Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 02 листопада 2019 року у Солом`янському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2690. До реєстрації шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить ухвалити рішення про розірвання їх шлюбу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 02 листопада 2019 року у Солом`янському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2690. До реєстрації шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає правильним повернути позивачці з державного бюджету 50% сплаченого нею під час звернення до суду судового збору у розмірі 459 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved