Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок 1963 року побудови, загальною площею 53,40 кв.м., житловою 29,00 кв.м., допоміжною 24,40 кв.м., площею приміщень не включених в загальну 5,70 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня та погріб, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 28 вересня 2005 року належить 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Крім того, на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 29 лютого 2008 року їй належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також їй належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 3220686201:01:002:0048, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та знаходиться по [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом. Однак вказаний житловий будинок по [ADDRESS] , за документами значиться за різними юридичними адресами, в зв`язку з чим позивачка не може повністю реалізувати своє право власності на увесь будинок та вимушена звернутися до суду за захистом права власності житловий будинок. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка Розкопанецька сільська рада Богуславського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі її представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 28 вересня 2005 року вбачається, що [PERSON] успадкувала 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8731660 виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 жовтня 2005 року. Із копії договору дарування частини житлового будинку від 23.10.2013 року посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А., [PERSON] згідно даного договору набула право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18440139 виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 09 квітня 2008 року. Згідно довідки Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області №10-14/210 від 07.10.2020 року, за даними погосподарської книги №3 за 2015-2020 роки, житловий будинок, що знаходиться за юридичною адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №836316 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 3220686201:01:002:0048, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Оскільки вказаний житловий будинок по [ADDRESS] , за документами значиться за різними юридичними адресами, позивачка не може повністю реалізувати своє право власності на увесь будинок. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на житловий будинок 1963 року побудови, загальною площею 53,40 кв.м., житловою 29,00 кв.м., допоміжною 24,40 кв.м., площею приміщень не включених в загальну 5,70 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня та погріб, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved