Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області. Позивачка вказує, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] з дня народження сина залишила його на утримання позивачки [PERSON] , а сама самоусунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги. Також, [PERSON] вказує, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Позивачка [PERSON] виховує дитину сама, піклується про її здоров`я, виконує всі роботи для забезпечення належних житлових, побутових, санітарних умов проживання. Позивачка повністю виконує всі обов`язки батьків. Дитина проживає з позивачкою в [ADDRESS] . На підтвердження викладених фактів, доказами є: Акт обстеження житлово - побутових умов проживання дитини, характеристика, Висновком про стан здоров`я та іншими документами. Посилаючись на вищевикладене та на підставі вимог ст. 164 СК України позивачка [PERSON] звертається до суду та просить суд: Позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Встановити над малолітнім [PERSON] , [INFO] опіку. Призначити, її [PERSON] , [INFO] уродженку с. Горобіївка Сквирського району Київської област, ідентифікаційний номер [NUMBER] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не проводити фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.30). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленням (а.с.25,28), причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Березанської РДА Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву та просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] 059 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 13 (а.с.6). Мати малолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] з дня народження сина залишила його на утримання позивачки [PERSON] , а сама самоусунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] (а.с.8). Також, відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Позивачка [PERSON] є рідною бабусею малолітньому та виховує дитину сама, піклується про її здоров`я, виконує всі роботи для забезпечення належних житлових, побутових, санітарних умов проживання. Позивачка повністю виконує всі обов`язки батьків. Дитина проживає з позивачкою в [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] (а.с.8), довідками Березанської селищної ради Миколаївської області №600, №601, №602 від 03.06.2020 року (а.с.5,10,11). З довідки - характеристики №602 виданої Березанською селищною радою Миколаївської області 03.06.2020 року судом вбачається, що [PERSON] виховує онука [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.5). З висновку органу опіки та піклування Березанської райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, не цікавиться його життям, малолітній [PERSON] від народження проживає з бабусею [PERSON] , мати дитини [PERSON] знаходиться за кордоном, сина не бачить, повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина. З моменту народження не цікавиться його життям та здоров`ям, не вітає його з днем народження, не дарує подарунків, повністю усунулася від ролі матері. За таких обставин, орган опіки та піклування Березанської РДА вирішила - доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків (а.с.9). В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного , інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України . Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дитина повністю перебуває на утриманні позивачки, мати дитини самоусунулася від виховання та догляду дитини, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально, дитина позбавлена ласки, тепла та уваги. Позивачка [PERSON] виховує дитину сама, піклується про її здоров`я, виконує всі роботи для забезпечення належних житлових, побутових, санітарних умов проживання. Позивачка повністю виконує всі обов`язки батьків. Дитина проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом зі своєю бабусею за адресою: [ADDRESS] , а тому позивачка [PERSON] відповідно до вимог ст. 165 СК України має право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Частинами 2 та 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За таких обстави та з урахуванням всього наведеного вище, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав, щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини, піклуванням про її всебічний розвиток та стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, а також на підставі вимог ч. 1 ст. 183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Судом встановлено і це підтверджено дослідженими матеріалами справи, що дитина [PERSON] позбавлений батьківського піклування, а тому йому необхідно призначити опікуна - його рідну бабусю позивачку по справі - [PERSON] , [INFO] , про що також не заперечує рада опіки та піклування Березанської райдержадміністрації Миколаївської області, що відповідає вимогам ст. ст. 60,63 ЦК України, а тому позовна вимога про встановлення опіки та призначення опікуном позивачку підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved