Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 21 квітня 2007 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Її подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Щодо аліментів позивач зазначила, що відповідач матеріально доньку не утримує, та не приймає участі у вихованні дитини. На підставі вищенаведеного, позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно, з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки. Відповідач позовні вимоги визнав частково, шлюб просив розірвати, а щодо аліментів вказав, що кошти надавати дружині не має бажання, виключно на рахунок доньки буде сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 21 квітня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 450 (а.с.8). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Шлюбні відносини між подружжям не склались через несумісність характерів, різні погляди на життя, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивачки у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначила позивач, відповідач уникає матеріального забезпечування сім'ї, в зв'язку з чим, вона була вимушена звернутися до суду з позовом для вирішення питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитини допомогу не надає, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебуває дитина, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу малолітній дитині, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки. Постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Зі слів відповідача, останній працює у ТзОВ «Ельдорадо», займає посаду комірника, та його середньомісячний дохід складає приблизно 2000 грн. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов'язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дитини у спеціалізованих санаторно - курортних закладах у зв'язку із станом здоров'я. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved