Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 серпня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис №99. Вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, через різні характери, погляди на сімейне життя, на побутову сімейних стосунків, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин з 2008 року, проживають окремо. На теперішній час вона проживає з іншим чоловіком з яким має намір створити сімю. Позивачка в судове засідання не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 21). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.\~25,26), в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 серпня 1997 року, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 99 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], і сина третяка [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними, та припинення сімейно-шлюбних відносин з 2008 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2008 року, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved