Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка, в порядку захисту прав споживача, з урахуванням уточнених позовних вимог, звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача 4961,53 дол. США одноразовою операцією через касу банку без обмеження суми не пізніше наступного робочого дня з дати отримання замовлення на видачу готівки; стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу з дня неповернення депозитного вкладу по день винесення судового рішення; стягнення матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,0 грн.; судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 5000,0 грн. просить покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити та пояснив, що строк депозитного договору закінчився в 17.01.2015 року, але відповідач не повертає суму депозиту. Вважає, що позивачці невиконанням зобовязання також було заподіяно моральну шкоду, яку вона просить відшкодувати на підставі законодавства про захист прав споживачів. Обґрунтовує позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди тим, що позивачка не мала можливості розпорядитися грошовими коштами на власний розсуд, вона є особою похилого віку та ці кошти вона планувала витратити на оздоровлення. Невиконання грошового зобовязання обумовило хвилювання позивачки та погіршення стану її здоровя. Укладеним між кредитором і боржником депозитним договором не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку порушення умов договору стороною, окрім цього, представник позивача зазначає, що доказів, які б підтвердили причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням умов договору та погіршенням стану здоровя кредитора, немає. Вважає, що суд, стягнувши заборгованість за депозитним договором, в своєму рішенні повинен зазначити саме такий порядок його виконання з метою запобігання зловживань зі сторони боржника під час виконання судового рішення. Укладений 17.12.2014 р. договір депозиту на 01 місяць є по суті продовження депозитного договору, що був укладений в 2013 році, строк дії якого скінчився. В судове засідання не зявився представник відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, проти позову не заперечив. Справа розглядається в порядку ст. ст. 224-227 ЦПК України, без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні були дослідженні докази: - копія договору депозиту по банківському строковому вкладу «Мегаприбуток» від 17.12.2014 р. № 300131/149080/1-14, відповідно до якого позивачка внесла на депозит 4961,53 дол. США. Строк дії договору скінчився 17.01.2015 р.; - копія виписки по особовому рахунку позивачки від 02.02.2013 р. про внесення позивачкою на депозит установи банку 4961,53 дол. США; - копії письмових вимог щодо повернення депозитного вкладу. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; ст. ст. 11, 14 ЦК України підставами виникнення цивільних обовязків є договори та акти цивільного законодавства, в межах яких зазначені обовязки мають виконуватися. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі був укладений договір депозиту по банківському строковому вкладу «Мегаприбуток» від 17.12.2014 р. № 300131/149080/1-14, відповідно до якого позивачка внесла на депозит 4961,53 дол. США. Строк дії договору скінчився 17.01.2015 р. Станом на 17.01.2015 р. відповідач повинен сплатити за договором позивачу 4961,53 дол. США. Викладені обставини та встановлені правовідносини відповідають вимогам ст. ст. 11, 14, 202-205, 207-208, 1058-1061 ЦК України. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Як було встановлено, строк дії договору закінчився, а тому боржник повинен повернути кредитору належні до сплати суми грошових коштів згідно умов укладеного договору. Відмова відповідача у видачі належних позивачеві грошових коштів порушує його права, як їх власника, та дії відповідача суперечать умовам укладеного договору, ст. 41 Конституції України; ст. ст. 192, 319, 325, 1074 ЦК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення належних кредитору сум підлягають задоволенню. Невиконання грошового зобовязання, згідно ст. 625 ЦК України, обумовлює настання відповідальності боржника, у вигляді стягнення з нього 3% річних, з суми боргу. З часу прострочення грошового зобовязання 17.01.2015 р., по час винесення судом цього рішення пройшло 192 дня. 4961,53 дол. США х 3% х 192 дн. / 365 дн. = 78,30 дол. США. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди, так як правовідносини, які існують між сторонами по справі, є зобовязальними правовідносинами, що ґрунтуються на письмовому договорі, проте умовами вказаного договору, укладеного між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобовязань по ньому, а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі та договорі. Окрім цього, також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у відповідності до законодавства про захист прав споживачів, так як у відповідності до п. 5, ч. 1, ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, коли моральна (немайнова) шкода заподіяна небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Наявність підстав для її відшкодування не було встановлено у судовому засіданні, тому що у судовому засіданні не було встановлено, що невиконання боржником умов договору банківського вкладу є небезпечним для життя чи здоровя людей. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди повинно бути відмовлено. Приймаючі рішення щодо стягнення з відповідача суми боргу за договором депозиту, суд вважає, що безпідставними є заявлені вимоги позивача, якими він просить суд визначити порядок виконання судового рішення, що не ґрунтується на законі. Порядок виконання судового рішення вирішується в стадії його виконання, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законодавчих актів, які регулюють порядок звернення на грошові кошти та майно боржника, встановлюють черговість виконання таких вимог. Судові витрати у справі повинні бути стягнуті із відповідача на користь відповідного бюджету, виходячи із розрахунку встановленому згідно повідомлення НБ України від 24.07.2015 р., 100 дол. США/2201,5695 грн. 4961,53 дол. США + 78,30 дол. США = 5039,83 дол США х 2201,5695 грн./100 = 110955,36 грн. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати в частині незадоволених позовних вимог повинні бути віднесені за рахунок держави. Згідно ч. 1, ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу несуть сторони, а тому відшкодування 5000,0 грн. таких судових витрат повинно бути покладено на позивачку.

Outcome: partial