Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 14.11.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, за актовим записом № 17 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Від спільного подружнього життя в них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Негативна поведінка відповідача та небажання зберегти сім'ю призвела до того, що рішенням Самбірського міськрайонного суду від 02.10.2017 року шлюб між ними розірвано. Добровільно домовитись про сплату аліментів з відповідачем їй не вдається, а тому просить суд постановити рішення, яким: - стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним повноліття. Під час судового розгляду позивачка в силу ст. 31 ЦПК України змінила позовні вимоги та просила ухвалити рішення, яким: - стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини: а) аліменти в розмірі 2 000 грн. зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття, починаючи з 02.10.2017 року; б) 10 % від усіх офіційних додаткових від основного заробітку надходжень. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1 000 грн., враховуючи його матеріальне становище, так як на даний час непрацює, має нерегулярні доходи. В частині позовних вимог щодо стягнення з нього в користь 10 % від усіх офіційних додаткових від основного заробітку надходжень просить відмовити за недоведеністю позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 32), виданого 25.11.2015 року виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області на ім'я [PERSON], убачається, що батьком цієї дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Оскільки неповнолітня дитина сторін проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо надання допомоги по утриманню неповнолітньої дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України(надалі - Кодексу) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ст. 184 Кодексу). Згідно ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числ,і на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 183 Кодексу передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ст. 60 ЦПК України позивачкою не представлено у відповідності до ст. 182 цього Кодексу доказів, які б стали правовою підставою для задоволення в повному обсязі позовних вимог. Натомість, відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. на дитину, оскільки нідк не працює, має нерегулярний запобіток, що унеможливлює сплату ним аліментів у зазначеному позивачкою розмірі. За таких обставин суд вважає, що позов в цій чвстині підлягає частковому задоволенню. Суд також вважає, що в силу зазначеної норми позивачка не довела підставності задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на утримання дитини 10 % від усіх офіційних додаткових від основного заробітку надходжень, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial