Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 010469, виданого 10.02.2006 року Юр`ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0123, площею 6, 5941 га, розташованої на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 004835, виданого 13.02.2003 року Вербуватівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області, позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:001:0315, площею 5, 1247 га і земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:001:0316, площею 0,8979 га, які розташовані на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між позивачкою та відповідачем по справі СФГ «Людмила» були укладені два договори оренди земельних ділянок, а саме 23 листопада 2011 року за № 41, згідно якого позивачка [PERSON] передала відповідачу в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6, 5941 га, яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, при цьому право СФГ »Людмила» оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2015 року. Крім того, 08 січня 2013 року між позивачкою [PERSON] , як орендодавцем, і СФГ «Людмила», як орендарем, було укладено Договір оренди землі № 6, у відповідності з яким позивачка передала в оренду СФГ «Людмила» земельну ділянку, площею 6, 0226 га, яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, за змістом вказаного договору в оренду передані земельні ділянки з кадастровими номерами 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316, площею відповідно 5, 1247 га і 0, 8979 га, загальною площею 6, 0226 га. При цьому, право СФГ »Людмила» оренди вказаних земельних ділянок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2015 року, однак, в реєстрі чомусь датою укладення договору, що є підставою реєстрації права оренди зазначених земельних ділянок, вказано «03.06.2015 року», замість дійсної дати укладення договору «08.01.2013 року». До теперішнього часу договори оренди землі № 41 від 23 листопада 2011 року та № 6 від 08.01.2013 року, з ініціативи орендаря чи орендодавця, а також за рішенням суду чи з інших підстав не припинялися, не розривалися, а відтак є дійсними. Свої обов`язки за вказаними договорами перед позивачем відповідач виконує не належним чином в частині того, що у відповідності з умовами зазначених договорів не здійснює щорічно перерахунок сум орендної плати, з урахуванням змін нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а відтак, зазначене суперечить законодавству, що регулює питання оренди землі та оспорюваним договорам. Внаслідок невиконання, з боку СФГ «Людмила», обов`язку про перегляд розміру орендної плати по Договору № 41 від 23.11.2011 року та Договору № 6 від 08.01.2013 року, порушується право позивача на отримання від СФГ «Людмила» гідної, сучасної та обґрунтованої плати за можливість користування землею. У зв`язку із зазначеним, посилаючись на ст. ст. 3, 11, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 373, 391, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 651 ЦК України позивачка просила припинити , шляхом розірвання, договір оренди землі № 41 від 23.11.2011 року, а також договір оренди землі № 6 від 08.01.2013 року, стягнувши з відповідача по справі на її користь на відшкодування судових витрат по справі 7 536 грв., з яких 1 536 грв. - сплачений судовий збір, 6 000 грв. - понесені витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача по справі адвокат Пономаренко А.В. заявлені позовні вимоги повністю підтримав (ас. 33, 34, 37). Представники відповідача по справі - голова СФГ «Людмила» Толстунов В.П. та адвокат Савченко С. А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, при цьому, адвокат Савченко С.А. в судовому засіданні 08.11.2019 року пояснив, що СФГ «Людмила», свої обов`язки за договорами оренди землі № 41 від 23.11.2011 року та № 6 від 08.01.2013 року, виконує належним чином та просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог, надавши письмову заяву про застосування строків позовної давності (ас. 50, 75, 89, 91-92, 112,120). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 15.07.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (ас.39,40); - 12.08.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас.51); - 11.09.2019 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження (ас.59, 60); - 27.09.2019 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ас. 66, 67); - 04.10.2019 року постановлено ухвалу про продовження розгляду справи (ас.72); - 08.10.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.77,78); - 11.10.2019 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.83); - 07.11.2019 року постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні (ас.116). Заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката Пономаренко А.В., представників відповідача Толстунова В.П. та адвоката Савченко С.А. , дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного: - так, позивачка [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 010469, виданого 10.02.2006 року Юр`ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0123, площею 6, 5941 га, яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас.10). Крім того, позивачка[PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 004835, виданого 13.02.2003 року Вербуватівською сільською радою Юр`ївською району Дніпропетровської області, є власником земельної ділянки площею 6,0226 га, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки складається з ділянки 1 і ділянки 2, з кадастровими номерами 1225980700:01:001:0315, площею 5,1247 га та 1225980700:01:001:0316, площею 0,8979 га, які розташовані на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас. 11). Право власності позивачки на земельні ділянки з кадастровими номерами 1225980700:01:002:0123, 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 155616440 від 08.02.2019 року (ас.12,13). В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2011 року між позивачкою [PERSON] , як орендодавцем, і СФГ «Людмила», як орендарем, було укладено договір оренди землі № 41, у відповідності з яким орендодавець передала в оренду СФГ «Людмила» , строком на 10 років, належну позивачці земельну ділянку з кадастровим номером 1225980700:01:002:0123, площею 6,5941 га, яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас. 14,15). Право СФГ «Людмила» оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2015 року (ас.12,13), при цьому датою укладення договору в реєстрі зазначено «21.11.2011 року», замість дійсного « 23.11.2011 року». Між тим, сторони не оспорювали що йдеться про один і той же договір та про інші суду відомості не надали. 08 січня 2013 року між позивачкою [PERSON] , як орендодавцем, і СФГ «Людмила», як орендарем, було укладено Договір оренди землі № 6, у відповідності з яким позивачка, строком на 10 років, передала в оренду СФГ «Людмила» земельну ділянку, загальною площею 6,0226 га, яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Договір № 6 від 08.01.2013 року). Згідно вказаного договору, в оренду передані земельні ділянки з кадастровими номерами 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316, площею відповідно 5,1247 га і 0,8979 га, а всього загальною площею 6, 0226 га (ас.16,17). Право СФГ «Людмила» оренди вказаних земельних ділянок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2015 року (ас.12,13), при цьому датою укладення договору в реєстрі зазначено «03.06.2015 року», замість дійсного « 08.01.2013 року». Між тим, сторони не оспорювали що йдеться про один і той же договір та про будь-які інші договори оренди земельної ділянки площею 6, 0226 га, належної [PERSON] , яка , в свою чергу, складається з двох окремих земельних ділянок площами, відповідно до Державного акту, 5, 1247 га і 0, 8979 га (ас.11), суду відомості не надали. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», договором, тощо. Дослідженими в судовому засіданні доказами, у відповідності до ст. ст. 229, 235 ЦПК України, встановлено: - згідно п. 5 Договору № 41 від 23.11.2011 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі , з урахуванням податку на доходи фізичних осіб, з розрахунку не менше 4 % від вартості земельної ділянки у розмірі 2 937 грв. на рік , або у натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією за ринковими цінами на момент виплати (ас.14). Згідно з п. 3 Договору № 41 від 23.11.2011 року, вартість земельної ділянки визначена на рівні нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0123, яка станом на дату укладення договору складала 73 429, 52 гривні. Чотири відсотки від цієї суми складають суму річної орендної плати по договору, тобто 2 937 грв., які визначені п. 5 Договору (ас. 14). У відповідності до п. 4.1 іншого Договору № 6 від 08.01.2013 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі , з урахуванням податку на доходи фізичних осіб, з розрахунку не менше 4 % від вартості земельної ділянки, або у натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією за ринковими цінами на момент виплати згідно додатку (ас.16). Пунктом 2.2. Договору № 6 від 08.01.2013 року та п. 1 Додатку № 1 до цього договору, вартість переданої в оренду земельної ділянки загальною площею 6,0226 га визначена на рівні сукупної нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316, яка станом на дату укладення договору дорівнювала 104 300, 95 гривні (ас.16,17). Пунктом 6 Договору № 41 від 23.11.2011 року, так само як і пунктом 4.2. Договору № 6 від 08.01.2013 року, встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції (ас.14,16). Порядок зміни розміру орендної плати передбачений п. 9 Договору № 41 від 23.11.2011 року та п. 4.6. Договору № 6 від 08.01.2013 року, у відповідності з якими, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельної ділянки; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендодавця; в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 26 Договору № 41 від 23.11.2011 року та п. 10.1. Договору № 6 від 08.01.2013 року, зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін у письмовій формі (ас.15,16). З моменту укладення Договору № 41 від 23.11.2011 року, так само як і Договору № 6 від 08.01.2013 року, змінилися умови оподаткування орендної плати, зросла нормативна грошова оцінка переданих в оренду земельних ділянок, яка згідно зазначених договорів є базою для визначення розміру орендної плати, а також змінилися споживчі ціни, які також впливають на формування розміру орендної плати. Відповідно до п. 28 Договору № 41 від 23.11.2011 року та п. 10.3. Договору № 6 від 08.01.2013 року, зазначені договори оренди можуть бути розірвані за взаємною згодою сторін. 03.11.2018 року, з метою досудового врегулювання, позивачкою на адресу СФГ «Людмила» було направлено письмову заяву про розірвання договору оренди землі № 41 від 23.11.2011 року, а також письмову заяву про розірвання договору оренди землі № 6 від 08.01.2013 року (а.с. 18,19). Згідно письмової відповіді на вказані заяви , відповідачем було зазначено, що СФГ «Людмила» не розглядає пропозицій про дострокове розірвання договорів оренди. Наведені в заявах порушення умов договорів щодо орендних розрахунків не відповідають дійсності. Договорів оренди СФГ «Людмила» не порушувало (а.с. 20). Зважаючи на відмову СФГ «Людмила» розірвати договір № 41 від 23.11.2011 року та договір № 6 від 08.01.2013 року за взаємною згодою сторін, 03.12.2018 року позивачкою, на адресу СФГ «Людмила», було направлено пропозицію про внесення змін до договору оренди землі № 41 від 23.11.2011 року, до якої було долучено чотири примірники Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі № 41 від 23.11.2011 року, а також пропозицію про внесення змін до Договору оренди землі № 6 від 08.01.2013 року, до якої також було долучено чотири примірники додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі № 6 від 08.01.2013 року (а.с. 23-30). Зазначені пропозиції та додаткові угоди були направлені рекомендованими поштовими відправленнями з описом вкладення. Зазначене підтверджується: накладною № 5140011819766 від 03.12.2018 року, фіскальним чеком № 000093542 від 03.12.2018 року, описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 5140011819766; накладною № 5140011819774 від 03.12.2018 року, фіскальним чеком № 000093543 від 03.12.2018 року, описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 5140011819774 (а.с. 26, 30 на звороті). Вказані пропозиції СФГ «Людмила» отримало 06.12.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 5140011819766 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 5140011819774 (ас. 26, 30 на звороті). Ніякої відповіді на зазначені пропозиції СФГ «Людмила» позивачці не надало. Під час заслуховування вступного слова представника відповідача - голови СФГ «Людмила» Толстунова В.П. , на запитання представника позивачки - адвоката Пономаренка А.В. останній пояснив, що ним , як головою СФГ «Людмила», щорічно не переглядається розмір орендної плати, в зв`язку з тим, що позивачці сплачується орендна плата в достатньому розмірі, тому відсутні підстави для перегляду. На будь -які інші питання відповідати відмовився. Таким чином , представник відповідача голова СФГ «Людмила» Толстунов В.П. фактично визнав ту обставину, що він, як голова СФГ «Людмила», не вносив до договору № 41 від 23.11.2011 року та Договору № 6 від 08.01.2013 року змін,шляхом перегляду розміру орендної плати внаслідок змін господарювання, що передбачено пунктом 9 Договору № 41 від 23.11.2011 року та пунктом 4.6. Договору № 6 від 08.01.2013 року, якими встановлено обов`язок сторін договору переглядати розмір орендної плати у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, та в інших випадках, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім того, у відповідності до ст. ст. 229, 235 ЦПК України дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, засвідченими копіями договору № 41 від 23.11.2011 року та договору № 6 від 08.01.2013 року встановлено - порядок зміни розміру орендної плати, передбачений п. 9 договору № 41 від 23.11.2011 року та п. 4.6 договору № 6 від 08.01.2013 року, у відповідності з якими, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельної ділянки; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендодавця; в інших випадках, передбачених законом. Частинами першими статей 626, 628 і 629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. ст. 1, 21 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Отже, розмір орендної плати та порядок її перегляду є істотною умовою договору № 41 від 23.11.2011 року та договору № 6 від 08.01.2013 року. Під господарською діяльністю, відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом . Згідно ст. 17 Господарського кодексу України, податки є засобом державного регулювання господарської діяльності . Ставки податків мають нормативний характер і не можуть встановлюватись індивідуально для окремого суб`єкта господарювання. Податки та інші обов`язкові платежі, що відповідно до закону включаються до ціни товарів ( робіт, послуг) або відносяться на їх собівартість, сплачуються суб`єктами господарювання незалежно від результатів їх господарської діяльності. З огляду на зазначене зміни у податковій політиці ведуть до зміни умов господарювання, внаслідок чого у сторін Договору № 41 від 23.11.2011 року та Договору № 6 від 08.01.2013 року виникає обов`язок переглянути розмір орендної плати. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 року, підрозділ 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України було доповнено пунктом 161, відповідно до якого встановлено військовий збір у розмірі 1,5 % від об`єкта оподаткування. У відповідності до вимог пп. 1.2. п. 161 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України (об`єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри). Пунктом 163.1. статті 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. До загального місячного (річного) доходу платника податку, включаються, зокрема, суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору (пп. 164.2.2 ПКУ) та дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ПКУ. Отже, сума що виплачується за договором оренди земельної ділянки підлягає оподаткуванню військовим збором на загальних підставах. Але, під час визначення розмірів орендної плати по договору № 41 від 23.11.2011 року та договору № 6 від 08.01.2013 року, зобов`язання по сплаті військового збору з доходу у вигляді орендної плати за землю не враховувалося, зазначене свідчить про необхідність перегляду розмірів орендної плати, встановлених вищевказаними договорами, та визначення таких розмірів з урахуванням оподаткування орендної плати військовим збором. Крім того, відповідно до п. 5 договору № 41 від 23.11.2011 року та п. 4.1 договору № 6 від 08.01.2013 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі з урахуванням податку на доходи фізичних осіб, оскільки, орендна плата включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з метою справляння податку на доходи фізичних осіб. Ставка податку на доходи фізичних осіб, станом на дату укладення договору № 41 від 23.11.2011 року та договору № 6 від 08.01.2013 року дорівнювала 15 % від бази оподаткування. Пунктом 28 Розділу I Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року, внесені зміни до пункту 167.1. статті 167 ПК України, у відповідності до яких, станом на теперішній час, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 % бази оподаткування. Отже, розмір податку на доходи фізичних осіб, який враховується при внесенні орендної плати, змінився, що також свідчить про необхідність перегляду розмірів орендної плати, встановлених договором № 41 від 23.11.2011 року і договором № 6 від 08.01.2013 року, та визначення цих розмірів з урахуванням нової ставки податку на доходи фізичних осіб. При цьому, необхідно враховувати, що згідно з вимогами пп. 170.1.1. п. 170.1. ст. 170 ПК України, об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, передбачена законодавством з питань оренди землі. За період дії договору № 41 від 23.11.2011 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0123 змінювалася у бік зростання три рази, і станом на 2018 рік становить 168 710, 66 гривні, зазначене підтверджується довідкою відділу у Юр`ївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 0-4-0.182-1601/181-18 від 16.11.2018 року. (а.с. 21). Також, за період дії договору № 6 від 08.01.2013 року, сукупна нормативна грошова оцінка земельних ділянок з кадастровими номерами 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316, загальною площею 6,0226 га, змінювалася у бік зростання три рази, і станом на 2018 рік становить 168 710, 66 гривні, що підтверджується довідкою відділу у Юр`ївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 0-4-0.182-1600/181-18 від 16.11.2018 року (а.с. 22). П. п. 3 і 5 договору № 41 від 23.11.2011 року, а також п.п. 2.2. і 4.1. договору № 6 від 08.01.2013 року, визначено, що розмір орендної плати повинен становити не менше 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок зміни нормативної грошової оцінки, відповідно, має бути змінений і розмір орендної плати. Вищевказане також свідчить про суттєву зміну умов господарювання та необхідність внесення змін до договорів оренди землі № 41 від 23.11.2011 року і № 6 від 08.01.2013 року, в частині визначення розміру орендної плати, з урахуванням змін у нормативній грошовій оцінці переданих в оренду земельних ділянок. Розглядаючи подібні правовідносини Верховний Суд у Постанові від 12.07.2018 року у справі № 910/11764/17, дійшов висновку, що з урахуванням положень статті 632 ЦК України, статті 288 ПК України і статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Відтак, в судовому засіданні достовірно встановлено, що Селянське фермерське господарство «Людмила», відповідач у справі, з моменту укладення договорів оренди землі № 41 від 23.11.2011 року і № 6 від 08.01.2013 року, та по 08.11.2019 року ( дата ухвалення рішення у справі), всупереч вимогам закону та змісту зазначених договорів відмовляється вносити зміни шляхом перегляду (перерахування) розміру орендної плати внаслідок зміни господарювання, що є підставою для припинення договору оренди землі № 41 від 23.11.2011 року та договору № 6 від 08.01.2013 року - шляхом їх розірвання. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81, 82 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до правил встановлених ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи, що виникають з земельних правовідносин розглядаються у порядку цивільного судочинства. Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, розглядаються в порядку цивільного судочинства. Частина 1 статті 30 ЦПК України, встановлює виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які, згідно цієї статті, повинні пред`являтися до суду за місцезнаходженням майна або основної його частини. У відповідності з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність, передбачену ЦПК України, встановлено для позовів, що виникають із договорів оренди нерухомого майна, в тому числі для позову про розірвання договору оренди землі. З огляду на вищевказані правові норми та роз`яснення суду касаційної інстанції, приймаючи до уваги, що [PERSON] , є стороною спірних Договору № 41 від 23.11.2011 року і Договору № 6 від 08.01.2013 року як фізична особа, а також, що земельні ділянки з кадастровими номерами 1225980700:01:002:0123, 1225980700:01:001:0315 і 1225980700:01:001:0316 розташовані на території Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, належним судом для розгляду цієї справи є Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути в одному провадженні позовні вимоги про розірвання Договору оренди землі № 41 від 23.11.2011 року, укладеного між [PERSON] і СФГ «Людмила», та Договору оренди землі № 6 від 08.01.2013 року, також укладеного між [PERSON] і СФГ «Людмила». Відмова СФГ «Людмила» переглянути розмір орендної плати після того як змінилися умови господарювання, відповідно до статті 610 ЦК України розцінюється судом як порушення господарством зобов`язань по Договору № 41 від 23.11.2011 року та Договору № 6 від 08.01.2013 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Пунктом 28 Договору № 41 від 23.11.2011 року та пунктом 10.3. Договору № 6 від 08.01.2013 року встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором (ас.15,16). У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених умовами договору. Частиною 2 статті 651 ЦК України, також встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Передаючи свої земельні ділянки у довгострокову оренду СФГ «Людмила», встановлений пунктами 9 Договору № 41 від 23.11.2011 року та 4.6. Договору № 6 від 08.01.2013 року обов`язок переглядати розмір орендної плати внаслідок зміни умов господарювання, позивачка [PERSON] вважала істотною умовою договору, з огляду на те , що отримання доходу у вигляді орендної плати належного розміру і було метою укладення договорів оренди з її боку, єдиним інтересом позивача у цих правовідносинах. Зазначене набуває вирішального значення враховуючи неможливість індексації орендної плати згідно умов п. 6 договору № 41 від 23.11.2011 року і п. 4.2. договору № 6 від 08.01.2013 року. Відмова СФГ «Людмила» переглянути розміри орендної плати по вказаним договорам не тільки порушує умови цих договорів оренди землі, а й позбавляє позивачку можливості отримувати гідну та обґрунтовану плату за можливість користування її землею. Посилання представника відповідача адвоката Савченко С. А. на застосування строків позовної давності (наслідків їх спливу) відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу , з огляду на наступне: - так, згідно ст. 256 ЦК України , позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, статті 257 ЦК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Зазначене свідчіть про те , що строк дії договору № 41 укладеного 23.11.2011 року починається з дати 24.11.2011 року, а строк дії договору № 6 укладеного 08.01.2013 року з 09.01.2013 року. Відповідно до частини першої статті 254 ЦК України строк, що визначено роками спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Зазначене свідчіть про те, що строк дії договору № 41 укладеного 23.11.2011 року, строком на 10 (десять) років, спливає 23.11.2021 року, а строк дії договору № 6 укладеного 08.01.2013 року, строком на 10 (десять) років, спливає 08.01.2023 року. Відтак, станом як на час звернення позивача до суду так і на 08.11.2019 року (дата ухвалення рішення), строк дії договорів № 41 від 23.11.2011 року та № 6 від 08.01.2013 року - не закінчився. За змістом статті 509 ЦК України договір є зобов`язанням. У відповідності до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Договір № 41 укладений 23.11.2011 року та договір № 6 укладений 08.01.2013 року є зобов`язаннями з визначеним строком виконання, а саме такими строками для договору № 41 від 23.11.2011 року строком виконання є 23.11.2021 року, а для договору № 6 від 08.01.2013 року строком виконання є 08.01.2023 року. Зазначене свідчить про те, що у відповідності до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку позовної давності до зазначених договорів ще не почався. А тому позовна давність до позову щодо договорів № 41 укладеного 23.11.2011 року та № 6 укладеного 08.01.2013 року не може бути застосована. За викладених вище обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до статей 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки на відшкодування судових витрат по справі слід стягнути 7 536 , 80 грв., з яких 1 536, 80 грв. - сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір , відповідно до квитанцій № 032810217 та № 032810218 від 09.07.2019 року (ас.1,2); 6 000 грв. - витрати понесені позивачкою на професійну правничу допомогу, розмір та сплата яких підтверджені попереднім розрахунком суми судових витрат, розрахунковою квитанцією на суму 6 000 грв. від 22.02.2019 року, актом приймання - передачі виконаних робіт від 22.02.2019 року (ас. 31, 35, 36).

Outcome: approved