Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998 року і від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею /позивачкою/ та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх трьох років вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1250 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня звернення з даним позовом до суду, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею /позивачкою/ та знаходяться на її утриманні /а.с.5,14-16/. Як зазначила позивачка в позовній заяві, і відповідач жодних заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх трьох років вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 930 грн. (1/2 частина прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 9 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Так як позивачкою не надано суду жодних доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, то в іншій частині в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial