Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка, від імені якої діє представник за довіреністю [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, до досягнення [PERSON], трьох років. В обґрунтування зазначає, що від зареєстрованого шлюбу, сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час сторони проживають окремо. Відповідач відбуває покарання у Біленківській виправній колонії УДПСУ в Запорізькій області та ухиляється від надання матеріальної допомоги позивачу на утримання малолітньої дитини, тому, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява відповідача відповідно до якої він не визнає позовні вимоги [PERSON] у звязки з тим, що позивачем не було надано довідки на підтвердження батьківства, оскільки він не вважає себе біологічним батьком малолітнього [PERSON] Заяв про відкладення розгляду справи відповідачем не надано. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачки про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із ч.3\~ст. 181 СК України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами\~ст. 182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 26.09.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Колесник/ О.В. /а.с.5/. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради №894 від 12.05.2017 року /а.с. 9/. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], вироком Мелітопольського міськрайонного суду був засуджений до чотирьох років двох місяців позбавлення волі та на теперішній час відбуває покарання у Біленківській виправній колонії УДПСУ в Запорізькій області /а.с.7-8/. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої він не визнає позовні вимоги [PERSON] у звязки з тим, що позивачем не було надано довідки на підтвердження батьківства, оскільки він не вважає себе біологічним батьком малолітнього [PERSON] Проте жодних доказів, на підтвердження того, що [PERSON] не є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] відповідачем надано не було. З зустрічним позовом про оспорювання батьківства відповідач [PERSON] до суду не звертався, клопотання про проведення судово біологічної експертизи не заявляв. Крім того, як було вже зазначено, батьком дитини [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи від дня предявлення позову 08.06.2017 року до 07.07.2017 року включно у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, малолітній [PERSON] проживає разом з матірю, потребує її догляду, знаходиться на її утриманні та вихованні, у звязку з чим, вона не має можливості працювати та заробляти кошти, чоловік є працездатним та має можливість надавати допомогу на її утримання, у звязку з чим, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання матері у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved