Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка в заяві вказує, що вона являється спадкоємцем за законом першої черги, тому прийняла спадщину і переоформила на себе земельну ділянку розміром 0,3576 га, що знаходиться по [ADDRESS] , а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,2500 га і ведення особистого селянського господарства - 0,1076 га, про що в Калинівській державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. В травні 2014 року на виконання свідоцтва про право на спадщину за законом між нею та представником ПП «Левада» був складений акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки. Однак, коли вона приїхала з представником на місце знаходження земельної ділянки, то відповідач [PERSON] заявив, що власником даної земельної ділянки є він , яку купив уже давно . Звільнити земельну ділянку добровільно відмовляється , оскільки є рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2008 року, яким визнано договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], дійсним. . В послідуючому , 28 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу даного житлового будинку та земельної ділянки біля нього. 21.08.2014 року судом апеляційної інстанції рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2008 року, яким визнано договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, було скасовано з тих підстав, що суд не звернув увагу на те, що позивачкою [PERSON] і її представником обраний спосіб захисту свого майнового права та інтересу, який взагалі не передбачений чинним цивільним законодавством України. Враховуючи те, що підстава яка давала [PERSON] право відчужити житловий будинок по [ADDRESS], на момент укладення договору купівлі-продажу існувала, але згодом відпала, оскільки рішення Калинівського районного суду від 24.12.2008 року скасоване, то вважає, що відповідач [PERSON] має повернути їй майно, а саме, вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, а також просить скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на даний житловий будинок з господарською будівлею за [PERSON] і [PERSON] і відповідно запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку, тому звертається до суду з даним позовом. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'являється без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з викликом до суду на 01.10.2014 року, 15.10.2014 року та 04.11.2014 року. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок з господарською будівлею належить [PERSON] на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.12.2008 року, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], справа № 2-170/2008р. Даний договір було зареєстрованого у Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 23.01.2009 року за № 233. 21.08.2014 року ухвалою Вінницького апеляційного суду рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2008 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] було скасовано з тих підстав, що суд не звернув увагу на те, що позивачкою [PERSON], її представником обраний спосіб захисту свого майнового права та інтересу, який взагалі не передбачений чинним цивільним законодавством України. Дана ухвала суду набрала законної сили. Згідно з ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернута майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. До відсутності правової підстави коментована стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Враховуючи те, що підстава, яка давала [PERSON] право відчужити житловий будинок по [ADDRESS], існувала, але згодом відпала, оскільки рішення Калинівського районного суду від 24.12.2008 року скасоване, тому суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачці майно, а саме - вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку біля нього, розміром 0,3576 га, Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивачки судові витрати, які складаються з суми судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved