Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що 24.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1099, між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з січня 2016 року через наявність істотних розходжень характерів і життєвих принципів, відсутність спільних цілей та інтересів, частих сварок. З того часу спільне господарство не ведуть. Спору з ким проживатиме дитина не мають. Збереження сімї позивачка вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO], однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачки про слухання справи за її відсутності та у звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1099, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 6/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 7/. Судом встановлено, що причиною розпаду сімї стала наявність істотних розходжень характерів і життєвих принципів, відсутність спільних цілей та інтересів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Спору з ким проживатиме дитина не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved