overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в юридичному шлюбі з 15 лютого 2014 року. До цього з січня 2013року знаходились в фактичних шлюбних стосунках. В шлюбі [INFO] в них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею і знаходиться на її вихованні. 15 серпня 2015 року з причин взаємного непорозуміння на виникаючих на цій підставі сварок вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що їх сім'я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і наполягала на розірванні суду. Ухвалою суду від 22.10.2015 року за клопотанням відповідача, який висловив бажання зберегти сім'ю, сторонам було надано час на примирення строком шість місяців, в зв'язку з чим провадження у справі було зупинено. Після поновлення провадження у справі позивачка заявила, що сімейні стосунки не відновлені, що жити однією сім'єю з відповідачем вона не бажає, в зв'язку з чим просила суд їх шлюб розірвати. Відповідач підтвердив, що сімейні стосунки вони з позивачкою дійсно не відновили, так як цього не бажає відповідачка, і підтвердив свою згоду на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 року. Їх шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 39 (арк.спр.8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Як вбачається з пояснень сторін, сімейні стосунки між ними припинені в серпні 2015 року. Після надання строку на примирення сторони стосунків не відновили і продовжують жити окремо. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, категорична позиція позивачки, дають суду підстави для висновку про неможливість відновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила про своє бажання надалі носити прізвище «[PERSON]», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу На підтвердження позовних вимог зазначила, що 18 червня 2006 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 98. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Головною причиною розладу сім'ї стало те, що відповідач зраджував у подружній вірності, зберегти сім»ю заради дитини відмовився, з цих підстав з травня 2012 року припинили сімейно-шлюбні відносини, миритись не бажає, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, а тому звернулася до суду. Справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в поданій телеграмі позов визнав повністю, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 18 червня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який реєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області. актовий запис № 98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів, сім'я розпалася що підтвердили сторони. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 1990 року, зареєстрованому в Тернівському районному відділі запису актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 120. Від шлюбу сторони мають двох синів , один із яких вже є повнолітнім, а другий син [PERSON] [INFO] на момент розгляду справи є неповнолітнім та після розірвання шлюбу буде мешкати із батьком. Сімейні відносини у сторін припинені з 2011 року через різні погляди на життя та бажання позивачки створити родину з іншим чоловіком. Спору щодо поділу майна та місця проживання неповнолітнього сина сторони не мають . Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 лютого 1998 року Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 02. Від спільного подружнього проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони перестали розуміти один одного, між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вони живуть у повній недовірі один до одного. Між ними втрачено усі фізичні та духовні зв`язки. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов також до суду не направив, а тому суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 лютого 1998 року, який зареєстрований Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх сім`я розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати. Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 768 грн. 40 коп судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 181. Від спільного подружнього проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони перестали розуміти один одного, вони мають різні характери, не знаходять спільної мови, не можуть налагодити побут, між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Просить шлюб розірвати, примирення не бажає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов також до суду не направив, а тому суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31 серпня 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 181. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, а також те, що позивачка вагітна від іншого чоловіка. При ухваленні рішення суд враховує заяву громадянина [PERSON] , згідно якої він визнає своє батьківство щодо дитини, яка має народитися у позиачки. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх сім`я розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати. Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 840 грн. 80 коп судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим свої пояснення з приводу поданого позову не надіслав. Суд вважає можливим винести заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.09.2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою [PERSON]. Спір по майну не заявлений. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2008 року, відновлювати які не бажають. Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України , особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач регулярної матеріальної допомоги не надає на утримання сина, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, думку їх представників ,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 18 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 145. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. З 01.07.2013 року сторони проживають окремо, Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 жовтня 2011 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Піщанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та виховання дитини, однією сім'є не проживають та не ведуть спільне господарство з березня 2014 року, таким чином їхня сім'я фактично припинила своє існування і її збереження неможливе. Питання щодо місця проживання та подальшого виховання дитини ними вирішено добровільно. Спору про поділ спільно нажитого майна не має. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, де позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 жовтня 2011 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Піщанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. /а.с.3/. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження /а.с.4/. Також судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, вони мають різні погляди на життя та виховання дитини, подальше сімейне життя суперечить їх інтересам та інтересам дитини, миритися сторони не бажають. А тому при таких обставинах, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відповідач вчиняє сварки, скандали, чинить психологічне насильство та погрожує фізичною розправою, внаслідок чого вони більше місяця не проживають спільним подружнім життям, не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечитиме її інтересам. Від даного шлюбу у них дітей немає, проте відповідач відмовляється розривати шлюб у органах ДРАЦС. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Вказала, що з відповідачем припинили подружні відносини, примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу та просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечує, вважає, що їхню сім»ю можливо зберегти, що він і намагався зробити, телефонуючи до позивачки. Вважав, що за час окремого проживання їхня сім»я не розпадеться, а навпаки це дасть можливість по іншому оцінити ситуацію і зберегти сім»ю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 05 липня 2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 74 ( свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Неповнолітніх, малолітніх дітей від шлюбу у сторін немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують з травня 2016 року, проживають окремо. В строк, наданий судом на примирення, сторони не помирилися, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечує. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, відновивши позивачці за її вибором дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2003 року. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, спільно не проживають. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області зроблено запис № 212 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Як вбачається з наведених сторонами обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved