Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом із наступних підстав: Відповідно до наказу філії УМГ «Донбастрансгаз» №343 від 28.08.2009р. «Про оптимізацію структури УМГ «Донбастрансгаз», у зв'язку з ліквідацією Ялтинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, вона була переведена з 01.09.2009р. ,на підставі ст.32 КЗпП України, за її згодою в Макіївське ЛВ УМГ філії УМГ «Донбастрансгаз» на посаду провідного юрисконсульта. З 15.09.2009р., наказом Макіївського ЛВ УМГ №101-к від 15.09.2009р., переведена на посаду провідного економіста з договірних та претензійних робіт. На підставі наказу філії УМГ «ДОНБАСТРАНСГАЗ» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» №326 від 26.07.2013р., «Про скорочення штатної чисельності працівників за напрямом «Юридична та договірна робота», 02.09.2013р. вона отримала попередження про скорочення своєї посади у штатному розписі з 01.09.2013р. та майбутнє вивільнення з 04.11.2013р. за п.1 ст.40 КЗпП України. 28.03.2014р., наказом №27-к Макіївського ЛВ УМГ, копію якого вона отримала 28.03.2014р., її було звільнено з посади провідного економіста з договірних та претензійних робіт, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав: Відповідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в т.ч. скорочення чисельності або штату працівників. Як зазначено в ч.1, ч.3 ст.492 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 2 місяці. Одночасно з попередженням про звільнення, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві за відповідною професією (спеціальністю). В порушення ч.3 ст. 492 КЗпП України, адміністрація Макіївського ЛВ УМГ 02.09.2013р., на початку робочого дня ,при врученні попередження про скорочення посади провідного економіста з договірних та претензійних робіт, не надала їй ,одночасно з ним, перелік всіх наявних на підприємстві вакансій для переведення на іншу роботу, яку вона могла би виконувати, виходячи зі своєї кваліфікації та досвіду. Так, на момент отримання попередження про скорочення своєї посади, в штатному розписі Макіївського ЛВ УМГ були наявні три вакансії ІТР в службі обліку надання послуг із транспортування газу, а саме економіст зі збуту 1-ої категорії - 1 одиниця, економіст зі збуту 2-ої категорії - 2 одиниці. Хоча вона, за своєю кваліфікацією та досвідом роботи, могла би виконувати обов'язки на зазначених посадах,але адміністрація Макіївського ЛВ УМГ їй їх не запропонувала. Лише на її вимогу, за 15 хвилин до закінчення робочого дня 02.09.2013р., їй факсом були запропоновані чотири вакансії робітничих професій, наявні у штатному розписі Макіївського ЛВ УМГ: водій автотранспортних засобів (Макіївський проммайданчик), оператор газорозподільчої станції м.Селідово, слюсар КіП (Ялтинський проммайданчик), охоронник (Ялтинський проммайданчик). 12.09.2013р. ,їй також були запропоновані 10 вакансій робітничих професій в інших підрозділах філії УМГ «ДОНБАСТРАНСГАЗ»: Краматорське ЛВ УМГ (2 вакансії), Первомайське ЛВ УМГ (1вакансія), Луганське ЛВ УМГ (4 вакансії), Сєвєродонецьке ВУПЗГ (2 вакансії), апарат філії (1вакансія). Лише 16.10.2013р. (через 44 дні після попередження), їй були запропоновані вакансії по всьому підприємству ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», що були вакантними станом на 05.09.2013р. (попередження вручено 02.09.2013р.), серед яких була єдина вільна посада за її фахом - це посада юрисконсульта 1-ї категорії у відділі майнових правовідносин філії «АГРОГАЗ» (м.Київ). Але умови оплати праці на цій посаді, що є суттєвими умовами трудового договору, ні ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», ні філія УМГ «ДОНБАСТРАНСГАЗ», ні адміністрація Макіївського ЛВ УМГ при врученні пропозиції їй не повідомили. Тому, відсутню інформацію про умови оплати праці на вакантній посаді юрисконсульта 1-ї категорії філії «АГРОГАЗ» , вона, в той же день ,16.10.2013р. письмово запросила в адміністрації Макіївського ЛВ УМГ. 17.10.2013р., їй були запропоновані ще 2 нові вакансії робітничих професій в Макіївському ЛВ УМГ (оператор котельні, прибиральник території). Відповідь на запит адміністрації Макіївського ЛВ УМГ від 17.10.2013р. стосовно умов оплати праці на вакантній посаді юрисконсульта 1-ї категорії філії «АГРОГАЗ», філія УМГ «ДОНБАСТРАНСГАЗ» надала начальнику Макіївського ЛВ УМГ 31.10.2013р., а її, зі змістом цієї відповіді, ознайомили тільки 28.11.2013р. (тобто через 43 дні після вручення пропозиції про працевлаштування юрисконсультом). Тому, на час отримання важливої для неї інформації про умови оплати праці ,вакантна посада юрисконсульта 1-ї категорії філії «АГРОГАЗ» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» вже була зайнята з 08.11.2013р. Адміністрацією Макіївського ЛВ УМГ, на адресу профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Ялтинської дільниці Макіївського ЛВ УМГ, відповідно до ст.43 КЗпП України ,тричі були направлені подання №02-3176 від 17.10.2013р., №02-3260 від 04.11.2013р. та №01-21 від 10.01.2014р. ,щодо надання згоди на розірвання з нею трудового договору за ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак, рішеннями профспілкового комітету від 30.10.2013р., від 29.11.2013р. та від 27.01.2014р., адміністрації було відмовлено у наданні згоди на її звільнення, у зв'язку з допущеними адміністрацією порушеннями порядку вивільнення при скороченні штатів, а саме ч.2 ст.40 КЗпП України, ч.3 ст.492 КЗпП України. Крім того, визначена адміністрацією у попередженні дата її звільнення з 04.11.2013р., внаслідок її тимчасової непрацездатності з 31.10.2013р. по 27.11.2013р., була перенесена адміністрацією на невизначений строк, про що їй було повідомлено письмово 28.11.2013р. у перший робочий день після виходу на роботу з лікарняного. Однак ,трудовим законодавством України не передбачена процедура перенесення вже встановленого для працівника у попередженні строку звільнення за скороченням штату працівників. Працівник має бути звільнений у строк, вказаний у попередженні про скорочення, за винятком випадків зазначених у ч.3 ст.40 КЗпП України, яка забороняє звільнення працівника за ініціативою адміністрації в період його тимчасової непрацездатності або відпустки. Працівник повинен знати конкретну дату свого звільнення, щоб мати можливість знайти собі іншу роботу. Невизначеність строку звільнення позбавляє працівника цієї можливості. Тому, після виходу з лікарняного у перший робочій день 28.11.2013р.,її адміністрація Макіївського ЛВ УМГ повинна була звільнити за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Але її звільнення у цей день, а також у наступний робочій день так і не відбулося. Таким чином, її трудові відносини з підприємством продовжилися на невизначений строк. Якщо наміри у адміністрації про її звільнення не змінилися, то процедура скорочення повинна бути розпочата заново. Вищезазначену позицію профспілковий комітет Первинної профспілкової організації працівників Ялтинської дільниці запропонував на своєму засіданні 29.11.2013р. адміністрації Макіївського ЛВ УМГ, щоб вийти з наявної конфліктної ситуації та якимось чином пом'якшити раніше допущені з боку адміністрації порушення порядку її вивільнення. Але ,адміністрація Макіївського ЛВ УМГ із пропозицією профспілкового комітету не погодилася, і процедуру її скорочення заново не розпочала. Коли дату її звільнення адміністрація самостійно перенесла на невизначений строк, і при цьому зберігалася можливість розірвання трудового договору «в любий день» на протязі більше чотирьох місяців, вона була позбавлена можливості підготуватися до свого звільнення заздалегідь, щоб знайти собі іншу роботу, бо не знала коли її звільнять і вручать трудову книжку. Тому, в її випадку не можна казати, що вона була належним чином попереджена адміністрацією про звільнення в який-то строк. Після 04.11.2013р., коли не відбулося її звільнення у встановлений в попередженні строк з причини її тимчасової непрацездатності, вона була фактично попереджена про звільнення «в любий момент», що є з боку адміністрації нехтуванням загально відомим принципом «недопустимості зловживання правом на звільнення працівника». 25.01.2014р.,їй, адміністрацією Макіївського ЛВ УМГ, було запропоновано ще 10 вакантних посад тільки робітничих професій по філії УМГ «ДОНБАСТРАНСГАЗ», станом на 25.01.2014р., та вакантні посади ІТР, станом на 20.01.2014р., по всім відокремленим підрозділам юридичної особи ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», для зайняття яких, за вимогами Єдиного тарифно-кваліфікаційного Довідника професій, потрібен освітньо-кваліфікаційний рівень. Але, запропоновані їй відповідачем, з моменту попередження про звільнення ,переліки вакансій ІТР по ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» не були вичерпними, їй відомо про приховані від неї вакантні посади ІТР, які вона бажала та могла зайняти, відповідно до свого фаху та спеціальності. Крім того, їй відомо про конкретні факти працевлаштування сторонніх осіб на ці приховані від неї вакантні посади ІТР, що мали місце до моменту її звільнення. Не дивлячись на це, адміністрація Макіївського ЛВ УМГ продовжує стверджувати, що повністю та вичерпно дотрималася всіх вимог трудового законодавства щодо її вивільнення за скороченням штату. На підтвердження своєї позиції, адміністрація Макіївського ЛВ УМГ 25.02.2014р. ,в четвертий раз, звернулася з поданням за №02-256 до профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Ялтинської дільниці Макіївського ЛВ УМГ про надання згоди на розірвання трудового договору з провідним економістом з договірних та претензійних робіт за п.1 ст.40 КЗпП України. З боку адміністрації робиться все, щоб позбавити профспілковий комітет можливості висловити свою дійсну позицію з приводу оцінки подій, що відбуваються в процедурі її звільнення. Остерігаючись переслідувань за свою профспілкову діяльність, боячись бути звільненими в процесі організації змін виробництва та праці, що в подальшому плануються на підприємстві, а також з метою припинення наступних (вп'яте, вшосте і т.п.) звернень адміністрації, профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Ялтинської дільниці, 04.03.2014р., на своєму засіданні, надав згоду на розірвання трудового договору з провідним економістом з договірних та претензійних робіт за п.1 ст.40 КЗпП України і висловив думку про необхідність звернення позивача до суду за вирішенням трудового спору. Таким чином, як передбачає ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України, працівник, що був звільнений з роботи незаконно (з порушенням вимог чинного законодавства), повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим, повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. На момент звернення до суду,вона перебуває у вимушеному прогулі (кількість днів прогулу з 29.03.2014р. (з наступного дня після звільнення з роботи) по день звернення до суду 24.04.2014р. складає 18 робочих днів. Таким чином, на користь позивача слід стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014р. Вимоги по відшкодуванню середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу можуть бути збільшені позивачем в період розгляду справи в суді до моменту ухвалення рішення. Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача, щодо порушення законних прав позивача, їй спричинено моральну шкоду, виходячи зі змісту та суті позовних вимог, характеру, обсягу та тривалості (понад 6 місяців) фізичних та моральних страждань, комплексу негативних наслідків, а саме: неможливості здійснення свого конституційного права на працю, наявності невпевненості в реалізації своїх життєвих планів та інтересів, приниження професійної гідності, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, в т.ч. пошук необхідних коштів для лікування у зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Тому на підставі ст.2371 КЗпП України,

Outcome: partial