Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 09.11.2018 року зареєстровала шлюб з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі відповідач в березні 2019 року за їх спільні грошові кошти у розмірі 5000 дол. США придбав у Литві автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», 2006 року випуску, сірого кольору, VIN код [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який пригнав до України та розмитнив в м. Ніжині, Чернігівської області. Після сплати всіх необхідних платежів та податків, пов`язаних з розмитненням та постановкою на облік даний автомобіль коштував 7500 дол. США. Вказує, що рішення про реєстрацію автомобіля на ім`я відповідача було їх спільним рішенням, оскільки він має навички керування автомобілем та посвідчення водія. Зазначає, що з січня 2020 року перестали проживати разом, вести спільне господарство, а спільний автомобіль залишився в повному користуванні відповідача. Також зазначає, що звернулась д суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки автомобіль є неподільною рухомою річчю, яка перебуває у повному користуванні відповідача і спільне користування є неможливим. Згідно експертного, товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 06.01.2021 р. ринкова вартість автомобіля становить 179953,95 грн. Просить визнати спірний автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» спільною сумісною власністю подружжя, в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] вказаний автомобіль та стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину вартості автомобіля в рахунок компенсації права на належну їй частку в розмірі 89976,97 грн., а також стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Представник позивачки адвокат Матрос І.М. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги та обставини, на які посилається позивач, визнає в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 09.11.2018 року уклали шлюб, актовий запис №2150. Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 06.01.2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував за собою 04.04.2019 року автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», 2006 року випуску, об`єм двигуна 1595, сірого кольору, VIN код [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який привезений з-за кордону та зареєстрований в сервісному центрі ТСЦ 7443 м. Ніжин Чернігівської області. Ринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до звіту №Л-2102 експертного, товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 06.01.2021 року (ФОП [PERSON] ) становить 179953,95 грн. Згідно ч.1, ч.3 ст.368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст.70 СК України частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не визначено за домовленістю між ними або шлюбним договором, рівність часток може бути змінена у разі вирішення судом спору подружжя про поділ майна. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного суду України у постанові №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п.22). \~ \~ \~ \~Виходячи з положень ст.70 СК України, при рівності часток кожного з подружжя у спільному майні, вартість Ѕ частки спірного автомобіля становитиме 89976,97 грн. Відповідач визнав позовні вимоги, подавши про це відповідну письмову заяву. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом дослідженими доказами встановлено, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, є неподільною річчю, перебуває в користуванні відповідача. Тому його поділ між подружжям можливо провести, залишивши автомобіль у власності одного з подружжя, стягнувши на користь іншого половину вартості. Відповідачем не заперечується вартість автомобіля, зазначена позивачкою на підставі дослідження з оцінки транспортного засобу. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили, що таке рішення суду буде порушувати права чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містяться в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідачем подано заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що наявні підстави для повернення позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, що становить 454 грн., а решту стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved