overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачка в січні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 20.09.2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. З 2013 року вони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між ними усної згоди про розірвання шлюбу не досягнуто, а тому вона не може звернутися в відділ ДРАЦС з заявою про розірвання шлюбу. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2007 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2008 року (свідоцтво видане повторно). Від подружнього життя у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, з 2013 року разом не проживають. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б інтересам позивачки, відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України. Так як позивачкою не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка в січні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2005 року по 2013 рік. Від подружнього життя у них народився сина [PERSON], [INFO]. після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо і відмовляється надавати кошти на утримання сина мотивуючи тим, що не має постійного місця роботи. Їй одній важко матеріально утримувати сина, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.12.2015 року та до повноліття дитини але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2013 рік. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2010 року. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, дитина фактично перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення так як відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дитину не утримує в повній мірі, але частково так як позивачка просить проводити стягнення аліментів починаючи з 01.12.2015 року, однак, як вбачається з відмітки про одержання вх.. № 26/16, позовна заява з додатками надійшла до суду 04.01.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивачка в січні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюб з 25.09.2010 року до 25.08.2015 року, після чого шлюб було розірвано рішенням суду. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач кошти на утримання дочки надає не регулярно і в меншому розмірі, а їй одній матеріально важко утримувати дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини з усіх видів доходів, до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року по 25.08.2015 року, після чого шлюб було розірвано в судовому порядку, прізвище позивачки після розірвання шлюбу [PERSON], що стверджується копією рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.08.2015 року. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 278070 від 12.04.2011 року. Відповідач матеріальної допомоги на дитину надає не регулярно та не в повному обсязі, позивачці важко одній матеріально утримувати дочку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення так як відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дитину не утримує в повній мірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка в січні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 09.08.2003 р. уклалала шлюб з відповідачем, у якому у них народилося п'ятеро дітей, які наразі є неповнолітніми. Вказала, що їхні стосунки припинені, збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, то просить шлюб між ними розірвати. Просить даний шлюб розірвати і залишити дітей проживати з нею. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судові засідання відповідач неодноразово не зявляється, про час і місце судового розгляду належно повідомлявся, у т.ч. шляхом виклику у пресі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 152846 від 09.08.2003 року. Як вбачається з копій свідоцтв про народження серій І-СГ № 014673, 014672, 254442, 313221, 372911, у сторін народилося 5 дітей Вікторія, [INFO], Валерія, [INFO], Каріна, [INFO], Анна-Марія, [INFO], Максим, [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося, проживають окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат на виклик відповідача у пресі у сумі 100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка в січні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21.06.2011 року. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, постійно виникають суперечки та конфлікти, на даний час проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер, діти вже повнолітні. На підставі наведеного, просить суд шлюб між ними розірвати, заливши їй шлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, подав в суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 160997 від 21.06.2011 року, виданим виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області. Встановлено, що спільне життя в сімї не склалося, в сторін різні погляди на життя, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки, їхній шлюб носить лише формальний характер, а час на примирення наданий судом, не поліпшив відносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні змінила позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. 20.08.2012 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно,починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання - 300 гривень щомісячно, починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення сином [PERSON], трирічного віку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на даний час відповідач є безробітним, доходів від земельних ділянок не має та заробляє на прожиття нерегулярними підробітками. А тому з даних підстав в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно,починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивачки 300 гривень щомісячно, починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення сином, [PERSON], трирічного віку. Доводи позивача про те, що на даний час позивач є безробітним, доходів від земельних ділянок не має та заробляє на прожиття нерегулярними підробітками, а тому з даних підстав в задоволені позову слід відмовити, суд оцінює критично, оскільки позивач є особою працездатного віку, є здоровим, інших стягнень за виконавчими листами не має, а тому зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину та позивачку до досягнення сином, [PERSON], трирічного віку. Те, що позивач не перебуває на обліку в Кременецькому РЦЗ свідчить не про відсутність доходів, а про небажання працевлаштуватись та про ухилення від сплати аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов, зазначивши, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровське від 16 жовтня 2012 року з відповідача на користь неї стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Проте, на даний час їх матеріальне положення погіршилося, у звязку з тим, що вона офіційно не працює і має мінливий дохід, а витрати на утримання доньки збільшилися, тому і вона змушена звернутися до суду з даним позовом і збільшити розмір аліментів до 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним і він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн., оскілки його середньомісячний дохід становить 1500,00 грн., тому просив суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та представлені сторонами докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно з рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, жодних аргументованих доказів на підтвердження своїх доводів, щодо збільшення втрати на утримання дитини, позивачкою суду не надано, тому відсутні обґрунтовані підстави для збільшення розміру аліментів. Крім того, як визначено судом та вбачається з матеріалів справи вбачається, що збільшення розміру суми аліментів до 1000,00 грн. щомісячно, буде перевищувати половину щомісячного доходу відповідача [PERSON], що значно погіршить його матеріальне становище. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та законних підстав для збільшення розміру аліментів з 500,00 грн. до 1000,00 грн., оскільки доказів про зміну матеріального стану сторін (в бік погіршення чи покращення) сторонами не надано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі 22 лютого 2010 року уклала шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дітей. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2007 року. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припиненні. На розгляді в Кременецькому районному судді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved