Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] народження в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 23.05.2013р. уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Підгірцівській сільській раді Стрийського району. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Після одруження вони проживали в будинку її батьків в с. Верчани Стрийського району. Однак, більше року тому відповідач покинув сім'ю і пішов проживати до своїх батьків. 07.08.2015р. вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Коштів на утримання сина відповідач не надає, сином не цікавиться. На підставі ст. 48 Конституції України їх син має право на достатній життєвий рівень. Виходячи з Закону України «Про прожитковий мінімум» розмір коштів для забезпечення достатнього життєвого рівня кожної людини не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством. Враховуючи, що позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, не отримує жодних доходів, вважав, що відповідач зобов'язаний надавати кошти на утримання дитини не нижче розміру 1-го прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, надав суду копію рішення Стрийського міськрайонного суду від 13.01.2016р. в справі № 456/3419/15-ц, яким розірвано шлюб між сторонами. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.181 ч.3, ст.184 ч.1 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] народження, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). З довідки №2090 від 07.12.2015р., виданої виконкомом Підгірцівської сільської ради Стрийського району вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні визнав, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 13.01.2016р. в справі № 456/3419/15-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу позивачці залишено дошлюбне прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачці кошти на утримання сина, незважаючи на те, що є особою працездатного віку, доказів наявності в нього на утриманні інших непрацездатних осіб відповідачем не надано та судом не здобуто, тому суд вважає, що є всі підстави стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку останнього, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.02.2016р. і до досягнення сином повноліття. Одночасно, враховуючи, що на обох батьків в рівній мірі поширюється обов'язок утримання дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі, який повинен бути не меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вимоги ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved