Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 8 000, 00 грн. щомісяця, починаючи з 11 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 12 липня 2007 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Також позивачка вказує, що з моменту розлучення відповідач лише декілька разів на свій розсуд надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а починаючи з березня місяця 2014 року зовсім припинив надавати таку допомогу. [PERSON] відвідує секції з малювання, співу, театральну студію, плавання, дзюдо, Одеський центр Дошкільно-юнацького мистецтва «Мор'яна», студію інтелектуального розвитку «АБВ». Крім того, значні кошти витрачаються на шкільні потреби, одяг, фотографії та відеозйомки. Тому належне утримання дитини на місяць потребує матеріальних витрат у розмірі близько 16 000, 00 грн. При цьому, відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-119 від 24 червня 2014 року та від 24 липня 2014 року за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивачки, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року, що набрав законної сили, шлюб між сторонами був розірваний. З вказаного рішення також вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою. Також судом встановлено, що з моменту розлучення відповідач лише декілька разів на свій розсуд надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а починаючи з березня місяця 2014 року зовсім припинив надавати таку допомогу. [PERSON] відвідує секції з малювання, співу, театральну студію, плавання, дзюдо, Одеський центр Дошкільно-юнацького мистецтва «Мор'яна», студію інтелектуального розвитку «АБВ». Крім того, значні кошти витрачаються на шкільні потреби, одяг, фотографії та відеозйомки. Тому належне утримання дитини на місяць потребує значних матеріальних витрат. Однак, відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З довідки ТОВ «Рехау» від 11 червня 2014 року №0068-В вбачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді директора Бюро з продажів ТОВ «Рехау» у м. Одеса, та розмір заробітної плати отриманої ним за останні шість місяців складає 189 578, 72 грн., що в середньому в місяць становить 31 596, 45 грн. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 8 000, 00 грн. щомісяця, починаючи з 11 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а також допусти негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved