Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем з 19.07.2014 року по даний час, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дочкою трьох років, починаючи з моменту подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але заперечував проти такого розміру, оскільки він вже сплачує аліменти. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2014 року по даний час. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. При розгляді справи встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1403, 00 грн., що підтверджується довідкою. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а також на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання позивачки, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial