Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недостовірною інформацію, яка викладена в колективному зверненні мешканцями багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , що принижує і ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «…стосовно її участі в ряді незаконних операцій по рейдерському захопленню чужого майна в інтересах ОСББ «Наш дім-34» по [ADDRESS] , для прикриття іншого злочину (крадіжка фінансових коштів у розмірі 200.00 тис. грн.), що сплачені мешканцями для оплати комунальних послуг, на виготовлення техпаспорту, в тому числі в якості організатора…»; «…ця безпідставна реєстрація здійснена [PERSON] , при змові з головою правління [PERSON] та її наступника - [PERSON] у виконанні ініціатора, претендента на посаду Директора Офісу з управління ризиками АТ «Укрзалізниця» [PERSON]…»; «може піддаватися корупційним спокусам, не виключено шляхом передачі інформації іншим особам стосовно незареєстрованого майна підприємства, що може відобразитись на ефективності роботи АТ «Укрзалізниця», в тому числі у питаннях антикорупційної діяльності…». Зобов`язати Відповідачів ( [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ) спростувати недостовірну інформацію шляхом письмових вибачень не пізніше десяти днів з дня набрання рішення законної сили. Стягнути з Відповідачів ( [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ; [PERSON] [ADDRESS] ) у солідарному розмірі на користь Позивача судові витрати по справі. Ухвалою суду від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01.06.2020 року до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій остання зазначає, що її донька [PERSON] дев`ять років не перебуває в Україні в зв`язку із роботою за кордоном, а тому не могла підписувати звернення та просить суд закрити провадження у справі стосовно [PERSON] (а.с. 21). 09.06.2020 року до суду надійшло заява-клопотання від відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та просить продовжити строк на подання відзиву після закінчення карантинних заходів (а.с. 34). 09.06.2020 року до суду надійшло заява-клопотання від представника відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та просить продовжити строк на подання відзиву після закінчення карантинних заходів (а.с. 36). 09.06.2020 року до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій останній зазначає, що звернення ним було підписане без ознайомлення з його змістом, що викладені в цьому зверненні обставини не відповідають дійсності, викладені факти у спірному листі не може підтвердити. З позивачкою має тільки добросусідські стосунки, де вона працює і чим займається уявлення не мав та просить його підпис на зверненні вважати відсутнім (а.с. 39). 09.06.2020 року до суду надійшло заява-клопотання від відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі, оскільки висловлювання відповідачів носять оціночний характер подій пов`язаних з діяльністю [PERSON] , вони не підлягають доказуванню, а тому не підлягають доказуванню і не можуть бути спростовані (а.с. 42-50). 22.06.2020 року до суду надійшло заява-клопотання від відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та просить продовжити строк на подання відзиву після закінчення карантинних заходів (а.с.76). 23.06.2020 року до суду надійшло заява-клопотання від відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та просить продовжити строк на подання відзиву після закінчення карантинних заходів (а.с. 78). 06.07.2020 року ухвалою суду визначено про перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 81-82). 16.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 128). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала поданий позов, представник відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили (134, 135, 136, 137). Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на адресу прем`єр- міністра України [PERSON] надійшло звернення щодо подачі [PERSON] своїх документів на посаду директора офісу управління ризиками АТ «Укрзалізниця». У зазначеному зверненні вказано, що [PERSON] має деякі застереження в контексті вибору кандидата на таку відповідальну посаду, зокрема, стосовно її участі в ряді незаконних операцій по рейдерському захопленню чужого майна в інтересах ОСББ «НАШ ДІМ - 34» по [ADDRESS] для прикриття іншого злочину (крадіжка фінансових коштів у розмірі 200.00 тис. грн.., що сплачені мешканцями для оплати комунальних послуг, на виготовлення техпаспорту, в тому числі в якості організатора. Також зазначено, що на теперішній час за заявою ЗАТ «Спіка» №17/9-к від 17.09.2019 р. Святошинським УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №12019100080006758. Заява пов`язана із рейдерським захопленням групою осіб в інтересах ОСББ «НАШ ДІМ-34» нерухомого майна ЗАТ «Спіка» та інших осіб залучення до протиправних дій державного реєстратора. Вказане звернення підписано мешканцями буд. [ADDRESS] та [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та іншими (а.с. 8-11). Судом встановлено, що 17.09.2019 року до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява про кримінальне правопорушення у зв`язку із рейдерським захопленням групою осіб в інтересах ОСББ «НАШ ДІМ-34» нерухомого майна ЗАТ «Спіка» та інших осіб, що відбулось через приховування іншого злочину шляхом залучення до протиправних дій державного реєстратора. Вказана заява підписана директором ЗАТ «Спіка» [PERSON] (а.с.53-55) 17.09.2019 року до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява про кримінальне правопорушення про розкрадання фінансових коштів об`єднання ОСББ «Наш дім-34» групою осіб за участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 200,00 тис. грн..в квітні-травні місяці 2019 року. Вказана заява підписана [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 56-57). Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що у 2019 році невстановлена особа, у невстановлений слідством час, перебуваючи у невстановленому місці, підробила Акт введення в експлуатацію житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , завдавши ЗАТ «Спіка» матеріального збитку (а.с. 58). Судом встановлено, що інвестори та власники нежитлових приміщень [ADDRESS] , [ADDRESS] звернулися до ЗАТ «Спіка» у зв`язку із отриманою інформацією від нотаріуса за запитом від 22.08.2019 року співвласникам підземних гаражів, стало відомо, що за ОСББ «Наш дім-34» в Реєстрі речових прав на нерухоме майно значаться окремі вбудовані приміщення, що входять до складу технічних приміщень з обслуговування житлових будинків по [ADDRESS] і [ADDRESS] , магазинів та підземних гаражів. Звертають увагу, що забудовник, яким є ЗАТ «Спіка» та інші юридичні і фізичні особи, які є власниками або інвесторами цих приміщень, не є членами ОСББ (а.с. 59). Також судом встановлено, що директором ЗАТ «Спіка» [PERSON] до Міністерства юстиції України подано скаргу на рішення державного реєстратора - суб`єкта державної реєстрації (а.с. 60-62). Судом встановлено, що Наказом №1977/5 від 15.06.2020 року скаргу ЗАТ «Спіка» від 16.09.2019 №16/9-с задоволено частково. Скасовано рішення від 27.03.2019 №46163452 прийняте державним реєстратором комунального підприємства «реєстраційне буро» [PERSON] (а.с. 86). Наказом №2987/5 від 02.09.2020 року скаргу [PERSON] від 27.11.2019 задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2018 №41359548, прийняте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] (а.с. 89). Судом встановлено, що директором ЗАТ «Спіка» [PERSON] 20.08.2020 року направлено до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві заяву про притягнення до кримінальної відповідальності державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» м. Київ [PERSON] та осіб, які приймали участь в підготовці та у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (а.с. 95-96). Одночасно в судовому засіданні як представник відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] так і представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтвердили, що між ЗАТ «Спіка» та ОСББ «Наш дім-34» до керівництва осіб входять члени сім`ї [PERSON] , існують спірні правовідносини, щодо нерухомого майна ЗАТ «Спіка». Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом. Статтею 1 Загальної декларації прав людини закріплено: всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства. Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За правилами ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а правилами ст. 297 цьго ж Кодексу встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі та ділової репутації. Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Статтею 270 ЦК України зазначені види немайнових прав, перелік яких не є вичерпним. Згідно ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Позивач, звертаючись, за захистом своїх особистих прав, зазначив, що 11.03.2020 року на адресу Члена наглядової ради АТ «Укрзалізниця» [PERSON] , в.о. голови правління АТ «Укрзалізниця» [PERSON] надіслано колективне звернення за вх. № А-06/71 мешканцями будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] щодо її ділової репутації як Директора офісу з управління ризиками АТ «Укрзалізниця». У зазначеному листі викладені деякі так звані «застереження»,, зокрема, стосовно її участі в ряді незаконних операцій по рейдерському захопленню чужого майна в інтересах ОСББ «Наш дім-34» по [ADDRESS] , для прикриття іншого злочину (крадіжка фінансових коштів в розмірі 200.00 тис. грн.), що сплачені мешканцями для оплати комунальних послуг, на виготовлення техпаспорту, в тому числі в якості «організатора». Вважає викладені факти у колективному зверненні є неправдивими, недостовірними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що порушують її честь, гідність та ділову репутацію. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи (п. 6Постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідності, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», які, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною законодавства України. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши надані сторонами докази приходить до висновку, що відповідачі згідно норм Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України звертались до державних та правоохоронних органів з метою захисту своїх порушених прав. Окрім цього, своїм колективним зверненням, яке було скеровано до прем`єр міністра України, відповідачі висловили свою критику [PERSON] , як публічної особи, яка полягає на їх власних припущеннях та висловили свої оціночні судження щодо ситуації, яка сталась навколо нежитлових приміщень, право власності на які були зареєстровані за підробними на їх думку документами. В урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу, що поширена відповідачами інформація є недостовірною, і що внаслідок поширення такої інформації їй було завдано моральну шкоду, що вона зазнала душевних страждань чи було принижено її честь та гідність. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed