overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 09 жовтня 2011 року, про що було видано свідоцтво про одруження відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції та в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 29. Спільних дітей у сторін немає. Подружжя прожило спільно у шлюбі декілька місяців, тому що позивачка не витримала постійних сварок, гулянь та скандалів зі сторони відповідача. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з травня 2012 року. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. А тому з таких підстав просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак її інтереси представляє захисник [PERSON] згідно довіреності та подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 09 жовтня 2011 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин з травня 2012 року. Спільних дітей у сторін немає, поділу спільного майна також немає. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.3 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 11 серпня 1998 року, про що у Лютянській сільській раді Великоберезнянського району зроблено запис за № 14. Від цього шлюбу у них народилися четверо дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка в позові зазначила, що під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, жодного разу вони не могли порозуміти одне одного. Спільним життям вони фактично не проживають. Крім того відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Місце роботи та його заробіток позивачці не відомі, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, а на всього по 3200 грн. щомісяця на чотирьох дітей. А тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та судові витрати по справі В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 11 серпня 1998 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від цього шлюбу у них народилися четверо дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері батька на їх утримання яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн. щомісяця на чотирьох ( з розрахунку по 800 грн. на кожну дитину) до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 11 травня 2002 року. Від цього шлюбу дітей в них не народилось Позивачка зазначала, що їхнє спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Протягом останніх трьох років вона проживає з іншим чоловіком, і з відповідачем не підтримує дружні стосунки, не спілкується з ним. На підставі викладеного просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, належним чином був оповіщений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 11 травня 2002 року, який існує формально, оскільки сторони проживають окремо , ведуть окремо господарство. Дітей від шлюбу не народилось. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 14 березня 1996 року. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначала, що їхнє спільне життя не склалося через різні характери та різні погляди на життя. Протягом останнього часу вони не підтримують подружні стосунки, не спілкуються, не турбуються одне про одного. Спору про поділ майна між ними немає. Тому позивачка просить шлюб між ними розірвати, а доньку залишити на її утриманні та вихованні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 14 березня 1996 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні та вихованні позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 16 лютого 2008 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначала, що їхнє спільне життя не склалося через різні характери та різні погляди на життя. Відповідач не допомагає у веденні спільного господарства, не цікавиться дитиною. Відповідач участі у вихованні та фізичному розвитку їхнього сина не приймає. Крім цього, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, не має постійного місця роботи, перебивається тимчасовими заробітками. Оскільки відповідач не виконує свій обов'язок щодо утримання дитини, має нерегулярний та мінливий дохід, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісяця і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що за час їхнього спільного проживання відповідач не мав постійного заробітку, не забезпечував сім'ю та не підтримував її матеріально. Тому надалі вона не бажає проживати з відповідачем, просить їхній шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісяця. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що на розірвання шлюбу він згідний, однак він не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця у зв'язку з тим, що ніде не працює, іноді виїжджає на заробітки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 16 лютого 2008 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 31 січня 1998 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначала, що їхнє спільне життя не склалося через різні характери та різні погляди на життя. Протягом останнього часу вони не підтримують подружні стосунки, не спілкуються, не турбуються одне про одного. Відповідач не допомагає у веденні спільного господарства, не цікавиться дитиною. Відповідач участі у вихованні та фізичному розвитку їхнього сина не приймає. Позивачка зазначила в позовній заяві , що відповідач постійно зловживає спиртними напоями, веде невідповідальний спосіб життя, ображає її, а тому просить суд не надавати строк для примирення. Крім цього, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, зароблені кошти витрачає на власні потреби. Оскільки відповідач не виконує свій обов'язок щодо утримання дитини, має нерегулярний та мінливий дохід, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісяця і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 31 січня 1998 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. А також не заперечує проти цього. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з липня 2007 року вона проживає з громадянином [PERSON] Під час їхнього проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Починаючи з жовтня 2012 року відповідач [PERSON] не надає їй матеріальну допомогу по утриманні їхньої дочки, а їй самій важко утримувати матеріально, дитину. Місце роботи та заробітку відповідача їй не відомо, а тому вона просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісяця. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у позивачки та відповідача є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 600 гривень, щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з травня 1999 року з відповідачем вона спільно проживала, без реєстрації шлюбу. У них народилися двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що разом з відповідачем виховували та матеріально утримували дітей. А починаючи з 2010 року відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей не надає . Відповідач ніде не працює і його доходи їй не відомі, а тому змушена ставити питання перед судом про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень на утримання двох неповнолітніх дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що в позивачки та відповідача є спільні діти, а саме син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] померли. За життя батьки не залишили заповіту. Внаслідок їх смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований в смт. Великий Березний, вул.Радянська,30, Закарпатської області. Позивачка також вказувала на те, що до дня смерті вона проживала разом з батьками та зареєстрована в цьому будинку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2004 року померла [PERSON] , а 20.10.1998 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. З свідоцтва про народження позивачки встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] Копією інвентаризаційної справи встановлено , що власником будинку є [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 01 жовтня 2016 року було зареєстровано шлюб Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №36. Протягом останніх роки відносини у них розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Все це привело до розпаду сімї. Спільних дітей у них немає, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. А тому позивачка просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася ,однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує про задоволення позовних вимог. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 01 жовтня 2016 року було укладено шлюб, який зареєстрований у Великоберезнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія I-ФМ № 144710. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Також встановлено, шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо тривалий час. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. Крім цього відповідач [PERSON] не заперечує щодо розірвання шлюбу,а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved