Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем - [PERSON] з 18.09.2012 року, у якому [INFO] року народився син - [PERSON] Вказує, що після одруження відповідач прожив в сім'ї чотири місяці і в грудні 2012 року покинув сім'ю, у зв'язку чим батько дитини [PERSON] не бере будь-якої участі в утриманні та вихованні сина, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини [PERSON], [INFO], вона змушена була звернутись до суду з метою захисту її інтересів та забезпечення її прав на повноцінне життя, тому просила позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього [PERSON] Позивачка у судове засідання 18.11.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, у якій позов підтримала та просила її задоволити повністю з підстав, викладених у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви позивачки, в якій вона не заперечувала проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Представник Служби у справах дітей подільської районної у м.Києві державної адміністрації у судове засідання 18.11.2015 року не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву, у якій підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі оскільки відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про неї, матеріально не забезпечує, не проживає в сім'ї, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Прокурор прокуратури Подільського району м.Києва у судове засідання 18.11.2015 року не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву, у якій підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований ВРАЦС Подільського району м.Києва РУЮ м.Києва, актовий запис №732 (а.с.4). Крім того, слід зазначити, що під час перебування у шлюбних відносинах у [PERSON] та відповідача народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.09.2012 року, серія 1-БК [NUMBER], актовий запис №1871 (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться його життям, вихованням, не займається з ним, не дбає про його фізичний та моральний розвиток, не цікавиться його станом здоров'я, проживають окремо. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до висновку служби у справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 01.09.2015 року за №106-6936 (а.с.48), вбачається, що Подільська районна в місці Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина [PERSON] Крім того суд вважає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З урахуванням вищевикладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо позбавлення відповідача відносно його малолітнього сина - [PERSON] повністю доведені і підлягають задоволенню. У зв'язку з вищевикладеним, також підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на користь особи, на утриманні якої перебуває малолітній [PERSON], [INFO] на даний час, а саме - його матері [PERSON] у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року і до його повноліття. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє доведення в ході судового розгляду а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати всього в розмірі 663,60 гривень, з яких: 243,60 грн. судового збору (а.с.13), та 420 грн., сплачених позивачкою за оголошення про виклик відповідача (а.с.53, 54). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved