Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. Дитина проживає разом з позивачкою. Шлюбні стосунки фактично припинені у травні 2013 року з причини відсутності взаємопорозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного. Примирення на її думку є неможливим, рішення з цього приводу є остаточним. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує /а.с. 12/. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився /а.с. 15/, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, не повідомив про причини неявки, не надав клопотання про відкладення судового розгляду справи або про розгляд у його відсутність, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає необхідним відповідно до правил частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 червня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 565 /а.с.13/. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач /а.с.6/, спору щодо місця проживання дитини не має. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved