overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому на підставі ст. 196 СК України просила стягнути з відповідача пеню за прострочення аліментів у розмірі 145011,17 гривень. Позивачка заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Сарненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 24 червня 2021 року заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 1 червня 2021 року становить 133744,17 гривень нарахованих за період з 14 грудня 2018 року по 31 травня 2021 року. Частиною першою ст.196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З розрахунку, поданого позивачкою, вбачається, що розмір неустойки за період несплати аліментів з 14 грудня 2018 року по 31 липня 2021 року становить 145011,17 грн. Суд бере до уваги, що відповідач не довів обставин відсутності вини у допущенні заборгованості. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягає сума пені в межах суми заборгованості зі сплати аліментів, визначеної станом на 1 червня 2021 року. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась\~до відповідача\~з позовом,\~в якому\~на підставі\~ст.ст.180,\~194-196\~СК України\~просила стягнути\~пеню за\~прострочення аліментів\~в розмірі\~30121,\~81\~грн.\~Зазначила,\~що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1996 року, який був розірваний 17.06.2010 року. Позов обґрунтувала тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував визначені рішенням Сарненського районного суду від 25.09.2012 року аліменти на утримання двох доньок в розмірі 1000 грн. щомісячно, та утворенням заборгованості, яка згідно розрахунку №12707 від 13.07.2018 року Сарненського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області становить 99211,39 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в звязку з неявкою в судове засідання 24 жовтня 2018 року всіх учасників справи. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 180,196 СК України,\~ст. 549 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому на підставі ст. ст. 328, 1216 ЦК України, просила встановити факт належності на праві власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 4,64 га [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Посилалась на обставини смерті її матері, якій належали спірні ділянки, однак остання за життя не провела реєстрації прав на нерухоме майно, а також на відмову державного нотаріуса видавати свідоцтво про право на спадщину. В підготовче судове засідання позивачка подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила слухати справу у її відсутність . Представник відповідача Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області подав заяву про визнання позову, просив слухати справу у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання у суду не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 82, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 01 березня 2003 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 8. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 01 березня 2003 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 8. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , [INFO] позивачка народила сина [PERSON] та сина [PERSON] , батьком яких є відповідач. Шлюбні стосунки позивачки з відповідачем припинені, оскільки вони не зійшлись характером. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також суд вважає за необхідне встановити місце проживання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а саме за місцем проживання матері - позивачки по справі. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 жовтня 2009 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 5. Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , батьком яких є відповідач. З середини лютого 2020 року позивач з відповідачем не проживає. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду та надали суду відповідні заяви. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сім`я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. Також встановлено що між сторонами узгодженно місце проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] , а саме за місцем проживання матері позивачки по справі. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 липня 2011 року зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, за актовим записом № 5. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. З березня 2013 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але згідно письмової заяви позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки з березня 2013 року їх сімейно - шлюбні стосунки припинені і позивачка з відповідачем не проживають, так як сторони не зійшлися характерами, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Майновий спір не вирішувався. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, тому за бажанням позивачки, після розірвання шлюбу слід відновити їй її дошлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 серпня 1991 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 71. 11 лютого 2000 року позивач народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно - шлюбні стосунки сторін припинені і позивачка з відповідачем не проживають, оскільки сторони не зійшлися характерами, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Дитину: сина [PERSON] [INFO], залишити проживати з позивачкою. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 грудня 2013 року зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, за актовим записом № 4. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. З травня 2015 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з'явилась, однак надала суду заяву в якій просила суд слухати справу в її відсутності, відмовившись від стягнення з відповідача на її користь судових витрат та витрат на правову допомогу адвоката, в решті частині позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільно не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 червня 2012 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 4. 9 жовтня 2012 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. З 20 квітня 2018 року позивач з відповідачем не проживає. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 12 червня 2012 року Іваньківською сільською радою, Маньківського району Черкаської області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, за актовим записом № 4. 9 жовтня 2012 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Сімейно-шлюбні стосунки позивачки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, тому вимоги позивачки підлягають до задоволення. Неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], слід залишити проживати з матірю. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 13 липня 2017 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 338. [INFO] позивачка народила дочку [PERSON] , батьком якої є відповідач. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сім`я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. Також встановлено що між сторонами узгодженно місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а саме за місцем проживання матері - позивачки по справі. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 13 серпня 2002 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Маньківського РУЮ Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 29 від 13 серпня 2002 року. Від шлюбу з відповідачем позивачка має дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені вони з відповідачем не проживають, оскільки подружнє життя не склалося. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживав всіх необхідних заходів щодо примирення подружжя, оскільки це не суперечило моральним засадам суспільства, проте сторони не дійшли до примирення, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], залишити проживати з позивачем. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 14 вересня 2013 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 471. 21 листопада 2014 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. З червня 2016 року позивач з відповідачем не проживає. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач до суду не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу слухати в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 14.09.2013року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, за актовим записом № 471. 21.11.2014 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Сімейно-шлюбні стосунки позивачки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, тому вимоги позивачки підлягають до задоволення. Неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], слід залишити проживати з матірю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його, тому за бажанням позивачки, після розірвання шлюбу слід залишити її прізвище [PERSON]. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved