Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у грудні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №956. Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Внаслідок цього, у них часто виникали непорозуміння та суперечки, свідком яких нерідко був їхній син. З липня 2014 року вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їх шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. [PERSON] пояснила, що на даний час між нею та відповідачем втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Основною причиною розпаду сім»ї є те, що відповідач часто з'ясовував всі сімейні непорозуміння в присутності їхнього малолітнього сина, якому у зв'язку із станом здоров'я заборонені будь-які психоемоційні навантаження. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення. Пояснив, що даний час у їхніх відносинах з дружиною наступила криза. Однак вважає, що їх шлюб ще можна зберегти, оскільки він кохає дружину. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №956 (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] року народилося син [PERSON] (а.с.7). Спільне життя сторін склалось невдало через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. З липня 2014 року вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак сторони так і не помирилися, про що підтвердила у своїй заяві від 12.03.2015 року позивачка [PERSON] Таким чином, суд вважає, що збереження сім′ї неможливе, оскільки сім′я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved