВС України в Одеській області. 21 серпня 2014 року до Другого Малиновського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції надійшла заява [PERSON] про прийняття до примусового виконання Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року у справі № 521/5923/14-ц (провадження 2/521/4553/14) про вжиття заходів забезпечення позову і в той же день - 21 серпня 2014 року, заступником начальником Другого Малиновського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції Соловчуком Назаром Івановичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44493612 за заявою [PERSON] . 26 серпня 2014 року актом опису та арешту майна вказаний автомобіль описаний та арештований. У подальшому, арештований легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , переданий відповідачу у справі - [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем. Згодом, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року у справі №521/5923/14 (проваджнення 2/521/528/17) позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертута Олександра Дмитровича про визнання довіреності недійсною, про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без задоволення, а Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у справі №521/5923/14 заяву [PERSON] , про скасування засобів забезпесчення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] задоволено і скасовано арешт легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , та заборону [PERSON] , експлуатацію даного легкового автомобіля шляхом затримання вказаного автомобіля працівниками департаменту ДАІМВС України та постановки цього автомобіля на арешт майданчик, підпорядкований департаменту ДАІ МВС України в Одеській області, накладені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року. Наразі позивач вказує на те, що після скасування арешту судом вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням повернути їй вказаний легковий автомобіль, однак відповідач ігнорує її вимоги, що змушує [PERSON] звернутися до суду з даним позовом та вимагати повернення їй вартості вказаного автомобіля, яка встановлена експертизою в розмірі 180744 грн. Відповідно до\~ст.. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до\~ст..\~1213\~ЦК України,\~ набувач\~зобов`язаний\~повернути потерпілому\~безпідставно набуте\~майно в\~натурі.\~У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] набув майно - легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ACCENT», кузов [NUMBER] , 2012 року випуску, номер та серія номерного знаку [NUMBER] , який належить [PERSON] , в порядку виконання ухвали суду про забезпечення позову, яка наразі є скасованою, а тому в даний час підстава, на якій було набуте вказане майно, відпала, а саме майно має статус безпідставно набутого. Тобто, на переконання суду, позивач має законне право на витребування цього майна у відповідача, а відповідач зобов`язаний повернути позивачеві безпідставно набуте майно в натурі. Проте, позивач просить суд стягнути з відповідача суму вартості безпідставно набутого майна, що може мати місце лише у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Однак, позивач по справі не надає жодних доказів того, що майно неможливо повернути в натурі, позовних вимог щодо повернення цього майна не заявлялося, а отже законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості безпідставного набутого майна суд не вбачає. За таких обставин, суд доходить висновку про не обґрунтованість вимог позивача та відмовляє у їх задоволенню повному обсязі.

Outcome: dismissed