overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 19 жовтня 2007 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року вони фактично припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, відповідач не піклується про сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на розірвання шлюбу згодний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З пояснення сторін та матеріалів справи встановлено, що 19 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис за №185, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.4) [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи та поясненням сторін сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вони втратили любов та повагу одне до одного. Кожен з них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого. З серпня 2013 року вони фактично припинили шлюбні відносини та поновлювати їх не збираються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне сімейне життя, які негативно впливають на розвиток їхнього сина. Спору щодо поділу спільного майна на час розгляду справи немає. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та інтересам їхнього сина. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому відповідно до положень ст.112 СК України є підстави шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 25 травня 1986 року вона вступив в зареєстрований шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у шлюбі у них були різні погляди на сімейне життя. Вони втратили любов та взаємоповагу один до одного. Кожен з них живе своїм життям та не переймається проблемами іншого. З 2002 року вони фактично припинили сімейні стосунки, стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати подружні стосунки не збираються. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність у зв'язку із зайнятістю на роботі, вона позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 13 ) Відповідач [PERSON] позов визнав, на розірвання шлюбу згодний. На його думку сім'я розпалась, шлюб носит формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З пояснення відповідача [PERSON] та матеріалів справи встановлено, що 25 травня 1986 року сторони уклали шлюб, про що у відділі записів актів цивільного стану Палацу одружень «Дзержинський» м.Харків в Книзі реєстрації шлюбів 25 травня 1986 року зроблено відповідний актовий запис за №1337, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Як вбачається із пояснення відповідача [PERSON] та матеріалів справи, сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вони втратили любов та взаємоповагу один до одного. З 2002 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і поновлювати спільне проживання та шлюбні відносини намірів не мають, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди сторін на спільне сімейне життя, втрата любові та взаємоповаги один до одного. Спору щодо поділу спільного майна на час розгляду справи немає. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу згодний, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому відповідно до положень ст.112 СК України є підстави шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки Вікторії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дітям матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.08.2000 р. сторони уклали шлюб (а.с.5), від якого мають доньку Вікторію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), що мешкають разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього з відповідачки, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки Златославу, [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дитині матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає безумовно. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст.180 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки Кіри, [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що 22.01.2016 р. з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку Кіру, [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду у. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився надав письмову заяву у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають доньку Кіру, 24.07.2016 р. н. (а.с.3), яка мешкає разом з матірю і знаходяться на її утриманні (а.с.4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб надавати грошову допомогу на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки. При цьому суд вважає, що відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України є достатньо підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки Юлії, [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дітям матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає безумовно. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст.180 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньок Марини, [INFO], та Юлії, [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дітям матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 31.03.2007 р. сторони уклали шлюб (а.с.5), від якого мають доньок Марину, [INFO], та Юлію, [INFO] (а.с.3-4), що мешкають разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.2). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього з відповідачки, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до його повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дитині матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), що мешкає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до його повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Крім цього з відповідачки, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та Антона, [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач має можливість добровільно надавати дітям матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 03.09.2010 р. сторони уклали шлюб (а.с.3), від якого мають синів [PERSON], [INFO], та Антона, [INFO] (а.с.4,5), що мешкають разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків продиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього з відповідачки, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2009 року. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], 26.11.2012р.н. та дочка [PERSON], 13.11.2015р.н. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин вони не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони 21.02.2009р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №10. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], 26.11.2012р.н. та дочка [PERSON], 13.11.2015р.н. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: заявами сторін по справі; свідоцтвом про шлюб між сторонами; копією паспорта позивачки, довідкою про склад сімї позивачки [PERSON] від 15.11.2016р., копіями свідоцтв про народження дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивачка [PERSON] скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved