Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із названим позовом, в якому просить стягнути аліменти із [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що з відповідачем від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Окрім того, просить стягнути аліменти з відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що вона, на даний час, позбавлена можливості працевлаштуватися, оскільки займається доглядом малолітньої дитини, іншого доходу, крім соціальних виплат не має, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч має можливість її надавати. В попереднє судове засідання позивач не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.02.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача.(а.с.4-6) Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. На даний час позивач займається доглядом малолітньої дитини і позбавлена можливості працевлаштуватися, іншого доходу, крім соціальних виплат не має. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу. Відповідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в попередньому судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки має важке матеріальне становище, має на утриманні малолітню дитину, відповідач з сім»єю не проживає, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, проте добровільно її не надає, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved