Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Апостолівської міської ради Апостлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свій позов обгрунтовує тим,що 20.01.2011 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 8, розташований в селі Українка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вулиці Робочій. За життя спадкодавицею заповіт не складався. Інших спадкоємців крім позивачки немає. Вирішуючи питання, щодо прийняття спадщини після смерті матері вона звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви 30.07.2015 року було відкрито спадкову справу. 04.08.2015 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом. При цьому вона надала нотаріусу Свідоцтво про право власності на згаданий вище будинок. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, через наявні у згаданому Свідоцтві виправлення, тому постановою нотаріуса їй було рекомендовано звернутись до суду. Позивачка до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу слухати без неї, свій позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з»явився, надавши суду заяву в якій цивільний позов визнали в повному обсязі та просили справу слухати без них. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Факт того, що вказаний вище житловий будинок належав матері позивачки підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим Апостолівською міською Радою народних депутатів 22 листопада 1991 року, з тексту якого вбачається, що помилка допущена в імені по батькові власника, виправлена належним чином. Крім того, до самої смерті мати позивачки проживала в зазначеному житловому будинку, її право на вказаний житловий будинок ніким не оспорювалось(а.с.10). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1258, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати свої майнові права вона правомірно звернулася до суду і її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved