Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка після укладення шлюбу [INFO] . змінила прізвище на « [PERSON] », 08.05.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою суду від 30.10.2019 р. до участі в розгляді справи залучено орган опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Заявлену вимогу позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2004 р. Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2013 р. шлюб розірвано, неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з відповідачем. Протягом останніх двох років відповідач постійно проживає за кордоном, участі у вихованні дітей не приймає, діти проживають з мамою відповідача. Тому вважає, що такі умови виховання дітей не відповідають їх інтересам і повинні бути змінені. Крім того, діти неодноразово вказували на те, що хочуть жити з позивачкою. Просила змінити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишивши проживати разом з мамою у с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, та стягнути судові витрати. Позивачка у\~судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві позивачка просила позов задоволити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві позов визнав частково, пояснив, що на даний час син [PERSON] проживає разом з ним, а дочка [PERSON] - з позивачкою, тому не заперечує щодо зміни місця проживання дочки. Просив справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Тисменицької РДА у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.10.2004 р. до 22.09.2013 р., коли набрало законної сили рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2013 р. про розірвання між ними шлюбу. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які згідно вказаного судового рішення залишені проживати з батьком. Відповідно до вимог ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно вимог ч.1 ст.161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що малолітня дочка [PERSON] проживає з мамою та батько дитини погодився на зміну місця її проживання з позивачкою. \~ \~ \~ \~Також, суд враховує рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 23.01.2020 р., яка вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки сторін [PERSON] з мамою. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобов`язуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обов`язки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. У відповідності з вимогами ст.9 Конвеції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст.18 вказаної Конвеції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч.1 ст.12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, з урахуванням думки відповідача, виходячи з інтересів малолітньої дочки сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову про зміну місця проживання малолітньої дитини. З відповідача слід стягнути у користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст. 3, 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved