Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням в якому зазначила, що право власності на квартиру [ADDRESS], відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного 25 червня 1993 року, посвідченого [PERSON],зам. старшого державного нотаріуса Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого реєстрі за № 2-1866, а також зареєстрованого Запорізькому МБТІ в книзі № 191 за № 35360 від 22.07.1993року. В зазначеній квартирі також зареєстрований та проживав з 04.08.2006 року колишній чоловік [PERSON], але фактично не мешкає з липня 2009. В липні 2009 року відповідач зібрав речі та виїхав з квартири на інше місце проживання за адресою: [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду від 01.03.2013 року шлюб було розірвано. Реєстрація відповідача в квартирі, створює позивачці перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, оскільки на відповідача нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, що змушує її звертатись із позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином,у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного 25 червня 1993 року, посвідченого [PERSON],зам. старшого державного нотаріуса Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого реєстрі за № 2-1866, а також зареєстрованого Запорізькому МБТІ в книзі № 191 за № 35360 від 22.07.1993року право власності на житло належить позивачці. (а.с.4-8) Станом на 21.01.2016р. в квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання. (а.с.9) На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.12) У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Реєстрація відповідача [PERSON] у вищезазначеній квартирі чинить позивачці перешкоди в користуванні власністю. [PERSON] з 2009 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, добровільно залишив квартиру, забравши усі свої речі. В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] з 2009року не проживає у [INFO], перешкод в користуванні цією квартирою йому не чинили, тобто без поважних причин був відсутній понад 7 років, тому відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved