Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначене домоволодіння було зведено її батьком на відведеній для цієї мети земельній ділянці та введено в експлуатацію, однак за батьком не було зареєстроване право власності в БТІ, через що нотаріус відмовляє позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач є рідним братом позивачки, який разом з нею прийняв спадщину після смерті батька. Вони є єдиними спадкоємцями за законом. Позивачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу у її відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON], належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, не з'явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої визнає позов в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, йому роз'яснені та зрозумілі. Третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, яка також була належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направила. Надала суду письмову заяву, за якою просить справу розглянути за відсутності свого представника. Вирішуючи питання щодо можливості прийняття судом визнання позову відповідачем, суд виходить з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть, [INFO] року помер [PERSON]. За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру «Заповіти/спадкові договори» вбачається, що [PERSON] заповіту після себе не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наявних у справі копій свідоцтв про народження вбачається, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] Дружина спадкоємця [PERSON] померла ще [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] Інші спадкоємці першої черги дослідженими судом доказами не встановлені. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що 11 червня 2008 року у межах визначеного законом шестимісячного строку сторони подали до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька. За результатами розгляду заяви сторін 22 липня 2015 року нотаріусом була винесена постанова про відмову сторонам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Постанова обґрунтовується тим, що на зазначене домоволодіння не були надані правовстановлюючі документи, а за відомостями БТІ реєстрація права власності на домоволодіння не проводилася, отже право власності на спадкове майно у спадкодавця відсутнє. Вирішуючи питання щодо належності спадкодавцю домоволодіння, суд виходить з наступного. Предметом спору є домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, рішенням Виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих м. Дніпропетровська № 1794 від 27 серпня 1957 року була виділена [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку. Земельна ділянка була відведена [PERSON] в натурі 11 вересня 1957 року, що підтверджується копією відповідного акту та довідки про землекористування. З копії технічного паспорту на домоволодіння вбачається, що на відведеній земельній ділянці [PERSON] був зведений житловий будинок літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, літ. а-1, терасою літ. а1-1 та ганком літ. а, загальною площею 74,8 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., а також господарчі будівлі: гараж літ. Б, сараї літ. В та Г, вбиральня літ. Д, душ літ. Е, споруди № 1-6, замощення І. За копією довідки Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», саном на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS]. При цьому, згідно копії акту приймання індивідуального житлового будинку та рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів № 320/2 від 13 травня 1988 року «Про затвердження акту приймання жилого будинку по [ADDRESS]», вказаний житловий будинок введений в експлуатацію в 1988 році. Суд,

Outcome: partial