Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що вона є власницею частини квартири [ADDRESS]. Власником іншої частини квартири є її син [PERSON] У вказаній квартирі з 30.10.2017 року зареєстрована її колишня невістка [PERSON], яка фактично в квартирі не проживала, її речей в квартирі не має і до теперішнього часу вона в квартирі не з'являлась. Їй відомо, що на даний час відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS], але в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку вона відмовляється за невідомих їй причин. Наявність реєстрації відповідачки в її квартирі позбавляє її можливості користуватися нею на власний розсуд, а також змушує нести додаткові затрати зі сплати комунальних послуг та створює перешкоди в отриманні житлових соціальних пільг. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 07.12.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачці визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачці та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, позивачкою в позовній заяві заявлено клопотання про виклик двох свідків, в задоволенні якого вищенаведеною ухвалою суду було відмовлено. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути без його участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність нез'явившихся учасників справи. Розглянувши письмові заяви позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.05.1995 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі наказу «Приазовське підприємство електричних мереж» № 12 від 24.05.1995 року належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до реєстраційного посвідчення «Володарське районне бюро технічної інвентаризації» від 02.08.1995 року квартира [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.05.1995 року. Згідно копії домової книги Зорянської сільської ради [PERSON] з 30.10.2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/620/18 від 13.07.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 1388 від 10.09.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має склад сім'ї: син [PERSON], 1985 року народження, колишня невістка [PERSON], 1992 року народження, та онука [PERSON], 2013 року народження. Відповідно до Актів від 10.05.2018 року, 11.07.2018 року та 10.09.2018 року складених депутатом Зорянської сільської ради з участю мешканців села, за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], 1992 року народження, але з 30.10.2017 року по теперішній час не проживає. Місце її проживання за адресою: [ADDRESS]. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка на законних підставах є власницею нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] і має право на власний розсуд безперешкодно володіти, розпоряджатися та користуватися належним їй нерухомим майном, а відповідачка зареєстрована в зазначеній квартирі, але в ній фактично не мешкає понад один рік без поважних причин та у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, що порушує право позивачки на користування належним їй майном, атому її право порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Також задовольняючи позов суд виходить з того, що відповідачкою відзиву не подано та не спростовано доводи сторони позивачки. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved