Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 7510,87 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив врахувати те, що відповідач є бюджетною установою письмово просив справу розглядати за його відсутності, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2018 р. приблизно о 10-00 год. у лабораторії Центральної міської лікарні імені Титова під час отримання неповнолітнім [PERSON] медичних послуг, пов`язаних з забором крові, у останнього сталося запаморочення. Під час надання працівником відповідача - лаборантом [PERSON] - [PERSON] допомоги медичним засобом, а саме нашатирним спиртом, його частина пролилася і потрапила до ока [PERSON] , спричинивши йому хімічний опік середнього ступеню тяжкості рогівки та кон`юктиви правого ока, увеіт, кератит правого ока, гострий риносинусит. У зв`язку з отриманими ураженнями неповнолітній [PERSON] проходив стаціонарне лікування в офтальмологічному відділенні Луганської обласної дитячої клінічної лікарні з 30.11.2018 р. по 08.12.2018 р. та з 03.01.2019 р. по 11.01.2019 р. Також з 10.12.2018 р. по 20.12.2018 р. він проходив діагностику зору та ока у ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П.Філатова НАМН України» для вирішення питання подальшого лікування. До травмування ока [PERSON] мав стовідсотковий зір, що підтверджується медичною довідкою від 17.07.2017 р. При первинному стаціонарному лікуванні було встановлено втрату зору з 100% до 30%. Який був відновлений тільки в процесі лікування. Згідно листа №3282 від 28.12.2018 р. КУ «Територіальне медичне об`єднання м. Лисичанськ» за результатами службового розслідування до дисциплінарної відповідальності було притягнуто лаборанта [PERSON] за грубе порушення алгоритму надання невідкладної допомоги при запамороченні (а.с.13), а саме - наказом №209/7 від 12 грудня 2018 р. оголошено догану (а.с.26). За весь час лікування на позивача було витрачено 4704,62 грн. (а.с.14-22). Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1172 ч.1 ЦК України моральна шкода, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає надані докази майнової шкоди у вигляді витрат на ліки та медичні вироби, витрати на квитки на проїзд до ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П.Філатова НАМН України» достатніми та переконливими. Майнова шкода підлягає стягненню на користь позивача, оскільки є прямим наслідком винних протиправних дій працівника відповідача під час виконання ним своїх трудових обов`язків, що встановлено також результатами службового розслідування (а.с.25). Розмір майнової шкоди підтверджується наданими доказами, а саме чеками - №143084 від 18.12.2018 р. на суму 310,31 грн.; №37848 від 01.01.2019 р. на суму 83,88 грн.; №142529 від 11.12.2018 р. на суму 684,52 грн.; №181708 від 09.12.2018 р. на суму 133,7 грн.; №142948 від 16.12.2018 р. на суму 12,56 грн.; №181688 від 09.12.2018 р. на суму 143,28 грн.; №142714 від 13.12.2018 р. на суму 746,54 грн.; фіскальними чеками - №0029 від 19.12.2018 р. на суму 55 грн.; №0000055355 від 03.01.2019 р. на суму 28,5 грн.; №0020582 від 05.01.2019 р. на суму 254,4 грн.; №0024 від 18.12.2018 р. на суму 79,9 грн.; №0000169750 від 14.12.2018 р. на суму 32 грн.; №0000169441 від 11.12.2018 р. на суму 145 грн.; №0000170278 від 19.12.2018 р. на суму 25,6 грн.; №0000113308 від 19.12.2018 р. на суму 35,93 грн.; квитанціями - №36 від 17.12.2018 р. на суму 124 грн.; №17 від 14.12.2018 р. на суму 141 грн.; №83 від 10.12.2018 р. на суму 248 грн.; товарним чеком №090722 від 11.12.2018 р. на суму 375 грн.; проїзними документами - ЛЛ №774373 від 09.12.2018 р. на суму 272,49 грн.; ЛЛ №774372 від 09.12.2018 р. на суму 272,49 грн.; АМ №608162 від 20.12.2018 р. на суму 250,26 грн.; АМ №608163 від 20.12.2018 р. на суму 250,26 грн., а всього на 4704,62 грн. Суд вважає вказані докази достатніми та обґрунтованими доказами вимог позивача, та, виходячи з принципу розумного тлумачення доказів з огляду на їх відповідність встановленим обставинам справи, не приймає заперечень представника відповідача щодо проїзних документів, оскільки інше ім`я у квитку на потяг є явною технічною помилкою, а відсутність імені позивача у квитку на автобус компенсується наявністю імені його законного представника у другому квитку того ж дня на той самий рейс. Разом з цим, суд погоджується та не приймає у якості доказів інші надані чеки та квитанції на суму 2806,25 грн., бо з них не вбачається понесення витрат саме лікування. Квитанція ж про сплату благодійного внеску не може бути доказом витрат, бо є добровільним рішенням законного представника позивача, доказів відсутності добровільності суду не надано. Вважає суд доведеним і нанесення позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження його здоров`я та наступного лікування за викладених у позові підстав та обставин. Разом з цим, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням того, що на час розгляду справи шкідливі наслідки усунуті, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги в розмірі 15 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014, із змінами і доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті оплачуються судовим збором як за вимогу майнового характеру (постанова КЦС від 28 листопада 2018р. у справі № 761/11472/15-ц), тому ціна позову обраховується загальною сумою обох вимог. Враховуючи те, що задоволено 34,3 % позовних вимог (19704,62 грн. від 57510,87 грн. складає 34,3 %) суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 658,9 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1921 грн. х 34,3 % / 100). Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1536,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial