Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 липня 2013 року вона перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання, відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ними. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, з кінця 2016 року він надав кошти на утримання дитини в сумі 890 грн. (січень 270 грн., лютий 320 грн., березень 300 грн.). На її неодноразові звернення надавати допомогу на утримання дочки, яка часто хворіє та має хронічні захворювання, відповідач лише обіцяє, що забезпечить дитину всім необхідним після повернення з заробітків. Відповідач тривалий час працює в Польщі та отримує заробітну плату близько 15000 грн. на місяць, має добрий стан здоровя, інших дітей та непрацездатних осіб не має. Вона самостійно несе витрати, повязані з утриманням, матеріальним забезпеченням дитини та її лікуванням, тому вона бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісяця (а.с. 20). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2013 року (а.с.6). Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БП № 162886, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області (а.с.7). За змістом позовних вимог дитина перебуває на утриманні позивачки. Позивачка працює у Кролевецькій ЦРЛ з березня 2017 року та отримала заробітну плату за період з 28.03.2017 року по 31.03.2017 року у розмірі 640 грн. 64 коп. (а.с. 12). Відповідач [PERSON] допомогу на утримання дитини надає не в повному обсязі. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ст.ст.11, 60 ЦК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати докази. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що відповідач працює в Польщі і його заробітна плата складає 15000 грн. на місяць, а також те, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1500 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, однак повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину, а також враховує те, що відповідач згодний на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., яка більше від мінімального розміру аліментів, який становить 427,80 грн. (30% прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 травня 2017 року у розмірі 1426 грн.), що буде в інтересах дитини. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Суд не знаходить підстав для стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в розмірі 1500 грн. і в цій частині позову необхідно відмовити за необгрунтованістю позовних вимог. Суд визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, що перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ч.2 ст. 182 СК України не застосовується до положень ст.184 СК України. Суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial