Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, пр-т. Перемоги[ADDRESS], у звязку з втратою правовстановлюючих документів Представник позивачки у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.05.1995 р., реєстровий №1-2011, позивачка є власником житлової квартири, розташованої за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, пр-т. Перемоги (Леніна)[ADDRESS]. Зазначену квартиру позивачка отримала в дар від свого чоловіка відповідача, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Лисичанською ДНК 23.12.1994 р., реєстровий №1-8098, зареєстрований в Лисичанському БТІ під №546. Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат», в разі втрати правовстановлюючого документу власник майна має право звернутись до нотаріуса, який його посвідчив, за видачею дублікату. 30.10.2018 р. позивачка, через свого представника, звернулась до Лисичанської ДНК та до ГТУЮ у Луганській області з заявою в якій просила надати інформацію щодо місця знаходження нотаріального архіву та документів нотаріального діловодства за 1995 рік Лисичанської державної нотаріальної контори та державного нотаріуса [PERSON], з метою отримання дублікату договору дарування. Згідно відповіді державного нотаріуса Лисичанської ДНК [PERSON] архів Лисичанської ДНК по 2000 рік передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а саме за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 112-А. Згідно відповіді ГТУЮ в Луганській області отримати дублікат договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON], 23.05.1995 р., за реєстровим №1-2011, у Лисичанській державній нотаріальній конторі немає можливості, оскільки документи нотаріального діловодства та архів за 1995 рік було передано до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно наказу МЮУ від 25.11.2014 р. №246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», наказом ГТУЮ у Луганській області від 25.11.2014 р. №46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», Луганський обласний державний нотаріальний архів був переміщений в іншу місцевість з проведенням антитерористичної операції в окремих населених пунктах Луганської області (нова юридична адреса: 92700, Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Миру, буд. 3). Однак, фактично документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства знаходяться на тимчасово окупованій території м. Луганська, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим у звязку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки життя і здоровя працівників ГТУЮ у Луганській області. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини пятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути: визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved