Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права власності на 3/8 частки квартири [ADDRESS], про визнання за нею права власності на вказану частку та стягнення грошової компенсації, а також про стягнення ? частки витрат на поховання [PERSON] у сумі 5409,95 гривень, ? частки витрат на встановлення пам'ятника [PERSON] у сумі 7500 гривень, 1/8 частки витрат на встановлення пам'ятника [PERSON] В обґрунтування своїх вимог, які в ході розгляду справи уточнювалися, позивачка зазначила, що відповідач є її рідним братом. Їх мати [PERSON] померла [INFO], а батько [PERSON] [INFO]. Їх батьки були співвласниками квартири [ADDRESS] та кожному з них належало по ? частки квартири. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли у рівних частках позивачка та [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли у рівних частках позивачка та [PERSON] Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 лютого 2015 року за [PERSON] визнано право власності на 5/8 часток квартири [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, тобто є власником 3/8 частки квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира є малогабаритною та має лише одну жилу кімнату площею 14,8кв.м., у якій мешкає сім`я позивачки, яка не може сумісно з відповідачем користуватися квартирою, його доля є незначною у цьому майні, однак на її звернення із проханням викупити у нього частину співвласник не може визначитися з її вартістю. Оскільки, квартира є неподільним майном, а у відповідача є інше житло, просить припинити право власності [PERSON] на 3/8 частини спірної квартири із стягненням з неї на корить відповідача грошової компенсації в сумі 87791 гривня, а право власності на зазначену частину квартири визнати за нею. Також вона особисто несла витрати на поховання спадкодавців у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача частку витрат, пропорційно частки у спадщині. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме погодився з вартістю належних йому 3/8 частки спірної квартири у сумі 87791 гривня, але заперечував проти стягнення витрат на поховання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 лютого 2015 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] право власності на 5/8 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 29,8кв.м., житловою площею 14,8кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], та [PERSON], померлого [INFO]. Рішенням суду встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], а саме по ? частці кожному. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в місті Маріуполі, спадщину за законом прийняли у рівних частках дочка померлої [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, та чоловік померлої [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, [PERSON] є власником 5/8 часток квартири [ADDRESS], а [PERSON] є власником 3/8 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до висновків будівельно-технічної судової експертизи від 16 грудня 2015 року вартість 3/8 часток [ADDRESS] становить 87791 гривня. Виділ в натурі 3/8 часток у спірній квартирі неможливий. Відповідно до квитанції №7689682 від 27.01.2016 року (Відділення ПУМБ «РЦ в м. Маріуполь») [PERSON] внесла суму в розмірі 87791 гривня на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, а також оплатила банківські послуги за внесення грошей на рахунок ТУ ДСА у сумі 877,91 гривня. Частиною 1 статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частиною 2 ст.365 ЦК України зазначено, що припинення права особи на частку у спільному майні можливе за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У ч.2 ст.183 ЦК України зазначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Проаналізувавши норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за змістом зазначеної ст.365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідні ж роз'яснення наведенні Верховним Судом України у «Висновках Верховного Суду України, викладених в постановах, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення на підставах, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 року» від 01 липня 2013 року. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечується рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові № 20 Пленуму ВСУ від 20 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користуванням майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити в натурі чи спільно користуватися ним. Таким чином, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для припинення права власності відповідача на 3/8 частин спірної квартири. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1232 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Заявлені [PERSON] вимоги про стягнення витрат на поховання спадкодавців підлягають частковому задоволенню. Так, [PERSON] документально підтверджені наступні витрати. Витрати на поховання [PERSON] у сумі 10819 гривень (квитанція №018 від 13.10.2013 року на суму 810 гривень, квитанція №019 від 13.10.2013 року на суму 125 гривень, квитанція №020 від 13.10.2013 року на суму 6721 гривня, квитанція №021 від 13.10.2013 року на суму 1978 гривень, квитанція №31 від 13.10.2013 року на суму 750 гривень, оплата реєстрації поховання у сумі 35 гривень, послуги священика у сумі 400 гривень /квитанція №223 від 13.10.2013 року/) Оплата виготовлення пам'ятника [PERSON] на суму 15000 гривень. Оскільки відповідачем не надані докази на підтвердження оплати витрат на поховання спадкодавця [PERSON], то [PERSON], який успадкував ? частку майна померлого, має виплатити [PERSON] суму у розмірі 12909,50 гривень, що становить ? частку від загальної суми витрат у розмірі 25819 гривень. Суд відмовляє у стягненні частки витрат по оплаті пам'ятника [PERSON] у сумі 7500 гривень, оскільки [PERSON] не є спадкоємцем останньої. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню ? частина витрат на проведення експертизи у сумі 850 гривень (квитанція від 25.11.2015 року на суму 1700 гривень), а також ? частина витрат по оплаті банківських послуг, пов'язаних із внесенням грошей на рахунок ТУ ДСА у сумі 438,96 гривень (квитанція від 27.01.2016 року на суму 877,91 гривень). При зверненні до суду [PERSON] оплатила судовий збір у сумі 487,20 гривень. З урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» відповідно до якого ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру до суду складає 1 процент від ціни позову, який у даній справі складає 877,91 гривня, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 487,20 гривень, а у дохід держави 390,71 гривень. Після набрання сили даним рішенням необхідно провести взаємозалік зобов'язань сторін шляхом вирахування із суми в розмірі 87791 гривня, внесеної на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області, грошової суми у розмірі 14685,66 гривень, яка стягнута даним рішенням, в зв'язку з чим виплатити [PERSON] гроші у сумі 73105 (сімдесят три тисячі сто п'ять) гривень 34 копійки, а [PERSON] гроші у сумі 14685 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят п'ять) гривень 66 копійок. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: partial