Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнювала до Макарівської селищної ради Київської області, вказавши третьою особою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Макарівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що в її приватній власності перебуває житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності від 14.02.1995 року. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної Ради народних депутатів Київської області №101 від 22.12.1994 року. Право власності на житловий будинок зареєстровано 18.03.1995 року Макарівським міським бюро технічної інвентаризації, про що в реєстрову книгу №ІІ було внесено запис за №2442, що підтверджується написом у Свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок. Житловий будинок, розташований на належній їй, позивачці на праві власності земельній ділянці площею 0.0916 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] виданим 08.06.2005 року Макарівською селищною радою Київської області. Проте, в ході реєстрації право власності на житловий будинок з?ясувалося, що за нею зареєстроване право власності лише на ? цього житлового будинку. В той же час позивачка стверджує, що є власником всього будинку та будь-яких інших співвласників будинку не має. Оскільки право власності на цілий житловий будинок без поділу часток не можливо визнати, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права приватної власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], в цілому без поділу часток. Разом з тим, оскільки за нею, позивачкою зареєстровано право власності лише на ? частину житлового будинку, дане свідоцтво підлягає визнанню недійсним. Крім того, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, дата реєстр рації 27.09.2017 року, реєстраційний номер - 6943127, індексний номер документа 98610915. Зазначений запис також підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Позивачка просить: -визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок від 14.02.1995 року видане виконавчим комітетом Макарівської селищної ради Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної Ради народних депутатів Київської області №101 від 22.12.1994 року, яке зареєстроване в книзі II, реєстровий номер 2442 про реєстрацію за [PERSON] права власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]; -визнати недійсним та скасувати запис за №6943127 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію за [PERSON] права власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], дата реєстрації 27.09.2017 року, індексний номер документа 98610915; -Визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за [ADDRESS], загальною площею 180.7 кв м, житловою площею 115.1 кв м (літ.А), погріб під частиною будівлі (літ.а під), прибудову (літ.А1), літню кухню (літ.Б), гараж (літ.В), сарай (літ.Г), альтанку (літ.Д), убиральню (літ.К), ганок (літ.а), ганок (літ.а), яму вигрібну (літ.І), яму вигрібну (літ. ІІ), ворота (літ.№1), ворота (літ.№2), огорожу (літ.№3) та огорожу (літ.№4). Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Макарівської селищної ради Київської області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з?явився, про причини неявки не повідомив. Згідно поданого відзиву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки підставою звернення позивачки до суду стало отримане нею рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень. На думку відповідача, отримане позивачкою рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень є законним та правомірним, оскільки винесене з дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З тексту рішення вбачається, що позивачка для реєстрації свого речового права не подала документи в повному обсязі згідно з вимогами, встановленими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв'язку з чим її заява була зупинена державним реєстратором прав на нерухоме майно. Представник третьої особи Державного реєстратора прав на нерухоме майно Макарівської селищної ради, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з?явився, про причини неявки не повідомив. Згідно наданих пояснень, встановлено, що право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14.02.1995 року, форма власності: спільна часткова, розмір частки ?. Свідоцтво видавалось на підставі рішення Макарівської селищної ради від 22.12.1994 року №101. Згідно даного рішення житловий будинок має адресу: [ADDRESS]. Житловий будинок належав покійному батьку позивачки. Згідно рішення Макарівської селищної ради від 19.01.1988 року №2 за ним закріплено адресу: [ADDRESS]. Позивачкою було проведено реконструкцію житлового будинку, що підтверджується Декларацією (КС 142152370460 від 25.08.2015 року) Так, як будинок належить позивачці на праві спільної часткової власності, ? частки, розгляд заяви було зупинено для надання заявником відповідних документів. Встановлено, що відповідно свідоцтву про право особистої власності на жилий будинок від 14.02.1995 року, [PERSON] є власником ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], (а.с.5). Відповідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0916 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку (а.с.6). Згідно рішенню про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37292787, зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 21.09.2017 року, яку подала [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме: не подано письмової заяви або договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (а.с.8). Відповідно технічному паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], роком побудови вказаного житлового будинку вказано 1994 рік. Загальна площа приміщень - 180.7 кв м (а.с.9-14). Відповідно рішенню №2 виконкому Макарівської селищної Ради народних депутатів від 19.01.1988 року, впорядковано нумерацію будинків в [ADDRESS] домоволодінню, власником якого зазначений [PERSON], присвоєно номер 29/2 (а.с.26-27). Згідно архівному витягу №05-04/285 від 15.05.2018 року, виданого архівним відділом Макарівської районної державної адміністрації, протоколом №15 виконавчого комітету Макарівської селищної ради народних депутатів від 22.12.1994 року, признано право власності на будинок в [ADDRESS] загальна площа 89.8 кв м, житлова площа 63.0 кв м за [PERSON] (а.с.28). Відповідно Декларації про готовність об?єкта до експлуатації, за адресою: [ADDRESS], була добудована веранда до садибного (індивідуального) житлового будинку (а.с.29-30). Відповідно вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окрім того, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи здобуті докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачкою не доведено тих обставин, на які вона посилалися, як на підставу своїх вимог. Позивачкою не додано жодного документу, який би підтверджував факт належності їй всього домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: dismissed