Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, Управління житлового та комунального господарства Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 7 в будинку №8 по вул. Кооперативній в м. Краматорську, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі витягу із рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради № 184 від 15.05.2002 року вона є наймачем зазначеної квартири, що не оспорюється сторонами. Згідно довідки з місця мешкання про склад сімї та реєстрацію, наданою Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» від 11.11.2015 р., відповідачі [PERSON] - сестра, та [PERSON] - племінник, значаться зареєстрованими в квартирі за вищевказаною адресою. З липня 2007 року по теперішній час відповідачі за місцем реєстрації не проживають, їх особистих речей в квартирі не має, про що складено в присутності сусідів та представника TOB «СЕЗ» - Акт про не проживання від 02.11.2015 р. На теперішній час ні засоби звязку ні місце мешкання [PERSON] їй не відомо. [PERSON] мешкає разом з батьком, за адресою: м. Краматорськ вул. Дарвіна, буд.84. Фактично жоден із відповідачів не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 2007 року, відповідачі не сплачують комунальні послуги, не отримують кореспонденцію, квартирою не цікавляться. Як наймач квартири позивачка сплачує комунальні платежі відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в квартирі, що ставе її в скрутне матеріальне становище, більш того позбавляє права оформити субсидію. Відповідачі не бажають добровільно знятися з реєстрації. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позовних вимог та суду пояснила, після смерті матері, та по теперішній час вона не проживає в [INFO], оскільки позивачка не пускає її до квартири, фактично мешкає за іншою адресою, її малолітній син [PERSON] з моменту народження фактично мешкає у свого батька по вул. Дарвіна, 84 у м. Краматорську. З сестрою [PERSON] не спілкується, сімейних відносин не підтримує. Можливості виписатися за іншою адресою не має. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що [PERSON] є неповнолітньої дитиною, яку не можна позбавити права користування житлом, так як зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів щодо нерухомого майна є неприпустимим. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації, по вул. Кооперативній, 8-7, у м. Краматорську, більше 6 місяців. Прокурор Ільєнко А.Є. заперечувала проти задоволення позовних вимог, а саме в частині щодо позбавлення права користування житлом неповнолітньої дитини [PERSON] Вислухавши думку позивачки, відповідачки, представників третіх осіб, врахувавши думку прокурора проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 9 ч. 4 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення чи обмежений у праві користування житловим приміщенням, інакше як на підставі та в порядку, передбаченому законом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі витягу із рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради № 184 від 15.05.2002 року. Відповідно до довідки з місця мешкання про склад сімї та реєстрацію, наданою Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» від 11.11.2015 р., [PERSON], та малолітній син [PERSON], значаться зареєстрованими в квартирі. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти-члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні власника або наймачем. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи те, що право користування квартири [ADDRESS] має малолітня дитина, у звязку з чим з метою недопущення зменшення прав неповнолітньої дитини її не можливо визнати такою, що втратила право користування квартирою. Крім цього, доказів що у відповідачів є можливість прописатися в іншому житловому приміщенні суду не надані, а відповідачка підтвердила це у судовому засіданні.

Outcome: dismissed