Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2004 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі є зареєстрованим позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] який є сином позивачки. Однак з листопада 2013 року відповідач за вказаною адресою не проживає, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, який втратив право користування квартирою [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, заяв або заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивачки. Позивача та відповідача він знає приблизно двадцять років. Йому відомо, що з кінця 2013 року [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] Позивачка не чинила перешкод у проживанні відповідачки за цією адресою. Відповідач за власним бажанням виїхав в інше місце проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки. Позивача та відповідача вона знає приблизно сорока років. Відповідач [PERSON] є сином позивачки. Ій відомо, що з листопада 2013 року [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] Позивачка не чинила перешкод у проживанні відповідача за цією адресою. Відповідач за власним бажанням виїхав в інше місце проживання. Суд, дослідивши позов, надані докази - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2004 року, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що [PERSON] власник квартира [ADDRESS], акт про не проживання від 02.03.2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та за даною адресою з листопада 2013 року не проживає, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач з листопада 2013 року не користується житлом - квартирою [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved