Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно починаючи стягувати від дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимоги зазначається, вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого в них [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано та з 09 лютого 2015 року вони з відповідачем не проживають разом. Син залишився проживати із нею. З цього часу відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає коштів на утримання сина, приховує місце своєї роботи. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Їй також допомагають її батьки. Інших дітей на утриманні, а також непрацездатних батьків відповідач не має. В судове засідання позивач не з'явилася, але завчасно, шляхом подання письмової заяви сповістила суд про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимого визнали частково. [PERSON] не заперечував проти стягнення із нього на користь позивачки аліментів на утримання сина, але не у такому розмірі, про який просить позивачка. Зауважив на тому, що він на теперішній час тимчасово не працює та може сплачувати позивачці в рахунок аліментів на утримання сина лише по 650,00 грн. щомісячно. В іншій частині позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони 10 вересня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2015 року було розірвано. Від шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO], який постійно проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Доказів того, що відповідач систематично щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина в судовому засіданні надано не було. Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що періодично (у січні, квітні і травні 2015 року) відповідач придбавав синові іграшки, продукти, речі та взуття. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було. Позивачка працює оператором ПК у ТОВ «Продпоставка ЛТД», розмір її щомісячного заробітку становить 1350,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 19.02.2015 року. Відповідач не працює, але як він пояснив у судовому засіданні має періодичні підробітки на будівництві та у середньому розмір його щомісячного заробітку коливається від 1500 - 2000 грн. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] хворіє на хронічний гастрит з ураженням астрального відділу шлунку зі збереженою секрецією у фазі загострення, у зв'язку з чим потребує лікування і особливого режиму харчування, який забезпечує позивач, про що було надано копії квитанцій про придбання продуктів харчування та ліків, а також призначення лікаря і виписка із історії хвороби. Разом із тим, позивачка не має власного житла, та у зв'язку з цим орендує квартиру по [ADDRESS], за користування якою сплачує 3000,00 грн. щомісячно. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним і має нерегулярний, мінливий дохід, і може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 лютого 2015 року року до моменту досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial