Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що діти проживають з позивачкою, та перебувають на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо виховання та утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Аліментів відповідач нікому не сплачує. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлений про що свідчить зворотне повідомлення про вручення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2003 року по 12 квітня 2006 року, а потім з 27 липня 2010 року по 31 жовтня 2012 року, шлюб розірвано згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дітей, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх доньок, на їх повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Фастівського району №358 від 17.07.2017 року [PERSON] проживає в [INFO], та на її утриманні знаходяться її доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Відповідач аліментів нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved