Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29 жовтня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Померлою 01.06.2013 року було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON]. В установлені законом строки вона звернулась до нотаріальної контори. Державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 07.07.2014р. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що надане нею свідоцтво про право власності на житло № 7182 від 05.08.1993 року було без реєстрації у відповідних реєструючи органах. У звязку з чим вона не має можливості оформити право власності на спадкове майно та просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що відкрилося після смерті[PERSON], яка померла 29 жовтня 2013 року. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, до суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути справи за його відсутністю, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] у Приморському районі м. Маріуполя є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.08.1993 року № 7182, виданого Державним підприємством по ремонту та експлуатації житфонду «Житловик» (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 738478 виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]померла 29 жовтня 2013 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту від 01.06.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON]усе майно заповіла [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається зі спадкової справи № 23/2014, заведеної після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 2013 року, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 07.07.2014 року за № 909/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують реєстрацію нерухомого майна у відповідному органі. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду [PERSON], яка відповідно до ст. 1268 ЦК України, є спадкоємицею за заповітом, після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що визнання права власності в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved