Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами за [ADDRESS], але з невідомих причин він не зареєстрував своє право власності належним чином. Заповіту за життя [PERSON] не складав. Після його смерті у встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом разом зі спадкодавцем не проживали та з заявами про прийняття спадщини не звертались. Нещодавно [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, а без цього зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Таким чином, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка, не має наміру відмовлятись від її прийняття, але оформити прийняття спадщини не має можливості. Тому вона була вимушена звернутися до суду, прохала встановити факт належності за життя житлового будинку померлому [PERSON] та визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, заяв, клопотань, заперечень проти позову не надавав. Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в с. Пирогівка Шосткинського району Сумської області /а.с. 5/. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] /а.с. 6/ Згідно довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради, [PERSON] був зареєстрований, проживав до дня смерті в будинку [ADDRESS], та згідно записів в погосподарських книгах був власником вказаного будинку. На даний час у вказаному будинку проживає та зареєстрована його дружина - [PERSON], яка була зареєстрована та проживала у вказаному будинку і на день смерті [PERSON] /а.с. 7/ Зазначеним підтверджується, що за життя будинок належав [PERSON]. Згідно постанови Шосткинської міської державною нотаріальною конторою від 15 лютого 2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлого [PERSON] у зв'язку з тим, що відсутні дані про правовстановлювальний документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірний будинок, а без цього, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. /а.с. 12/ На час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р. Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно відповіді в.о. нотаріуса Шосткинської райдержнотконтори від 15.03.2016 року після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 170 за 2003 рік. Спадкоємцем за законом є дружина - [PERSON], яка спадщину прийняла, інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя [PERSON] належав спірний будинок з господарськими спорудами, а позивачка є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved