Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, згодом уточнивши свої вимоги, просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], яка [INFO] померла, 7/12 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS], та визнати за нею, як за спадкоємицею по заповіту після [PERSON], право власності на вказане вище спадкове майно, посилаючись на те, що померла була її матір'ю та до дня смерті мешкала у зазначеному будинку. На випадок смерті вона залишила заповіт на користь позивачки, яка спадщину прийняла. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що спадкодавиця за життя не оформила своє право власності на це майно та рекомендовано звернутись до суду. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності за участю представника, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Від відповідачів і третьої особи по справі до суду також надійшли заяви, згідно яких вони просили суд розглянути справу без їх участі, заперечень і доповнень не мали, відповідач позов визнав повністю, у вирішенні справи покладалися на розсуд суду . Суд, з'ясувавши позиції сторін і третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню по наступним підставам. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва ( а.с.13). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. На день смерті спадкодавиця проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. 1/2 частина вказаного вище житлового будинку належала раніше за життя батькові позивачки - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Куп'янським відділом комунального господарства Харківської області 29 січня 1976р., зареєстрованого в Куп'янському БТІ у книзі 26, номер запису 4556 та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 37258087 ( а.с. 8-12,14). Спадкоємцями за заповітом, який був складений [PERSON] за життя, були визначені позивачка та її брат - відповідач по справі - [PERSON]. Вони успадкували по 5/24 часток 1/2 частини житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель ( а.с. 7). Крім спадкоємців за заповітом [PERSON] частку спадкового майна за законом, тобто обов'язкову частку в спадщині, успадкувала його дружина та мати позивачки [PERSON], про що були видані свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 8,9). На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1280, згідно якого заповіла все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все те,що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, своїй доньці - позивачці [PERSON]. Даний заповіт не змінювався і не відмінявся ( а.с. 15-17,19,20). 7/12 частин зазначеного будинку з відповідною частиною надвірних будівель належали за життя [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, посвідченого 15.08.2012 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3428 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15.08.2012 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3430 ( а.с. 8,9). Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з [INFO]. Спадкове майно, яке позивачка прийняла у спадщину складається з 7/12 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований в [ADDRESS] ( а.с. 18). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 28 лютого 2013 року ( а.с. 18) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на 7/12 часток житлового спадкового будинку, так як спадкодавиця за життя не зареєструвала у відповідних уповноважених органах своє право власності на вищевказану частку нерухомого майна, а оскільки у відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України однією з причин припинення права власності є смерть власників майна, отже відсутні правові підстави для видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду. Крім того, нотаріус вказала, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла [PERSON], тому що на день смерті матері проживала з нею у будинку. Спадкова справа не заводилася. Відомостей про інших спадкоємців, які могли б мати право на обов'язкову частку та прийняти спадщину фактично, немає. Даних про надходження до нотаріуса заяв від будь-кого з інших спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від неї не зазначено. Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Спадкодавиця [PERSON] була зареєстрована і проживала з 16 лютого 1973 року , як було з'ясовано нотаріусом по даним будинкової книжки (а.с. 18), та до дня смерті за адресою: [ADDRESS], користувалась своєю часткою будинку і надвірних будівель, доглядала за ними, тобто визнавала це нерухоме майно своєю власністю. З огляду на ці обставини, позовні вимоги про встановлення факту належності на праві власності 7/12 часток житлового будинку [ADDRESS], за життя [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджуються наданими суду доказами. Позивачка як спадкоємиця по заповіту спадщину прийняла, відомостей про інших спадкоємців, які могли б мати право на обов'язкову частку та прийняти спадщину фактично, як вбачається з постанови нотаріуса від 28 лютого 2013 року, немає. А тому, виходячи з наведеного вище, уточнені позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 7/12 часток вказаного вище спадкового нерухомого майна, як за спадкоємицею по заповіту після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], підлягають задоволенню.

Outcome: approved