Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 березня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 35. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, два роки тому шлюбні стосунки між ними припинені, поновлювати їх наміру не мають. За час, що минув, примирення між ними не відбулося. Вони втратили любов та повагу одне до одного, кожен живе своїм життям і не переймається проблемами іншого, спільні плани на майбутнє також відсутні. Спільного господарства не ведуть, позивачка самостійно несе витрати по оплаті житлово комунальних послуг та витрати, повязані з ремонтом квартири. З відповідачем не вдалося досягнути домовленості щодо подачі до відділу реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, шлюб існує лише формально, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, на розірвання шлюбу згоден, а також згоден нести половину судових витрат, оскільки вважає, що обоє винуваті у розірванні шлюбу (а.с. 17). Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 01 березня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 35. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с.7). Спільних дітей не мають. Сторони два останні роки не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу, як зазначає позивачка у позовній заяві, є втрата любові та поваги одне до одного, відсутність спільних планів на майбутнє. Вказані обставини не заперечуються відповідачем, на розірвання шлюбу він згоден, про що зазначив у своїй заяві (а.с. 17). Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки, примирення між ними не відбулося. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. З врахуванням клопотання відповідача та відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 320 грн. - половина суми понесених нею і документально підтверджених витрат на сплату судового збору при подачі позову до суду (а.с. 2). Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved