Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її [PERSON] - користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 94645,20 грн за період з жовтня 2012 року по вересень 2016 року і неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 687741,85 грн. До судового засідання позивач не з»явилась, представник позивача надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач (його представник) після перерви удруге до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений відповідно до вимог закону, причини неявки суду не повідомив. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2009 року по 2012 рік, від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 13 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 22.20.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно рішення суду не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує, тому [PERSON] ([PERSON]) звернулась до відділу Державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання судового рішення. Постановою державного виконавця Київського ВДВС від 17.02.2014 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519\\18789\\2012, виданого Малиновським райсудом м.Одеси 12.07.2013 року. Відповідач ухиляється від виконання зобов»язаннь з утримання неповнолітньої дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з жовтня 2012 року по 1 жовтня 2016 року на суму 94645 грн 20 коп. Позивачка вимагає стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в сумі 94635,2 грн і неустойку (пеню) в сумі 687741,85 грн. Розрахунок неустойки наведено в позовній заяві. На обґрунтування своїх вимог позивачеві сторона посилалась на такі докази: рішення суду розірвання шлюбу, свідоцтво про народження дитини, рішення Малиновського райсуду м.Одеси від 13.06.2013 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, постанову Київського ВДВС про відкриття виконавчого провадження, розрахунок заборгованості по аліментам, виконаний державним виконавцем Київського ВДВС м.Одеси, Одеського МУЮ від 06.10.2016 року, довідку з місця проживання позивачки і дитини. Суд направив відповідачу разом з копією позову і розрахунок заборгованості по аліментам, в судовому засіданні, яке відбулося 16.02.2017 року приймав участь адвокат відповідача [PERSON] Будь-яких заперечень на розрахунок заборгованості по аліментам від відповідачевої сторони до суду не надійшло. При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: ст.180 СК України визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, згідно ч.3 ст.74 розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Відповідно до положень ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем. У даному випадку державний виконавець Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області виконав розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментам, присудженим рішенням суду у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця. Розрахунок виконано відповідно до вимог ч.3 ст.195 СК України і станом на 01.10.2016 року. За розрахунком державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам складає 94645,2 грн., де борг за 2012 рік складає 4645 грн 20 коп, борг за 2013 рік, за 2014 рік , 2015 рік складає 72000 грн за кожен рік 24000 грн, за 9 місяців 2016 року борг складає 18\~000 грн. Ст.196 СК України встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів: при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд погоджується з доводами позивачки, що у даному випадку заборгованість за аліментами виникла з вини боржника, який ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, позивачка правомірно вимагає стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів. Розмір неустойки позивачка розрахувала з жовтня місяця 2012 року по жовтень місяць 2016 року і визначила суму неустойки у 687741,85 грн. Суд з наданим позивачкою розрахунком не погоджується, тому як розрахунок неустойки (пені) виконано з порушенням вимог ст.196 СК України. Так, в жовтні 2012 року відповідач повинен був сплатити аліменти в сумі 645,2 грн, 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення: 645,2 х 1% 10 днів = 64,52 грн; за листопад 2012 року 2000 х 1% х 30 = 600 грн., за грудень 2012 року 2000 грн х1% х 31 день =620 грн. Відповідно, розмір неустойки за 2013 рік, за 2014 рік, за 2015 рік, за 2016 рік розраховується з несплаченої суми за кожен місяць: 2000 х 1% х 30 днів (або 31 день, 28 днів). Суд розрахував розмір неустойки за весь період наявної заборгованості. Розмір неустойки за період з жовтня 2012 року по 1.10.2016 року складає 30504,52 грн. Правові підстави для зменшення розміру неустойки у суду відсутні. Таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 94645,2 (заборгованість по аліментам) + 30504,52 грн. (неустойка за прострочення сплати аліментів) = 125149,72 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1251 грн. 49 коп.

Outcome: partial