Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Вони мають спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Через погані стосунки між нею і відповідачем, вони з останнім проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому, вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач також надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Із змісту позовної заяви встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Вказане також підтверджується довідкою Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 57 від 05.02.2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, є безпідставними, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із стягненням аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial