Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 22 лютого 2020 рокузареєструвала шлюб із відповідачем у Верховинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), актовий запис №11. За час спільного проживання в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалось через несумісність характерів та поглядів на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів, що призвело до припинення ведення спільного господарства, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 22 лютого 2020 рокуу Верховинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання з відповідачкою в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , який проживає з відповідачкою. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, їхня сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер, позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги і довіри. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Положеннями ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п. 9 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України слід розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 7, 105, 110-112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved