Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2017 року є донькою [PERSON] та [PERSON] З моменту народження дитини проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2002 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживали, припинили шлюбні відносини. Проте, [PERSON] був записаний батьком дитини в свідоцтві про народження, в зв`язку із перебуванням у зареєстрованому шлюбі із матір`ю дитини [PERSON] Подати заяву про невизнання батьківства не міг, оскільки не був повідомлений про таку можливість. [INFO] [PERSON] померла. Дитина [PERSON] наразі перебуває на утриманні позивачки, яка є її рідною сестрою. Вказані обставини свідчать про те, що запис про батька дитини було зроблено за формальною, бюрократичною обставиною та внаслідок безвідповідальності відповідача в частині надання заяви про невизнання батьківства, що є підставою для скасування запису про його батьківства та проведення такого запису за приписами ст.135 СК України. На підставі зазначеного, позивачка просила суд скасувати запис про батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та визнати право позивачки на визначення батьківства за приписами ст.135 СК України. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач під час розгляду справи в суді визнав позов та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] на момент народження останньою дитини - [PERSON] , [INFO] . Проте, з 2002 року вони припинили шлюбні відносини, проживали окремо та він не є біологічним батьком дитини. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представник. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.05.1997 року, який було припинено в зв`язку із смертю [PERSON] [INFO] . Під час перебування останніх в зареєстрованому шлюбі [PERSON] народила доньку - [PERSON] , [INFO] Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122,125 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 1 ст.136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. А відповідно до ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Як встановлено судом, дитина [PERSON] , [INFO] , народилась в період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, тому останні були записані батьками дитини відповідно до приписів ст.ст.122,133 СК України. Батьківство відповідача [PERSON] після народження дитини в порядку, передбаченому ст.ст.136,138 СК України, не оспорювалось, ані останнім, ані матір`ю дитини [PERSON] за її життя. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особи, які вважали себе батьком дитини, з відповідними позовами до суду не звертались. За вказаних вище обставин, суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування запису про батьківства відповідача [PERSON] та проведення запису про батьківства дитини відповідно до ст.135 СК України. Крім того, суд вважає, що позивачка не є особою, яка мала право на звернення до суду з відповідним позовом, в якому, відповідно до підстав його пред`явлення та змісту заявлених позовних вимог, нею фактично оспорюється батьківство відповідача відносно дитини, яка є сестрою позивачки. В звязку з цим, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачкою по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору - покласти на останню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed