Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд: встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON], який помер 29.06.2009 року однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 1999 року до 11 травня 2009 року; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] наступне майно: легковий автомобіль Фольксваген Пассат 1995 року випуску, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ІНА №563016, д.н.з. [NUMBER]; садибу, що розташована за адресою с. Підбірці, вул. Козацька, 8 та складається з житлового будинку позначеного в поверховому плані літ. «А-1», погреба позначеного в поверховому плані літ. «Пг», прибудови позначеного в поверховому плані літ «А-1», мансарди позначеної в поверховому плані літ. «Мн», вбиральні позначеної в поверховому плані літ. «Е», ворота позначені в поверховому плані №1, огорожі позначеної в поверховому плані №2, огорожі позначеної в поверховому плані №3, огорожі позначеної в поверховому плані №4, ворота позначені в поверховому плані №5, загальна площа житлового будинку 104,4 м.кв.; земельну ділянку площею 0, 1761 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1034 га надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Підбірці на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №067376, виданий 27.07.1998 року Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 912); визнати за [PERSON] право власності в цілому на: легковий автомобіль Фольксваген Пассат 1995 року випуску, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ ІНА №563016, д.н.з. [NUMBER]; садибу, що розташована за адресою с. Підбірці, вул. Козацька, 8 та складається з житлового будинку позначеного в поверховому плані літ. «А-1», погреба позначеного в поверховому плані літ. «Пг», прибудови позначеного в поверховому плані літ «А-1», мансарди позначеної в поверховому плані літ. «Мн», вбиральні позначеної в поверховому плані літ. «Е», ворота позначені в поверховому плані №1, огорожі позначеної в поверховому плані №2, огорожі позначеної в поверховому плані №3, огорожі позначеної в поверховому плані №4, ворота позначені в поверховому плані №5, загальною площею житлового будинку 104,4 м.кв.; земельну ділянку площею 0,176 1га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1034 га надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Підбірці на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №067376, виданий 27.07.1998 року Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 912.) Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона одружилась з [PERSON] 11 травня 2009 року в Лисинчівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області про що було складено актовий запис № 05. Також зазначала, що вона познайомилась з [PERSON] ще задовго до одруження десь в 90-х роках. Починаючи з 1999 року вони з [PERSON] почали спільно проживати однією сімєю, підтримували фактичні подружні стосунки, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, однак шлюб вони не зареєстрували. Проживали вони в її квартирі в м. Львові по вул. Пасічна, 56/ 32. Під час спільного проживання ними було набуто майно, що є предметом спору. [PERSON] помер 01.07. 2009 року та після його смерті відкрилась спадщина. Встановлення факту спільного проживання їй необхідно для оформлення права власності на спільне майно та на спадщину після смерті чоловіка. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог у повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання 03.12.2014 року представник позивача не зявився та подав суду заяву в якій просив позовні вимоги задоволити та справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду справи чи відкладення такого до суду від відповідача не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Пустомитівської державної нотаріальної контори у судове засідання на виклик суду не зявився. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ІНА № 563016 виданого Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВСУ 13.04.2004 року вбачається, що за [PERSON] було зареєстровано на праві власності легковий автомобіль Фольксваген Пассат 1995 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. З договору купівлі-продажу садиби від 20.04.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 2414 вбачається, що [PERSON] було придбано садибу за адресою: с. Підбірці, вул. Козацька, 8 та земельну ділянку площею 0,1761га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 2418 вбачається, що [PERSON] було придбано земельну ділянку загальною площею 0,1034га надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Підбірці на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №067376, виданого на імя [PERSON] 27.07.1998 року Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 912. вбачається, що за [PERSON] на праві приватної власності було зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,1034га надану для ведення особистого підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,1761га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в с. Підбірці на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], що з [PERSON] та померлим [PERSON] свідки знайомі вже тривалий час. Перший раз вони їх побачили в 2004 році коли [PERSON] та [PERSON] спільно придбали житловий будинок в с. Підбірці. У вказаному будинку вони зробили спільно ремонт та приблизно через місяць почали в ньому спільно проживати. Також свідки зазначили, що вони вважали їх чоловіком та жінкою, а вже потім дізнались, що [PERSON] та [PERSON] не були одружені. Не зважаючи на це вони жили як подружжя, разом всюди ходили, святкували свята та вели спільне господарство. Одружились вони вже в 2009 році і в 2009 році [PERSON] помер. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. А отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу починаючи з 1999 року, а отже, спірне майно належало їм на праві спільної сумісної власності, та [PERSON] набула право власності на 1 / 2 частину такого. Також, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після придбання садиби за адресою: с. Підбірці, вул. Козацька, Пустомитівського району, Львівської області було здійснено ремонтні роботи в такій. З технічного паспорті на житловий будинок за адресою с. Підбірці, вул. Козацька, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» вбачається, що загальна площа такого становить 104,4 м.кв., а житлова 53,2 м.кв. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29.06. 2009 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 178450 від 01.07. 2009 року та після його смерті відкрилась спадщина. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 114819 вбачається, що [PERSON] (дівоче Язвінська) [PERSON] одружилась з [PERSON] 11 травня 2009 року в Лисинчівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 05. З рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06.12.2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства вбачається, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту батьківства відносно неї [PERSON] відмовлено. А отже, [PERSON] являється спадкоємцем першої черги та відповідно має право на спадкування. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 3 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як встановлено судом, [PERSON] на час смерті [PERSON] постійно проживала з останнім, а отже в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона являється такою, що прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved