Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із даними позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 22.07.1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Риківської сільської ради Турківського району Львівської за актовим записом № 4 (свідоцтво про одруження серії 1 - [NUMBER]). Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Протягом останніх років стосунки між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, любов до сина та доньки, піклування про збереження в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідками яких ставали наші діти, що негативно впливало на її психологічний стан, психологічний стан дітей. Відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім'ї, не займався вихованням дітей. Синові відповідач не приділяє жодної уваги. До січня 2016 року навіть не знав, що донька навчається в м. Львові. В лютому 2016 року відповідач безпідставно звинуватив її у крадіжці грошових коштів. 24 лютого 2016 року відповідач поміняв замки вхідних дверей в будинку, де вони проживали, не впускав її в будинок, викрав її особисті документи та документи дітей. Під час влаштованого ним конфлікту, спричинив їй тілесні ушкодження. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали в їх сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Підтримувати подальші сімейні відносини не бажає, оскільки у них на ґрунті сімейно- побутових проблем, розвинулась неприязнь один до одного. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. На примирення не згідна. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який заперечує проти примирення та просить шлюб розірвати. За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved