Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог в останній редакції посилалася на те, що 19.06.2010 року на перехресті вулиць Петрозаводської та Щитової у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «RENAULT Premium», державний номер [NUMBER], з напівпричепом «SAMRO SR-334 державний номер [NUMBER], та перебував у трудових відносинах з [PERSON], та водія [PERSON], що керувала автомобілем «Lexus IS250», державний номер [NUMBER]. Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2010 року [PERSON] було визнано винним у ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляду позбавлення права керування на строк до шести місяців. З метою визначення розміру заподіяної шкоди судом було призначено проведення автотоварознавчої експертизи, відповідно до Висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку, нанесеного власнику КТЗ, №243-14 від 04.02.2014 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз Середою В.М., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Lexus IS250», становить 171 723 гривні 16 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована НАСК «Оранта» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, про що свідчать Поліс №1257064 від 16.04.2010 року (автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER]) та Поліс №1257065 від 16.04.2010 року (напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER]). Оскільки до теперішнього часу відповідачі не відшкодували позивачці матеріальну та моральну шкоду, завдану їй внаслідок скоєння ДТП, тому позивачка просила суд стягнути на її користь з НАСК «Оранта» 24 990 грн. матеріальної шкоди, що передбачено договором та полісом, та 2550 грн. моральної шкоди, а з [PERSON] - решту збитків, що становить 146 733 гривні 16 копійок, в тому числі 510 грн. - франшиза та 15 199,38 грн. - втрата товарної вартості, а також 17 450,00 грн. моральної шкоди. Окрім цього, просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засіданні не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та у відсутності позивачки [PERSON] (а.с.214). Представник відповідача НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, визнав позовні вимоги тільки в частині стягнення страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності без урахування франшизи (а.с.212). Відповідач [PERSON], який був судом також допитаний в якості свідка на підставі ст.184 ЦПК України, проти позову заперечував посилаючись на те, що між ним та [PERSON] ніколи не існувало трудових відносин та матеріали справи не містять цьому жодних доказів. Автомобіль «RENAULT Premium», д.н. [NUMBER], з напівпричепом був ним переданий [PERSON] в користування на підставі договору оренди від 10.06.2010 року. Оскільки вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортно пригоди 19.06.2010 року встановлена постановою Кіровського райсуду м.Кіровограда від 07.09.2010 року, тому матеріальну шкоду поза межами страхового відшкодування та моральну шкоду повинна відшкодувати винна особа [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] просив у позовних вимогах до [PERSON] відмовити через відсутність правових підстав для стягнення з нього матеріального збитку та моральної шкоди, оскільки судовим рішенням встановлена винна у скоєнні ДТП особа, яка і повинна відшкодувати усі збитки. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2010 року на перехресті вулиць Петрозаводської та Щитової у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «RENAULT Premium», державний номер [NUMBER], з напівпричепом «SAMRO SR-334 державний номер [NUMBER], та водія [PERSON], що керувала автомобілем «Lexus IS250», державний номер [NUMBER]. Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2010 року [PERSON] було визнано винним у ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляду позбавлення права керування на строк до шести місяців. З пояснень самого [PERSON], які містяться в адміністративному матеріалі, вбачається, що він керував автомобілем на підставі дорожнього листа. Допитаний в порядку ст.ст. 62, 184 ЦПК України відповідач [PERSON] надав пояснення, з яких вбачається, що 10.06.2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір оренди, ніколи між ними будь-яких трудових відносин не існувало та подорожній лист ним, як фізичною особою-підприємцем, ним не видавався. Як вбачається з копії Договору оренди автомобіля у фізичної особи від 10.06.2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.100-101) та актом прийому-передачі від 10.06.2010 року (а.с.102), належний відповідачу автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER] та напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER] були в цей же день передані в користування [PERSON]. Як вбачається з адміністративного матеріалу, після скоєння ДТП водій [PERSON] надавав пояснення, згідно з якими він керував автомобілем «RENAULT Premium» на підставі дорожнього листа, однак даних про його перебування будь з якою особою у трудових відносинах, не зазначено. Відповідно до довідки Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Кіровоградській області №10/9372 від 18.10.2010, автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER] та напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER] належать [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт існування між [PERSON] та [PERSON] трудових правовідносин, у зв'язку з чим підстав для стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди на підставі ст.1172 ЦК України, суд не вбачає. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Відповідно до Висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ, №243-14 від 04.02.2014 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз Середою В.М., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Lexus IS250», становить 171 723 гривні 16 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована НАСК «Оранта» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, про що свідчать Поліси №1257064 від 16.04.2010 року (автомобіль «RENAULT Premium» д.н. [NUMBER]) та Поліс №1257065 від 16.04.2010 року (напівпричеп «SAMRO SR-334 д.н. [NUMBER]). Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортних засобів, була застрахована в НАСК «Оранта» за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №0015402 від 15.04.2010 року, суд вважає неправомірною відмову у виплаті страхового відшкодування матеріальної шкоди, у зв'язку з чим з НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягає стягненню 24 490,00 гривень матеріальної шкоди та 227,00 гривень витрат у справі. В частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з власника автомобіля [PERSON] суд вважає відмовити через відсутність для цього правових підстав. В той же час суд вважає за необхідне роз'яснити позивачці її право на звернення з відповідним позовом про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди з винної особи.

Outcome: partial