Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 02.09.1995 року по 02.11.2010 року вона знаходилася в юридичному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу, на протязі трьох років відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Але з кінця 2013 року відповідач добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. У зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривен щомісячно до її повноліття. Вважає, що саме таку суму відповідач зможе надавати щомісячно на утримання дитини, так як працює приватним підприємцем та має постійний доход. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що більш не займається підприємницької діяльністю та не є фізичною особою-підприємцем, тому не має можливості платити аліменти в розмірі 1500,00 грн. Згоден, щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 500,00 грн. щомісячно до її повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 ЦПК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони з 02.09.1995 року по 02.11.2010 року знаходилися в юридичному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших дітей на утриманні не має, відповідно до опису, наданого державним реєстратором, [PERSON] припинив підприємницьку діяльність та не є фізичною особою підприємцем. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня дорівнює 1320,00 гривень. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними, однак вимога про стягнення аліментів у розмірі 1500,00 гривен щомісячно є завищеною, так як відповідач не працює, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину [PERSON] (якій на момент винесення рішення виповнилося 11 років) складає 1320,00 грн., тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 50 % від цієї суми, а саме в розмірі 660,00 грн. щомісячно, так як обов'язок утримувати неповнолітню дитину полягає на матір та батька. Також з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial