Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 26.01.2013р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Життя з відповідачем не склалося, вони стали проживати окремо. В березні 2014р. позивачка звернулася до Стахановського міського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини. У зв`язку з військовими подіями суд не розглянув позов. Позивачка з донькою переїхали проживати до м. Харкова. Зв`язок з відповідачем було втрачено. 04.12.2015р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Протягом шести років відповідач не спілкується з дитиною, не приймає ніякої участі у її вихованні, донька його не пам`ятає, тому позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу в її відсутність та ухвалити заочне рішення. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву, в якій просять розглядати справу в їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, позивачка просить ухвалити заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26 січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . 04.12.2015 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно інформації КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» від 16.12.2020р. малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців поліклініки. Декларація про надання первинної медичної допомоги з лікарем педіатром була підписана матір`ю дитини, [PERSON] . За інформацією лікаря педіатра, мати супроводжувала дитину до фахівців поліклініки для проведення профілактичних медичних оглядів. Батько дитини [PERSON] , до лікаря педіатра за інформацією про стан здоров`я дочки не звертався, дитину до фахівців поліклініки не супроводжував. Згідно характеристики адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 103 [PERSON] , [INFO] , навчається у ХЗОШ №103 з першого класу. [PERSON] вчасно приходить до школи, пропусків занять без поважної причини немає. Мати здійснює контроль за успішністю та поведінкою дівчинки, систематично відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником, займає активну позицію у вихованні [PERSON] . Вдома для навчання створені всі необхідні умови, дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку та навчання. Рідний батько, [PERSON] , батьківські збори не відвідував, не цікавився у класного керівника навчальними досягненнями дочки. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради згідно листа від 14.04.2021р. № 1139/0/202-21 підтримує в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров`я. Як вбачається з висновку від 14.04.2021р. № 254 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені необхідні умови для всебічного розвитку, про що було складено акт обстеження від 01.04.2021. Батько дитини, [PERSON] , не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я дочки, її навчанням та дозвіллям, матеріально не утримує. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст.27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідач [PERSON] ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її станом здоров`я, не виконує своїх обов`язків по утриманню та її вихованню. Виходячи з інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.02.2021 року до досягнення донькою повноліття. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір.

Outcome: approved