Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка вказує на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на його майно. Згідно з чинним цивільним законодавством, вона являється спадкоємицею майна померлого, яке знаходиться на території Великодеревичівської сільської ради Любарського району Житомирської області. Після смерті батька вона звернулась до Романівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вона вважає, що строк пропустила з поважних причини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна. Крім того, вона зазначила, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 03.02.2020 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, але у зв`язку із запровадженням на території України карантину, вона не змогла подати заяву про прийняття спадщини у місячний термін, так як нотаріальна контора не працювала. За таких обставин вона просить суд визначити їй додатковий строк терміном тридцять днів для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] . Позивачка у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила суд їх задовольнити. Крім того, вона пояснила, що після набрання рішенням суду від 03.02.2020 року вона захворіла та більше двох тижнів перебувала на лікуванні, що також стало причиною пропуску визначеного судом строку для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Представник Любарської селищної ради у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явився, надіслав на адресу відзив на позов в якому зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022354213 від 15.03.2019 року стосовно [PERSON] , [INFO] , вказує на те, що після державної реєстрації шлюбу, прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] . [INFO] в селі Великі Деревичі Любарського району Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , після смерті якого, відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №127343, [PERSON] як власнику належала земельна ділянка площею 2,1553 га., яка знаходиться на території Великодеревичівської сільської ради Любарського району Житомирської області. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою завідувача Романівської держнотконтори в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської держнотконтори №524/02-31 від 03.09.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням нею строку встановленого законом для прийняття спадщини. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 03.09.2019 року відбулась реєстрація спадкової справи щодо майна [PERSON] . Листом завідувача Житомирської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори №116 від 28.05.2020 року, [PERSON] повідомлено про те, що вона пропустила додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що був визначений їй рішенням Любарського районного суду від 03.02.2021 року. У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність спадкового майна, а поновлений їй рішенням суду строк - через її перебування на лікуванні та введенням на території України карантину у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, що стало додатковою причиною пропуску вказаного строку на звернення. Як вбачається із постанови ПВС України №7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено у постанові Верховного суду у складі постійної колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, по справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна, а також її хвороба та запровадження на території України карантину у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому задовольняє даний позов.

Outcome: approved