Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 25.11.2011 року Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 15. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач влаштовує постійні скандали, ображає її честь і гідність, предявляє необґрунтовані претензії, робить спільне життя нестерпним. Причиною розпаду їх сімї послужило те, що у них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, він не ночує вдома, зовсім не приділяє уваги сімї та дітям, зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного спяніння влаштовує сварки, ображає її, вживає нецензурну лайку в присутності дітей, принижує її людську гідність. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач не бере участі у фінансовій та матеріальній підтримці сімї, тому весь тягар забезпечення сімї лежить на її плечах. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відповідач жодних заходів для примирення не вживав та своєї поведінки не виправив. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25.11.2011 року, який був зареєстрований у Довголуцькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 15 /а.с. 6/. У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають і надалі залишаться проживати з позивачкою /а.с. 7-8/. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як між сторонами вже довший час немає взаєморозуміння, вони не підтримують шлюбні відносини, протягом тривалого часу конфліктують, так як відповідач зловживає алкогольними напоями. Систематичні сварки між подружжям відбуваються в присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на їх здоровя та виховання, що підтвердила позивачка в судовому засіданні. Поновлення між ними стосунків неможливе, що вбачається також з позиції самого відповідача, який не зявився в судове засідання, що свідчить про його байдуже ставлення до сімї та збереження шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як розяснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сімї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та малолітніх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток і виховання у сімї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved