Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка звенулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментах. На підставу своїх вимог спирається на те, що 26.01.2002 року між позивачкою та відповідачем, було укладено шлюб, який був зареєстрований Маньківським відділом РАЦС. 18.02.2009 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу. [INFO] позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Дитина на даний момент проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. 09.02.2011 року рішенням Маньківського районного суду відповідача було зобов'язано виплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно довідки № 104 від 05.05.2014 року наданої позивачу відділом ДВС Маньківського РУЮ заборгованість відповідача по аліментах становить 2348 грн. 80 коп. З 02.05.2014 року позивачка влаштувалась на роботу з мінімальною заробітною платою. До цього часу позивачка знаходилася на обліку в Маньківському центрі зайнятості. Дитина потребує багато витрат на навчання, лікування та проживання. Згідно ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. За 2013 рік: Листопад: 363.00* 1%=3.63* 166 (дні) = 602.58 грн.; Грудень: 385.80*1%=3.85*135=519.75 грн., 2014 рік: Січень: 400.00*1%=4.00*104=416.00 грн; Лютий: 400.00* 1%=4.00*76=304.00 грн; Березень: 400.00* 1%=4.00*45=180.00 грн.; Квітень: 400.00* 1%=4.00* 15=60.00 грн. Таким чином, загальна сума пені дорівнює 2082 грн. 33 коп., в зв'язку з чим позивачка змушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданіпозовні вимоги підтриала. Відповідач до суду не з'явився, однак надав суду заяву в якій просив суд слухати справу в його відсутності та заперечував на задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 26.01.2002 року між позивачкою та відповідачем, було укладено шлюб, який був зареєстрований Маньківським відділом РАЦС. 18.02.2009 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу. [INFO] позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Дитина на даний момент проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. 09.02.2011 року рішенням Маньківського районного суду відповідача було зобов'язано виплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно довідки № 104 від 05.05.2014 року наданої позивачу відділом ДВС Маньківського РУЮ заборгованість відповідача по аліментах становить 2348 грн. 80 коп. З 02.05.2014 року позивачка влаштувалась на роботу з мінімальною заробітною платою. До цього часу позивачка знаходилася на обліку в Маньківському центрі зайнятості. Дитина потребує багато витрат на навчання, лікування та проживання. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментах, то позов в цій частині не підлягає задоволенню виходячи із наступного: порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, що знаходиться на виконанні у Державній виконавчій службі, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Згідно із ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми аліментів за кожний день прострочення. Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та враховуючи приписи ст. 20,196 СК України, вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 2082 грн. 33 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved