Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району Закарпатської області, третіх осіб на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] про припинення обтяження нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 214783913 від 02.07.2020 року, вона є власником 1/6 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Крім неї співвласниками житлового будинку є [PERSON] , яка володіє часткою в розмірі 1/2 частини будинку та [PERSON] , який володіє часткою в розмірі 2/6 частини будинку. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 214514773 від 01.07.2020 року встановлене обтяження у вигляді заборони, яке зареєстроване 07.07.2004 року, а датою виникнення обтяження зазначено 29.07.1960 року. Підставою обтяження слугувало повідомлення Великоберезнянського відділення Держбанку. На сьогоднішній день вона та її родичі мають намір подарувати нерухоме майно доньці і з даним питанням звернулися до приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Гончар Т.М. При перевірці документів приватним нотаріусом було встановлено наявність обтяження. Підставою обтяження є повідомлення, Великоберезнянського відділення Держбанку, яке виникло 29.07.1960 р. Позивачка просить припинити обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за адресою [ADDRESS] за реєстраційним номером обтяження 54869 зареєстроване 07.07.2004 року згідно архівного номеру 423 за датою виникнення 29.07.1960 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні. У судове засідання також не з`явилися треті особи [PERSON] та [PERSON] , подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільній частковій приватній власності належить житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Крім того, встановлено, що на підставі повідомлення Великоберезнянського відділення Держбанку накладено обтяження у виді заборони, яке зареєстровано 07.07.2004 за № 54869 реєстратором: Великоберезнянською державною нотаріальною конторою, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборона нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 54869, об`єктом обтяження є будинок, адреса [ADDRESS] , що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи вищенаведене позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, заборона, яка накладена на майно порушує право власності позивачки. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого така позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом припинення обтяження на майно.

Outcome: approved