Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 06.05.2017 року між нею та відповідачем [PERSON] в Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 916, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Вказує, що дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дочки їй не надає, покладений на нього ст. 180 СК України обовязок утримувати дочку не виконує. Також вказує, що вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною дочкою [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання також не надає. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] аліменти на її [PERSON] утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, тобто до 03.08.2020 року. Ухвалою суду від 16.03.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на її утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, тобто до 03.08.2020 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що в контексті положень\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~і відповідно до ст. ст. 128-130 ЦПК України суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивачки щодо такого порядку розгляду справи. \~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 916. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серія I-СР № 256376 від 19.09.2017 року. Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Батько дитини в добровільному порядку допомоги на утримання дочки не надає. Також в судовому засіданні встановлено, що мати дитини [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в даний час перебуває у відпустці по догляду за дочкою [PERSON], [INFO] вона має право на утримання від свого чоловіка [PERSON] до досягнення дочкою трирічного віку, а тому її позовні вимоги є законними та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved