Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась 06 липня 2021 року до суду з позовом, в якому просить з урахуванням уточнення позовних вимог стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року відкрито провадження у даній справу, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач про слухання справи повідомлений, відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову на таких підставах. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2015 сторони зареєстрували шлюб. Мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2020 року шлюб сторін розірвано. В даний час дитина проживає з позивачкою, та перебуває у на її утриманні. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позовної заяви - 06 липня 2021 року, до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved