Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилалася на ті обставини, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку 51 по вулиці Титова в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, в порядку спадкування після померлої мати [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є ще ї рідний брат [PERSON], який прийняв спадщину фактично, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. [PERSON] помер 31 жовтня 2014 року, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі. Вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці першої черги по закону [PERSON] та [PERSON] відмовили від прийняття спадщини на користь позивачки. Спадкоємець [PERSON], відповідач по справі, своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва вона отримала відмову у звязку з неналежним оформленням спадщини померлим [PERSON] Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/6 частини житлового будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі після смерті [PERSON] Також із зустрічним позовом до суду звернулася [PERSON] відповідачка по справі. В обґрунтування позовних вимог посилалася на ті обставини, що вона є спадкоємицею першої черги після померлого [PERSON] Окрім неї спадкоємицею ще позивачка за основним позовом [PERSON] Вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування їй було відмовлено у звязку з неналежним оформленням спадщини померлим [PERSON] Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява с проханням розглядати справу у її відсутність. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, та пояснила, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі. Спадщину прийняли позивачка та її рідний брат [PERSON] Позивачка оформила документи в повному обсязі та отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі, а [PERSON] прийняв спадщину фактично, і документи своєчасно не оформив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі, однак оформити спадщину у нотаріуса не надалося можливим, оскільки не має документів підтверджуючих право власності [PERSON] на зазначену частку будинку. Враховуючи вищевикладене просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнають в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд вислухав думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть виданого 4 листопада 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецький області, [PERSON] помер 31 жовтня 2014 року, про що 4 листопада 2014 року було зроблено відповідний актовий запис № 1496. ( а.с.3) Згідно свідоцтва про народження виданого 4 грудня 1950 року Орджонікідзевським РАЦС міста Жданова, [PERSON] народилася 19 жовтня 1950 року, про що 4 грудня 1950 року було зроблено відповідний актовий запис № 1246. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.5) Згідно свідоцтва про укладання шлюбу виданого 25 грудня 1971 року Палацом одруження міста Жданова, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що 25 грудня 1971 року було зроблено відповідний актовий запис № 5086. Після одруження подружжю було надано прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження виданого 26 липня 1948 року Боєвською сільською радою Володарського району Сталінської області, [PERSON] народився 4 липня 1948 року, про що 26 липня 1948 року було зроблено відповідний актовий запис. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.5) Згідно свідоцтва про смерть виданого 3 жовтня 1997 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, [PERSON] померла 2 жовтня 1997 року у віці 71 рік, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1238. ( а.с.4) Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, той з подружжя який його пережили та батьки Згідно свідоцтва про народження виданого 24 серпня 1987 року відділом ЗАГСа Іллічівського виконавчого комітету міста Жданова, [PERSON] народилася 2 серпня 1987 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1145. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. В судовому засіданні було встановлено той факт, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а [PERSON] є донькою померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1274 ч.2 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно заяви [PERSON] № 34 від 16 лютого 2015 року , вона відмовляється від належній їй спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] на користь його рідної сестри [PERSON], 19 жовтня 1950 року. Згідно заяви від 21 лютого 2015 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [INFO], відмовляється від своєї долі у спадщині, що залишилася після смерті її батька [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 29 квітня 1998 року завідуючою Четвертої Маріупольської держнотконтори [PERSON] [PERSON] належить спадкове майно після померлої 2 жовтня 1997 року [PERSON], у вигляді ? частини будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі . ( а.с.6) Згідно облікової книги на громадян, які зареєстровані в [INFO], [PERSON], [INFO], був зареєстрований в [INFO] з 21 січня 1983 року і по день смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії які б свідчили про прийняття ним спадщини. Такими діями законодавець визнає подачу заяви до нотаріальної контори або фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживаючи та будучи зареєстрованим в [INFO] з 21 січня 1983 року фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку, після померлої 2 жовтня [PERSON]. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 6 травня 2015 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 51 , який розташований про вулиці Титова в місті Маріуполі на ім'я [PERSON], після смерті її рідного брата [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. 16 травня 2015 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 51 , який розташований про вулиці Титова в місті Маріуполі на ім'я [PERSON], після смерті її рідного батька [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом було встановлено що 1/2 частина житлового будинку 51 по вулиці Титова в місті Маріуполі належала на праві власності в порядку спадкування [PERSON], який помер 31 жовтня 2014 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем по закону другої черги, на користь якої спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Також позивачка за зустрічним позовом [PERSON] є спадкоємицею першої черги. Інших спадкоємців ні судом ні нотаріусом встановлено не було. [PERSON] та [PERSON] своєчасно в межах шестимісячного терміну звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому мають право на отримання цієї спадщини після померлого [PERSON]. З огляду на вказане суд вважає, що право власності на житловий будинок в порядку спадкування у [PERSON] та у [PERSON] виникло правомірно з дотриманням вимог цивільного законодавства України, вони як спадкоємці, прийняли спадщину після смерті свого рідного брата та батька а тому суд вважає можливим визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на вказану частину житлового будинку. На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1222, 1261, 1270 ЦК України,

Outcome: approved