Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею та її неповнолітньою донькою [PERSON] право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов»язати ЛКП «Житловик-С» відновити її реєстрацію у вказаній квартирі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 06.06.2000 р. була зареєстрована у вказаній квартирі разом із батьками, набувши права користування нею, однак, з грудня 1998 р. виховувалась і проживала у дитячому будинку, оскільки батьків було позбавлено батьківських прав щодо неї. У жовтні 2013р. закінчила навчання у інтернаті та мала намір повернутись проживати у спірну квартиру, де зареєстрована. Проте, відповідачі проти цього заперечили та повідомили, що 20.10.2013р. її знято з реєстрації у вказаній квартирі. Вважає таке незаконним оскільки заяви про зняття з реєстрації не подавала, іншого житла немає. Крім того, [INFO]р. у неї народилась донька [PERSON], яка після народження також вправі проживати у житлі, право на користування яким належить їй, як матері дитини. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково зазначили, що відповідачі незаконно зняли позивачку із реєстрації, без її на це заяви та відповідного рішення суду. Реєстрація позивачки у гуртожитку по [ADDRESS] була тимчасовою, крім того, наявність такої тимчасової реєстрації не є підставою для самовільного зняття особи з реєстрації. Просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що восени 2013р. відповідачці стало відомо, що позивачка зареєстрована по [ADDRESS], у зв»язку із чим вона звернулась до ЛКП «Житловик-С» з проханням зняти її з реєстрації, надавши копію паспорта позивачки. Вважає, що позов не підлягає до задоволення також у зв'язку із невеликою житловою площею спірного житла, оскільки у випадку задоволення позову будуть порушено норми житлової площі відповідачів. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засіданні не з»явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідача ЛКП «Житловик-С» в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що до функцій ЛКП не входить реєстрація місця проживання осіб чи зняття їх з реєстрації, такі повноваження здійснює Державна міграційна служба. До ЛКП звернулась [PERSON], яка надала копію паспорта позивачки із реєстрацією по [ADDRESS], вказані документи були передані до відлілу державної міграційної служби, якою і було знято позивачку з реєстрації. Сама позивачка із заявою про зняття її з реєстрації дійсно не зверталась, однак, ЛКП не порушувало прав та інтересів позивачки, а тому заперечує проти позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації в судовому засіданні при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, однак, вимоги до ЛКП «Житловик-С» про поновлення реєстрації вважає безпідставними, оскільки таке не здійснює реєстрації осіб чи зняття їх з реєстрації. Прокурор прокуратури Сихівського району м.Львова в судовому засіданні позов підтримав в частині визнання права на користування жилим приміщенням, оскільки зняття позивачки з реєстрації відбулось із порушенням вимог законодавства. В частині зобов»язання поновити реєстрацію заперечив, оскільки такі повноваження не віднесено до компетенції ЛКП. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається із однієї кімнати, загальною площею 28 кв.м. та житловою - 15,3 кв.м. Квартира не приватизована, належить до житлового фонду Львівської міської ради. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON], будучи неповнолітньою, 06.06.2000 р. була зареєстрована у вказаній квартирі за місцем проживання її батьків, відтак, набула права на користування зазначеним жилим приміщенням. Рішенням Галицького районного суду м.Львова батьків позивачки було позбавлено батьківських прав щодо неї, у зв»язку із чим остання виховувалась у дитячому будинку №1 та школі інтернаті для дітей сиріт. Розпорядженням Галицької РДА №р-596 від 02.12.2010р. вжито заходів з метою збереження за неповнолітньою [PERSON] права користування житлом, зокрема, зобов»язано СГІРФО Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ та ЛКП «Новий Львів» не знімати її з реєстраційного обліку без попередньої згоди органу опіки та піклування. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно ст.64 Житлового кодексу члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Підстави для позбавлення особи права на користування житлом визначені ст.71, 72, 107 Житлового кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: 1.заяви особи або її законного представника; 2.судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;3.свідоцтва про смерть; 4.паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5.інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами позивачка була знята із реєстрації у спірній квартирі лише на підставі копії її паспорта, яку було подано відповідачкою [PERSON] Особисто із заявою про зняття її з реєстрації позивачка не зверталась та відповідачів на таке не уповноважувала. До суду із позовом про визнання позивачки такою, що втратила право на користування спірним житлом відповідачі не звертались, інші обставини визначені ст.7 зазначеного вище Закону, які б давали підставу для зняття позивачки із реєстрації відсутні. Виходячи із вказаних обставин, враховуючи порушення порядку зняття позивачки із реєстрації, суд вважає, що таким чином було порушено її право на користування спірним житлом, а тому таке право за нею слід визнати. Відповідно до ст.65 Житлового кодексу вселення до батьків їх неповнолітніх дітей відбувається без згоди наймача та члені його сім»ї . Враховуючи наявність у позивачки права на користування житлом таке право слід визнати і за її неповнолітньою донькою, місцем проживання якої в силу ст.29 Цивільного кодексу України є місцепроживання її батьків або одного з них. При цьому, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що реєстрація в квартирі позивачки із донькою порушуватиме житлові норми, визначені ст.47 Житлового кодексу, з огляду на те, вимоги позивача спрямовані на поновлення своїх житлових прав, порушених внаслідок зняття її з реэстрації і не можуть ставитись у залежність від площі спірної квартири. Крім того, норми житлової площі в данному випадку є порушеними навіть без проживання у квартирі позивачки, що може бути підставою для вирішення питання про покрашенння житлових умов, а не підставою для відмови у захисті порушенного права позивачки. Також суд вважає безпідстваним покликання предстаника відповідача про підставність зняття позивачки з реєстрації, у зв»язку із її реєстрацією по [ADDRESS], зважаючи на те, що така реєстрація була тимчасовою, до 01.02.2014р., позивачка не набула права на користування вказаним примішенням, а тому реєстрація позивачки у гуртожитку не є підставою для позбавлення її права на користування спірним житлом, яке набуло нею у встановленому законодавстом порядку. Іншого житла у позивачки немає. Щодо вимог про зобов»язання ЛКП «Житловик-С» відновити реєстрацію позивачки у спірній квартирі, то така не підялягає до задоволення з огляду на наступні обставини. Відповідно до п.1.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наконом МВС України №1177 від 22.11.2012р., реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів. Зважаючи на зазначене положення ЛКП «Житловик-С» є неналежним відповідачем, оскільки не міг та не вчиняв дій пов»язаних із зняттям позивачки із реєстрації, відтак, враховуючи те, що позивачка не заявляла клопотання про заміну відповідача, а таке право надане лише позивачу, у цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачів в рівних частках підлягає стягненню в користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., по 81,20 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 9, 64 Житлового кодексу, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: dismissed