Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. В поданому позові до суду свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 27.08.1994 року, але фактично вони не живуть однією сімєю вже тривалий час. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON] [INFO], яка зареєстрована за місцем проживання відповідача. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Комунальному вищому навчальному закладі «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради з 01.09.2017 року. Їх донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. [PERSON] є працездатною особою у звязку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину, але офіційно не працює, але має інші види заробітку. В судовому засіданні представник позивачки за договором [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала повністю за підставами вказаними у позові. Додатково суду пояснила, що аліменти відповідачем до досягнення 18-річного віку їх дочкою, не сплачувались. Дочка позивачки і відповідача на даний момент навчається на денній формі навчання та не може працювати, через це потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання, оскільки несе матеріальні витрати, у зв'язку з навчанням. До таких витрат відносяться: витрати по сплаті за квартиру, так як їх спільна дочка проживає в м. Мелітополь, щомісячно сплачує за орендоване житло 1500 гривень в місяць, проїзд до місця навчання міським транспортом, щоденне харчування, придбання одягу посизонно. До того ж на даний час їх спільна дочка хворіє на гінекологічне захворювання, у зв'язу з чим потрібні кошти на придбання ліків. Крім дочки, вони ще мають трьох спільних дітей. Позивачка ж у свою чергу працює в АР Крим, заробіток не дозволяє їй повністю утримувати дочку, у звязку з чим не може забезпечити дитину всім необхідним, а саме належним харчуванням та одягом. У відповідача наявні транспортні засоби марки Volkswagen Touareg та ВАЗ 21061, саморобний причіп ВАЗ 2103. Відповідач же є працездатною людиною, однак не працює, інших осіб на утриманні не має та в силу свого стану здоровя та у зв'язку з тим, що має інші види заробітку може надавати допомогу на утримання дочки. Розмір аліментів у розмірі 2000 гривень, покриває з урахуванням допомоги матері всі матеріальні затрати їх спільної дочки, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували в задоволенні позову з мотивів викладених у відзиві наданому до суду в установлені судом строки. У поданому відзиві відповідач вказує, що він повністю не згоден з позовними вимогами позивачки, оскільки в силу свого матеріального становища та стану здоровя не в змозі сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачкою. Обставини викладені позивачкою в позовній заяві не відповідають дійсності, а саме його дійсне матеріальне становище, а розмір визначених до сплати аліментів не підтверджені необхідними доказами, як це передбачено законом. Також відповідач додав, що офіційно не працює 10 років, а тільки підробляє, шляхом надання послуг. Має присадибну ділянку, проте вона не є його власністю. Також у нього наявний автомобіль марки Volkswagen Touareg, який стоїть у гаражі, крім даного автомобіля у нього нічого не має. Проживає у своєму будинку з матірю [INFO]. З дружиною спільно не проживає, хоча до сьогодні офіційно не розлучений. У нього знаходиться на утриманні похила матір, він у 2001 році переніс ішемічний інсульт і знаходиться під постійним наглядом невропатолога та дільничного лікаря. Сплачувати такі кошти у нього не має можливості. Просив відмовити в заловоленні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про укладення шлюбу, серії 1-КГ №273136, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є донькою [PERSON] Вказані обставини сторонами не оспорюються. Згідно довідки від 17.01.2018 року №4797, [PERSON] є студенткою першого курсу Комунального вищого навчального закладу «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради. У звязку з навчанням доньки, позивачка потребує додаткових витрат на утримання дитини, які складаються з витрат на проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання, витрат на харчування та одяг. Додатково витрати на лікування. У звязку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати доньку у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивачка не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес та інші потреби дитини. Крім того, згідно медичної виписки, наданої Генічеською ЦРЛ, [PERSON] хворіє на гінекологічне захворювання. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суд бере до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач має на утриманні похилу матір [PERSON], [INFO] і те, що відповідач у 2001 році переніс ішемічний інсульт і знаходиться під постійним наглядом невропатолога та дільничного лікаря, згідно довідки Генічеської ЦРЛ №09/152 від 05.04.2018 року. Однак, як вказано в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 05 квітня 2018 року мати відповідача [PERSON] проживала з ним тільки протягом двох років, на даний час проживає разом з дочкою, що свідчить про те, що відповідач не має постійно на утриманні [PERSON], на що він вказував в своїх запереченнях. В силу свого сімейного становища на яке вказує відповідач, він проживає один, має своє житло, присадибну ділянку та транспортний засіб, за допомогою якого має можливість працювати та заробляти кошти. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні частково поясненнями представника позивача та відповідача та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї. Судом встановлено, що у позивача наявна необхідність на отримання допомоги від батька для утримання їх повнолітньої дитини яка продовжує навчання, оскільки наявний у неї дохід, не достатній для нормального проживання та навчання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад рівності батьків, щодо утримання дитини та бере до уваги стан здоровя відповідача, однак відповідач не являється непрацездатною особою, хворів ще в 2001 році і виписаний з покращенням здоров'я та вважає необхідним визначити розмір аліментів у розмірі половини прожиткового мінімуму на утримання повнолітньої дитини, оскільки з урахуванням тих необхідних витрат, які несе повнолітня дочка [PERSON] Єльзара та з урахуванням допомоги матері, дана сума аліментів на думку суду буде достатньою для її утримання. Таким чином, дослідивши обставини справи та встановивши сукупність всіх юридичних фактів, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 14 березня 2018 року та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2020 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

Outcome: partial