Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що згідно рішенням Болехівського міського суду від 10.12.2008 року присуджено з нього до стягнення аліменти у розмірі по ? від його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. З часу присудження аліментів минуло 6 років, за цей час змінився прожиткований мінімум, значно подорожчали продукти харчування, взуття, одяг, ліки, та шкільні приладдя для навчання у школі. Просить збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В ході судового розгляду встановлено, що батьками дитини є сторони по справі (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.3). Зі слів позивачки сторони по справі проживають окремо, неповнолітній син [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Болехівського міського суду від 10.12.2008року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в зміненому вигляді, а саме по ? від його заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття, що підтверджується рішенням суду (а.с.7). Після винесення рішення дитина значно виросли і потребує більших витрат на її утримання, а призначений судом розмір 1/4 з усіх видів доходу, є недостатнім для задоволення необхідних потреб дитини, тобто є підстави для збільшення розміру аліментів. З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що вона працює продавцем та заробітня плата її становить 716грн.88 коп. на місяць (а.с.9). Також судом встановлено, що відповідач ніде офіційно не працює. Рішенням Болехівського міського суду від 19 березня 2014 року присуджено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу (а.с.15). При вирішенні позовних вимог про зміну розміру аліментів суд також керується і положеннями ст.182 СК України щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема це стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я дитини, загальний матеріальний стан відповідача, наявність у останнього від другого шлюбу двох дітей, яких він зобов'язаний утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів по виконавчому листу № 2-318/2008 року слід припинити. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., ст.ст. 48, 51 Конституції України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved