Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.06.2006 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] На теперішній час, як зазначає позивачка, шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведуть, однак, проживають разом, як сусіди. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Також, позивачка зазначає, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, згідно позовних вимог, позивачка просить суд: розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] р.н, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття та витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить розділити судові витрати навпіл. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони 17 червня 2006 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №483./а.с.7/ Суд приходить до висновку, що спільне проживання сторін та подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить інтересам позивачки, та вважає можливим розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 17 червня 2006 року відділом РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського МРУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 483. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]/а.с.6/ Дитина проживає разом зі сторонами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки старшої по будинку, затвердженої директором КП «Житломасив» 24.03.2014/а.с.8/. Отже, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути: аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO] р.н, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття та розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та визнаються відповідачем, а позивач просить стягнути з відповідача половину понесених нею судових витрат та вимоги ч.ч. 1, 2 ст.88 ЦПК України, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved