Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати підприємницьку практику відповідача щодо неї нечесною та частково скасувати заборгованість з оплати за газ станом на липень місяць 2017 року в розмірі 2115,23 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що вона є споживачем послуг газопостачання, які надає відповідач, та отримує субсидію як малозабезпечена особа. Нею встановлено, що відповідач при наданні послуг з газопостачання застосував до неї нечесну підприємницьку діяльність, нараховуючи плату за газ, завищує показники. Станом на травень місяць 2017 року вона отримала від відповідача довідку про фінансовий стан по рахунку №09000259559 [PERSON], в якому виявила помилки в розрахунку. Так, у графі показники лічильника допущена помилка: 14989-8166+386=7209 м3, записано 7441 м3. У графі борг допущена помилка: 26906,03-5865,32-17660,05=3380,66, записано 4760,97. За лютий місяць 2017 року після показника лічильника 14430 йде показник лічильника 75545, нараховано 392 м3. Про дані помилки вона повідомила відповідача в листі від 28.06.2017 року, у відповіді на який фактичний показник лічильника станом на 13.07.2017 року вже становив 14917, а заборгованість 4272,21 грн. У рахунку від 14.07.2017 року показник лічильника зазначений 15017 м3, борг нарахований у сумі 4931,43 грн. У повідомленні про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості станом на 22.05.2017 року борг зазначений у розмірі 4463,84 грн. Станом на 13.07.2017 року показник лічильника становив 14917 м3, тому вона визнає заборгованість у розмірі 1265,43 грн., про що вона повідомила відповідача у заяві від 01.08.2017 року. Згідно з актом станом на 31.08.2017 року показник лічильника становив 14945. На підставі вищенаведеного, вважає, що відповідач веде недобросовісну підприємницьку діяльність та вводить її в оману, а тому звертається до суду за захистом своїх порушених прав як споживача послуг з газопостачання. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] «Львівгаззбут» в судове засідання не зявився, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як правовідносини між [PERSON] «Львівгаззбут» та споживачами регулюються спеціальною нормою права Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, та постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року «Про затвердження Правил постачання природного газу». Згідно з інформацією Стрийського відділення ПАТ «Львівгаз» за адресою проживання позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено газовий лічильник марки GALLUS 2D00-U G4, серійний номер 002646014, відповідно до показань якого здійснюється облік спожитого газу за вищезазначеною адресою. Станом на 31.01.2017 року показник даного лічильника становив 14430. 03.02.2017 року лічильник було знято на періодичну повірку з показником 14550 та встановлено підмінний (тимчасовий) лічильник марки GALLUS 2000, серійний номер 002644032, з показником 75273, що підтверджується [PERSON] про розпломбування та демонтаж ЗВТ на повірку від 03.02.2017 року. 24.02.2017 року було знято контрольний показник лічильника, що становив 75481. 28.02.2017 року, оскільки абонентом не було подано фактичний показник лічильника, програмою RGC billing було встановлено розрахунковий показник за лютий місяць 2017 року, що склав 75545. 28.02.2017 року абоненту [PERSON] було встановлено після повірки лічильник GALLUS 2D00-U G4, серійний номер 002646014, з показником 14551 та, відповідно, демонтовано лічильник GALLUS 2000, серійний номер 002644032, з показником 75506. 10.03.2017 року було знято контрольний показник, що становив 14599. 31.03.2017 року оскільки абонентом не було подано фактичний показник лічильника, програмою RGC billing було встановлено розрахунковий показник за березень місяць 2017 року, що склав 14791. 13.07.2017 року було знято контрольний показник лічильника, що становив 14917. 31.07.2017 року абонентом було подано показник 14928. Відтак, з урахуванням вищезазначених показників, а також з урахуванням попередньої неоплаченої заборгованості та наданої субсидії станом на 31.07.2017 року борг абонента [PERSON] перед [PERSON] «Львівгаззбут» за надані послуги з газопостачання становив 4327,89 грн. Станом на 19.02.2017 року борг складає 3562,18 грн. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст.\~68\~ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є споживачем послуг газопостачання, які надає відповідач [PERSON] «Львівгаззбут» за адресою: м. Стрий, вулиця Винниченка, 9/2 (угода номер 9701360 від 22.11.2013 року, рахунок абонента номер [NUMBER]). Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824, плановий місячний обєм споживання визначений в установленому главою 4 розділу ІХ цього Кодексу порядку плановий обєм (обсяг) споживання природного газу по обєкту побутового споживача, який за договором розподілу природного газу розраховується за лічильником газу. Облік використаного газу за вищезгаданою адресою здійснюється за допомогою лічильника GALLUS 2D00-U G4, серійний номер 002646014. Відповідно до повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 22.05.2017 року станом на 22.05.2017 року за особовим рахунком номер [NUMBER] заборгованість за послуги з газопостачання становить 4463,84 грн. на показання лічильника 14909 м.куб. Крім цього, [PERSON] повідомлено, що у разі непогашення заборгованості в строк до 27.05.2017 року газопостачання до її квартири буде припинено /а.с. 8/. Згідно з квитанцією [PERSON] «Львівгаз збут» від 14.05.2017 року заборгованість [PERSON] за спожитий газ станом на 01.05.2017 року становить 5034,44 грн., показник лічильника номер 002646014 станом на 01.04.2017 року 14791 м3, станом на 01.05.2017 року 14909 м3 /а.с. 9/. Згідно з квитанцією [PERSON] «Львівгаз збут» від 13.06.2017 року заборгованість [PERSON] за спожитий газ станом на 01.05.2017 року становить 5034,44 грн., показник лічильника номер 002646014 станом на 01.05.2017 року 14909 м3, станом на 01.06.2017 року 14989 м3 /а.с. 10/. Згідно з квитанцією [PERSON] «Львівгаз збут» від 14.07.2017 року заборгованість [PERSON] за спожитий газ станом на 01.06.2017 року становить 4931,43 грн., показник лічильника номер 002646014 станом на 01.06.2017 року 14989 м3, станом на 01.07.2017 року 15017 м3 /а.с. 11/. Згідно з квитанцією [PERSON] «Львівгаз збут» від 09.08.2017 року заборгованість [PERSON] за спожитий газ станом на 01.07.2017 року становить 4327,89 грн., показник лічильника номер 002646014 станом на 01.07.2017 року 15017 м3, станом на 01.08.2017 року 14928,01 м3 /а.с. 12/. Як вбачається з листа керівника Стрийського відділення ПАТ «Львівгаз», 13.07.2017 року контролером в абонента номер [NUMBER] проведено контрольне зняття показника лічильника з фотофіксацією та відповідно проведено корекцію до фактичного показника станом на 13.07.2017 року з показником 14917, заборгованість становить 4272,21 грн. /а.с. 7/. Відповідно до акту, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], показник газового лічильника в квартирі [ADDRESS] станом на 31.08.2017 року дорівнює 14945 /а.с. 13/. Крім цього, судом встановлено, що 03.02.2017 року лічильник марки GALLUS 2D00-U G4, серійний номер 002646014, за яким обліковується кількість спожитого газу позивачкою [PERSON], було знято на періодичну повірку з показником 14550 та встановлено підмінний (тимчасовий) лічильник марки GALLUS 2000, серійний номер 002644032, з показником 75273, що підтверджується [PERSON] про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 03.02.2017 року /а.с. 35/. 24.02.2017 року було знято контрольний показник лічильника, що становив 14599 /а.с. 38/. 28.02.2017 року абоненту [PERSON] було встановлено після повірки лічильник GALLUS 2D00-U G4, серійний номер 002646014, з показником 14551 та, відповідно, демонтовано лічильник GALLUS 2000, серійний номер 002644032, з показником 75506 /а.с. 37/. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2)пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення, позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6)недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім'ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у зв'язку із припиненням суб'єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики: 1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати; 2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла; 3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; 4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб'єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При з'ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені цивільно-процесуальним законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні. Разом з тим, позивачкою не надано, а в суді не здобуто жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем [PERSON] «Львівгаззбут» дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції, чи здійснення відповідачем будь-якої діяльності (дії або бездіяльності), що ввела позивачку в оману або є агресивною по відношенню до неї. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики. Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] «Львівгаззбут» про визнання підприємницької практики нечесною та часткове скасування заборгованості за спожитий газ слід відмовити.

Outcome: dismissed