Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 грудня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського районну Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 10. В період шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Все це призвело до втрати почуттів та того, що з квітня 2016 року сімейні стосунки між ними припинилися, проживають окремо. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилась, згідно заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с. 28). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 грудня 2014 року, що зареєстрований виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 10, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 22 грудня 2014 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського районну Дніпропетровської області (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 12 травня 2015 року виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з квітня 2016 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 2). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved