Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння №45 по вулиці Варварівській у місті Дніпрі в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 28.11.1961 року, посвідченим Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №28033, [PERSON] побудувала житловий будинок А-1 з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. 28.02.1964 року [PERSON] зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». В подальшому на території домоволодіння в 1988 році був побудований другий житловий будинок Ж-1 та відповідно до рішення АНД райвиконкому від 08.12.1989 року №754/2 узаконено житловий будинок Ж-1, затверджено акти прийому житлових будинків А-1, Ж-1, літніх кухонь В,Л, сараїв Б,З,М, душову Е, погріб Г. [INFO] року [PERSON] померла, актовий запис №1483. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, що складається домоволодіння [ADDRESS]. На день своєї смерті [PERSON] постійно проживала та була прописана у домоволодінні [ADDRESS]. Разом з нею постійно проживав та був прописаний її син, чоловік позивачки [PERSON], та як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину за законом після смерті матері у вигляді домоволодіння [ADDRESS] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], актовий запис №1872. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON], дружина померлого [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним у домоволодіння [ADDRESS]. Інший спадкоємець першої черги за законом, [PERSON] - син померлого [PERSON], до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом 6-ти місячний строк, на момент смерті спадкодавця разом з ним не проживав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки [PERSON] у передбаченому законом порядку прийняв фактично спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, тому позивачка просила суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді домоволодіння [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проти позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати в його відсутності, рішення постановити на розсуд суду. Також надав суду копію спадкової справи №385/2011. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 28.11.1961 року, посвідченим Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №28033, [PERSON] був побудований житловий будинок А-1 з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. 28.02.1964 року [PERSON] зареєструвала шлюб, актовий запис №227, та їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується довідкою Амур-Нижньодніпровського відділу РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області від 12.02.2008 року №87/03-99. В подальшому на території домоволодіння в 1988 році був побудований другий житловий будинок Ж-1 та відповідно до рішення АНД райвиконкому від 08.12.1989 року №754/2 узаконено житловий будинок Ж-1, затверджено акти прийому житлових будинків А-1, Ж-1, літніх кухонь В,Л, сараїв Б,З,М, душову Е, погріб Г. [INFO] року [PERSON] померла, актовий запис №1483. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, що складалося домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] є сином померлої [PERSON] ([PERSON]), що підтверджується довідкою про його народження, актовий запис №332 від 05.11.1936р., виданою Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області від 13.02.2008 року №97/03-99, та як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті матері фактично в порядку ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки на момент смерті спадкодавиці проживав разом з нею та був зареєстрований у домоволодінні [ADDRESS] згідно з домовою книгою, що міститься в матеріалах справи. Згідно зі ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [INFO] року [PERSON] помер, актовий запис №1872. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис №360 від 06.03.1961 року, та як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним у домоволодіння [ADDRESS]. Згідно зі ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. До першої черги права на спадкування за законом згідно з ст. 1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець першої черги за законом, відповідач [PERSON] - син померлого [PERSON], до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом 6-ти місячний строк, на момент смерті спадкодавця разом з ним не проживав. Постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.11.2016 року спадкоємиці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який фактично прийняв спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, та позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у позасудовому порядку вирішити спір неможливо, тому суд вважає встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді домоволодіння [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Outcome: approved