Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що донька проживає з нею. Відповідач не цікавиться життям сім`ї і доньки, матеріально не допомагає. Позивачка працює асистентом в Національному лісотехнічному університеті України, її заробітна плата в середньому становить 5 160,00 грн. Дитина потребує відповідного харчування, одягу, розваг, розвиваючих іграшок, книжок. Крім цього, дитина відвідує заклад дошкільної освіти №18 з вересня 2017 року, і позивачка оплачує вартість харчування в розмірі 24,60 грн. за день. Позивачка заявила клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач 07.11.2019 року подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає що готовий платити аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1 300 грн., оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою змушений був переїхати проживати до свої батьків, постійної роботи не має, намагається заробити виконуючи будівельні роботи, однак такі заробітки є тимчасовими. Крім того відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, в якому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі до 1500 гривень. Позивачка 07.11.2019 року подала заперечення щодо клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Франківського районного суду .Львова від 19.11.2019 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник подали до суду заяву про те, що позовні вимоги позивачка підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд у відповідності до вимог ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи документів та доказів. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 22.02.2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2014року. У шлюбі в сторін народилась донька [INFO] [PERSON] ,що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2014 року, про що зроблено актовий запис №3632 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 15.08.2019 року виданою Житлово - будівельним кооперативом «Лісотех-2000» №12, донька [PERSON] проживає разом із позивачкою, за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки №20 від 21.08.2019 року виданої дошкільним навчальним закладом (дитячий садок) №18, [PERSON] дійсно відвідує заклад дошкільної освіти №18 з вересня 2017 року. Оплата за харчування дитини становить 24.60 грн. ( відповідно до наказу УО ДГП ЛМР від 22.12.2018 року №810 «Про встановлення оплати батьків за перебування дітей у дошкільних закладах м.Львова у 2019 році». Як вбачається з довідки про доходи №221 від 15.08.2019 року загальна сума доходу позивачки за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року становить 6801, 18 гривень. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обов`язку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. В силу вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Разом з тим, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дітей, що обов`язок по їх утриманню до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, враховуючи майновий стан відповідача, який працює та матеріальний стан позивачки. Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати доньку, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, стягнення аліментів в такому розмірі відповідає дійсному майновому стану відповідача. Разом з тим, відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред`явлення позову, а саме з 28.08.2019 року. Відповідно дост.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За вимогами статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить із диспозиції ч.1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено судом між позивачкою та адвокатом Коцюбинською Л.С. укладено договір про надання правової допомоги №96 від 20.08.2019 року. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, в зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а саме понесені витрати позивача на правову допомогу складають 7200 грн. Даний факт підтверджується протоколом №2 від 20.08.2019 року до договору про надання правової допомоги №96 від 20.08.2019 року, а саме: вартість правової допомоги, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів складає 1200 гривень, аванс за участь у справі про стягнення аліментів становить 3000 гривень відповідно до протоколу №3 від 20.08.2019 року до договору про надання правової допомоги №96 від 20.08.2019 року, оплата за участь у справі про стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень, що підтверджується протоколом №4 від 02.10.2019 року до договору про надання правової допомоги №96 від 20.08.2019 року. Відповідно дост.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved