Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що [PERSON] є її колишньою невісткою, а [PERSON] є її онукою. Разом з ними та матір`ю позивачки - [PERSON] всі вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивачці на підставі договору купівлі-продажу належить квартира за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] . була зареєстрована у вищевказаній квартирі після укладення шлюбу з сином позивачки - [PERSON] , а [PERSON] - з моменту народження. Однак, ані [PERSON] , ані [PERSON] в квартирі ніколи не проживали. На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Реєстрація відповідачів в квартирі створює позивачці перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів здійснює вона та не може повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяви про розгляд справи у їхню відсутність, відзив суду не надали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. На підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2005 року серії ВСІ/601273, посвідченого нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3813, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до довідки Управління «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради № 14.03-08/53205 від 22.01.2020 року до складу осіб, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . З акту від 23.01.2020 року, складеного сусідами позивачки - [PERSON] та [PERSON] вбачається, що, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та її дочка [PERSON] не проживають і ніколи не приходили. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачі не вносить плату за комунальні послуги; не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та вибули в інше жиле приміщення, тобто втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , з дня вибуття, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування нею. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved