Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в юридичному шлюбі з 7 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не приймає постійної участі в матеріальному забезпеченні дитини, а сама вона, доглядаючи за дитиною, не має змоги працювати, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, та аліменти на своє утримання, як непрацездатної дружини, зайнятої доглядом за дитиною,також в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони до судового засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судомвстановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 7 червня 2014 року і мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). І дитина, і відповідач на «Д» обліках в медичних закладах не перебувають, що підтверджується відповідними довідками (а.с.6). Інших дітей чи осіб, які б знаходилися на утриманні, відповідач не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться (арк.спр.13). Як вбачається з довідки з місця проживання, дитина значиться зареєстрованою разом з батьками за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.7). Відповідач працює в ВП «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», отримує заробітну плату, розмір якої за період з 1 липня по грудень 2015 року склав 33484,23 грн. (арк.спр.14). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, має постійне джерело доходу і підстави для звільнення його від обов'язку утримувати дитину відсутні, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що саме такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання позивачки на період знаходження її у відпустці по догляду за дитиною, суд виходить з наступного. Згідно ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може її надавати. Аліменти, згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого подружжя і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення для справи, в тому числі можливість надання одним із подружжя матеріальної допомоги другому з подружжя. Судом встановлено, що відповідачка в даний час не працює, знаходиться у відпустці про догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку і проживає разом з нею. У відповідності з частиною 2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачка в зв'язку з доглядом за дитиною позбавлена можливості працювати, а відповідач працює і щомісячно отримує доходи в виді заробітної плати, він має надавати позивачці матеріальну допомогу в виді аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. З врахуванням матеріального стану відповідача та його позиції щодо повного визнання ним позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з нього на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнення за обома аліментними зобов'язаннями відповідно до ст.ст.79,191 Сімейного Кодексу мають здійснюватись з дня звернення позивачки до суду з позовом - з 29 січня 2016 року. Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі відповідно з вимогами ст.88 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь УДК в м.Димитров судовий збір в сумі 551,20 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved