Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 листопада 2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 207. Від даного шлюбу у них народився син : [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Згідно ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15 листопада 2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 207. Від даного шлюбу у них народився син : [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 50 від 10.01.2014 року. Спільне сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З 2005 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. [PERSON] проживає з іншою жінкою. Відповідач є іноземцем, так як проживає на території Росії і є громадянином Росії. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Шлюб сторін було зареєстровано на території України, так як вони на той час проживали в Україні. Відповідно ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Відповідно ст. 16 ЗУ «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Згідно п.2 ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах , ратифіковану Україною відповідним Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 року, якщо один з подружжя є громадянином однієї договірної сторони, а другий - іншої договірної сторони, застосовується законодавство договірної сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Сторони переконались, що подальше спільне проживання неможливе і буде суперечити їх інтересам, та інтересам їхньої неповнолітньої дитини наміру зберегти шлюб не мають, проти примирення. За вказаних обставин суд вважає за можливим позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved