overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка в січні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з ним знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010 року, який зареєстровано у виконкомі Зуївської селищної ради м.Харцизька, актовий запис № 10. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач платить аліменти. З відповідачем з 2012 року разом не живуть, шлюбні стосунки не підтримують, фактично їх шлюб розпався. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що у них різні характери, різні погляди на життя, між ними немає взаєморозуміння. За весь час, що вони не мешкають разом, примирення між ними не було. Крім того, кожний з них має іншу сім'ю. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Син на вихованні та проживанні залишився з нею. Просить розірвати їх шлюб, при розірванні шлюбу прізвище їй залишити «[PERSON]». Позивач в попереднє судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2010 року, який зареєстрували у Виконкомі Зуївської селищної ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 10 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінилось з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу 24 вересня 2010 року народився син [PERSON] (а.с.7), батьком в свідоцтві про народження якого вказаний відповідач [PERSON] Подружні відносини між сторонами припинені з 2012 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі виявилася несумісність характерів, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. За час, що вони мешкають окремо один від одного, позивачка та відповідач не примирились. Крім того, в теперішній час кожний з них має іншу сім'ю. Примирення сторони вважають неможливим і не потрібним. Спорів між сторонами про місце проживання і виховання малолітньої дитини, а також про розподіл майна - немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка в січні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що шлюб з ним зареєструвала 28 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 306. Сумісних дітей від шлюбу немає. Після реєстрації шлюбу вони проживали за місцем її мешкання за адресою: [ADDRESS]. В жовтні 2013 року сімейні стосунки з відповідачем були припинені, [PERSON] забрав свої речі та переїхав жити за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Причинами розірвання шлюбу були постійні конфлікти та суперечки, що виникали між ними, пов'язані з несумісністю їх характерів та різницею у поглядах на життя. Розірвати шлюб у позасудовому порядку через органи РАЦС відповідач не бажає. Подальше спільне проживання та збереження їх сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна між ними немає. Просить розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки, а також відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України у відсутності відповідача у заочному порядку, за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2009 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 306 (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки залишилося дошлюбне «[PERSON]». Від шлюбу дітей немає. Подружні відносини між сторонами припинені з жовтня 2013 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем постійні виникали конфлікти та суперечки, пов'язані з різницею у поглядах на життя. Відповідач в теперішній час проживає окремо від позивачки, подружні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження сім'ї позивач вважає не доцільним і не потрібним. Спорів між сторонами про розподіл майна немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка в січні 2014 року звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, що складається із домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на який [PERSON] заповіту не залишила. На час смерті разом з [PERSON] проживала позивачка. При зверненні до нотаріуса, останній повідомив про необхідність звернутися до суду. В зв'язку із наведеним позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд визнати право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, наполягала на його задоволенні з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, за заявою від 07.02.2014 року № 67/14, не заперечує проти задоволення позову, просить суд справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). За довідкою Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від 23.01.2014 року №27/14, на день смерті разом з [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). За свідоцтвом про право приватної власності на домоволодіння від 10.05.1989 року, [PERSON] належить на праві приватної власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). За технічним паспортом від 16.01.2014 року [PERSON] належить садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], матір'ю зазначено [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], брат позивачки - [PERSON] помер [INFO]. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, таким чином суд зобов'язаний розглядати справу в межах пред'явленого позову, не виходячи за його межі. За таких обставин суд доходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка в січні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 08.10.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після народження дочки у них стали погіршуватися відносини, відповідач ніде не працює, часто приходить пізно додому і в стані алкогольного сп'яніння, вчиняє безпричинні сварки, принижує її гідність. Вона не працює так як знаходиться в декретній відпустці, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1000 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку починаючи від дня подання позову. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій, позовні вимоги зменшила та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в сумі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Просить справу розглядати у її відсутності. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 08.10.2011 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області 08.10.2011 року. Від подружнього життя у сторін є дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області 11.07.2012 року. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач матеріальну допомогу не надає, позивачка не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка в січні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем з 2010 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач зрідка надавав їй кошти на утримання сина, однак з січня 2014 року він взагалі усунувся від виконання своїх обов'язків щодо надання коштів на утримання коштів на утримання дитини. Вона на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка є інвалідом, хворіє двобічною хронічною сенсорно неавральною приглухуватістю. Вона отримує лише соціальну допомогу на дитину, однак даних коштів не вистачає для забезпечення всіх потреб сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що вони з відповідачем не проживають разом з січня 2013 року. з листопада 2013 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина з цього часу перебуває на її повному матеріальному утриманні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши докази суд встановив слідуюче. [PERSON] народився [INFO], його батьками являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 10.08.2011 року. Як вбачається з копії лікарсько-консультативного висновку № 28 від 28.03.2013 року [PERSON], [INFO], хворіє двобічною хронічною сенсоневральною приглухуватістю IV ст. - глухота та являється дитиною-інвалідом до 18років, що стверджується також копією довідки № 989 про призначення допомоги, виданої Червоноградським управлінням праці та соціального населення Львівської області. Згідно довідки № 94 від 22.01.2015 року виданої Управлінням праці та соціального захисту населення, [PERSON] отримує соціальну допомогу дитині-інваліду в розмірі 1180,30 грн. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, дитина фактично перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення так як відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дитину не утримує в повній мірі, але частково, так як позивачкою не надано доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка в січні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.11.2005 року по 22.09.2009 року, після чого шлюб було розірвано в судовому порядку. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні, відповідач допомоги на утримання сина не надає, в житті сина та у його розвитку участі не бере. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, ствердила, що відповідач аліменти сплачував лише по січень 2014 року, включно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу). Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 22.09.2009 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 22.09.2009 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2006 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка в січні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був укладений 15.02.2005 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Вона не може спільно проживати з відповідачем оскільки в них різні характери, в них часто виникають сварки на побутовому ґрунті, свідком який неодноразово був їх малолітній син. Відповідач завжди дуже погано до неї ставився, неодноразово, будучи в стані алкогольного сп'яніння, застосовував до неї фізичну силу. Протягом останніх двох місяців вони проживають окремо, їх сім'я існує лише формально. Син проживає разом з нею, з часу відколи вони з відповідачем почали проживати окремо, останній перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що під час наданого їм строку на примирення вони з відповідачем не примирилися, шлюбні стосунки не відновили. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні вказав, що під час строку на примирення вони з позивачкою не примирилися, на розірвання шлюбу він не згоден. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбу з 15.02.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2005 року виданим виконавчим комітетом Соснівської місбкої ради Львівської області. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2005 року. Під час подружнього життя в сторін часто виникали сварки, відповідач неодноразово застосовував до позивачки фізичну силу, це призвело до того, що сторони з грудня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, дитина проживає разом із позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що подальше спільне проживання та примирення сторін є неможливим, даний шлюб суперечить інтересам позивачки, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст. 112 СК України. Оскільки відповідач в повній мірі не дотримується вимог закону щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, то суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення також, але частково, так як позивачкою не надано доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі, в якому вона просить, крім того стягнення аліментів з відповідача в розмірі, якому просить позивачка, поставить останнього в важке матеріальне становище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка в січні 2015 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 30.01.2010 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Однак, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, не бере участі у її вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 550,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Індустріальним ВРАЦС ДМУЮ, актовий запис № 33. Згідно свідоцтва про народження у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивачки. У відповідності зі ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка в січні 2016 року звернулась з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 14 листопада 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено заповіт за реєстровим №5568 [PERSON], яким останній заповів їй належне йому право на земельну частку (пай) у ВАТ «Козаровичське, що знаходиться в селі Козаровичі, Вишгородського району Київської області в розмірі 2,80 в умовних кадастрових гектарах. В червні 2015 року вона дізналась про те, що в грудні 2013 року [PERSON] помер. З [PERSON] вона не перебувала в родинних відносинах, про його смерть ніхто їй не повідомив. Просить надати їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Представник позивачки - [PERSON] надала суду заяву про те, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить справу слухати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи належним чином повідомлений, надав суду заяву про слухання справи за її відсутності. Залучена судом 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с.46). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] помер 13 грудня 2013 року (а.с.21об.). Після його смерті спадок прийняв [PERSON] внук [PERSON] , заведено спадкову справу №171\\2014 (а.с.20-34). За життя [PERSON] 14 листопада 2006 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] склав о заповіт за реєстровим №5568 , яким заповів [PERSON] належне йому право на земельну частку (пай) у ВАТ «Козаровичське, що знаходиться в селі Козаровичі, Вишгородського району Київської області в розмірі 2,80 в умовних кадастрових гектарах (а.с.4). На день смерті заповіт не змінено і скасовано. Спадкоємець [PERSON], який прийняв спадок в передбачений законом строк, не заперечив проти задоволення позову. В відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців , які прийняли спадщину , спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Суд вважає, що задоволення позову не порушить прав та інтересів інших осоіб, пропуск строку звернення [PERSON] до нотаріальної контори , який закінчився 13 травня 2014 року, поважним, а тому він має бути подовженим. На підставі ст.1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved