Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі який було розірвано 02 березня 2017 року. За час спільного життя у них народилася донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. По скільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги звернулася до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивачка позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №157033 виданого 01 лютого 2010 року (а.с.3). Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.2). Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved