Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви позивачка вказала, що 26.02.2019 року - [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповів позивачці по справі - [PERSON] . [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого виконкомом Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом № 5 від 01.03.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -земельну ділянку, площею 3,1708 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4300:04:019:0020, посвідчена витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 959 23 786; -земельну ділянку, площею 4,8999 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4300:03:013:0011, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю, Серія ІІІ-КВ №066 820; Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , та прийняла спадщину після його смерті за заповітом, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду. Інші спадкоємці відсутні. Тому, позивачка просить суд: Визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 3,1708 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4300:04:019:0020, посвідчена витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 95923786, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 4,8999 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4300:03:013:0011, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, Серія ІІІ-КВ № 066 820 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.15). Представник відповідача Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами(а.с.28). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.02.2019 року - [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповів позивачці по справі - [PERSON] (а.с.4). [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого виконкомом Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом № 5 від 01.03.2019 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -земельну ділянку, площею 3,1708 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224084300:04:019:0020, посвідчена витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 959 23 786 (а.с.8); -земельну ділянку, площею 4,8999 га, яка розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224084300:03:013:0011, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю, Серія ІІІ-КВ №066820 (а.с.9); Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , та прийняла спадщину після його смерті за заповітом, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, що підтверджується копією її заяви від 27.05.2019 року (а.с.6), однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджується копією листа №1382/02-14 від 11.10.2019 року Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.7) та порекомендував звернутися до суду. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи №247/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.16-27). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved