Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача вказуючи, що вона колишня дружина [PERSON], з яким перебувала в шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2015 року виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року по справі № 311/2053/16-ц (провадження № 2/311/917/2016) шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу мають сумісну малолітню дитину [PERSON], [INFO], який потребує матеріального забезпечення. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року по справі № 311/395/16-ц (провадження № 2/311/326/2016) стягнуто з відповідача аліменти у розмірі ? частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина та аліменти на утримання матері до настання дитиною 3-х-річчя. Дане рішення суду не скасоване, не змінено, а сам відповідач працездатний, тому може сплачувати аліменти у розмірах, призначених судом. Відповідач приховує свій реальний дохід, аліменти на утримання дитини не сплачує. Систематична заборгованість по аліментах перешкоджає нормальному розвитку дитини відповідно до потреб її віку. Загальна сума заборгованості сягає понад 6 місяців. Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 14\~939 грн. 65 коп. (за період з лютого 2016 р. по травень 2018 р.). В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд даного позову за її відсутності, його задоволення, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки, хоча був повідомлений належним чином через офіційний сайт «Судова влада України». Відповідно відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходило. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в зв'язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані позивачкою письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 березня 2015 року народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області 17 березня 2015 року, актовий запис № 07 (а.с. 4). 24.03.2016 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області по справі № 2/334/326/2016 (№ 311/395/16-ц) з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON], який народився 03 березня 2015 року, в розмірі ? частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття (а.с. 8). Відповідно до копії рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року за № 311/2053/16-ц, яке набрало законної сили 03.11.2016 р., розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] Після розірвання шлюбу позивачці змінено прізвище на «Соннікова» (а.с. 12). Згідно копії розрахунку заборгованості, наданого Василівським РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, станом на 31.05.2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], становить 49444 грн. 60 коп. (а.с. 10). Як вбачається з копії довідки, виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, від 27.08.2018 року за № 1728, [PERSON] має слідуючий склад сімї: син [PERSON], [INFO], [INFO]; мати [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, у результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно копії довідки, виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, від 27.08.2018 року за № 1729, [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається держаним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. На підставі чого і був виданий державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГУ юстиції у Запорізькій області вищевказаний розрахунок заборгованості відповідача по аліментам. У відповідності до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, згідно розрахунку, наданого позивачкою [PERSON], загальна сума заборгованості по пені складає 14\~939,65 грн. (а.с. 11). Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України - відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. У інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня, передбачена ст. 196 СК України, нараховується за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з контекстного аналізу вищенаведених норм законодавства строком, з якого належить здійснювати розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, є наступний день після останнього дня місяця, у якому слід було сплатити щомісячний платіж по аліментам. Нарахування 1 % неустойки (пені) від суми несплачених аліментів має проводитись на суму заборгованості за місяць (щомісячного платежу) за кожен день прострочення за весь період прострочення до повного погашення боргу, або до дня звернення в суд особи, права якої порушені. Оскільки, будь-яких обґрунтованих обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що [PERSON] повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини. При розгляді справи 11 вересня 2013 року за результатом касаційного перегляду судового рішення у справі № 6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15 при касаційному перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2015 року в справі про стягнення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини та пені за прострочення сплати аліментів констатовано правильність застосування судом касаційної інстанції наступних норм матеріального права при вирахуванні пені від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та при її обчисленні у межах одного місяця. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За посиланням Верховного Суду України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, а її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 14-37цс18. На підставі вказаного суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачкою. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не проводив сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доказів неможливості сплачувати аліменти із обєктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи, а тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені та помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Так, розмір неустойки, що підлягає стягненню з [PERSON] з урахуванням визначеної державним виконавцем щомісячної заборгованості, становить: -за лютий 2016 р.: 939,66 грн. х 1% х 19 = 178,41 грн.; -за березень 2016 р.: 1297,63 грн. х 1% х 31 = 402,07 грн.; -за квітень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 30 = 408,30 грн.; -за травень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 31 = 421,91 грн.; -за червень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 30 = 408,30 грн.; -за липень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 31 = 470,58 грн.; -за серпень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 31 = 470,58 грн.; -за вересень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 30 = 455,40 грн.; -за жовтень 2016 р.: 1590,06 грн. х 1% х 31 = 492,90 грн.; -за листопад 2016 р.: 1590,06 грн. х 1% х 30 = 477,00 грн.; -за грудень 2016 р.: 1590,06 грн. х 1 % х 31 = 492,90 грн.; -за січень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 31 = 519,56 грн., -за лютий 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 28 = 469,28 грн.; -за березень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 31 = 519,56 грн.; -за квітень 2017 р.: 1843,59 грн. х 1% х 30 = 552,90 грн.; -за травень 2017 р.: 1843,59 грн. х 1% х 31 = 571,33 грн.; -за червень 2017 р.: 1843,59 грн. х 1% х 30 = 552,90 грн.; -за липень 2017 р.: 2073,31 грн. х 1% х 31 = 642,63 грн.; -за серпень 2017 р.: 2073,31 грн. х 1% х 31 = 642,63 грн.; -за вересень 2017 р.: 2073,31 грн. х 1% х 30 = 621,90 грн.; -за жовтень 2017 р.: 2127,12 грн. х 1% х 31 = 659,37 грн.; -за листопад 2017 р.: 2127,12 грн. х 1% х 30 = 638,10 грн.; -за грудень 2017 р.: 2127,12 грн. х 1% х 31 = 659,37 грн.; -за січень 2018 р.: 2127,12 грн. х 1% х 31 = 659,37 грн. -за лютий 2018 р.: 2127,12 грн. х 1% х 28 = 595,56 грн.; -за березень 2018 р.: 2127,12 грн. х 1% х 31 = 659,37 грн.; -за квітень 2018 р.: 2127,12 грн. х 1% х 30 = 638,10 грн.; -за травень 2018 р.: 2127,12 грн. х 1% х 31 = 659,37 грн. Таким чином, з додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) сума неустойки складає 14 939,65 грн., яку необхідно стягнути з відповідача. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову та позовні вимоги позивачки задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved