Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина сторін спору перебуває на повному утриманні позивачки, а батько дитини, відповідач у справі, ухиляється від батьківського обовязку утримання дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивачка у судове засідання зявилася, в останнє судове засідання направила заяву з клопотанням про розгляд провадження за власної відсутності, уточнила вимогу просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки, як виявилося, відповідач не має постійного доходу. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву про визнання вимог в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Від шлюбу у сторін спору є спільна дитина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом ДРАЦС Бродівського районного управління юстиції Львівської області. Позивачка з дитиною мешкають окремо від відповідача в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області по вул. Б.Хмельницького, 43а, й судом встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Натомість відповідач проживає окремо від позивачки та їх спільної дитини у м. Броди Львівської області по вул.. Веселій, 15\\12. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,183 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що станом на дату звернення позивачки до суду, відповідач на постійній основі добровільно не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги на постійній основі не надає, хоча жодних доказів, що за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Дані обставини визнані сторонами спору, а тому в силу ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved