Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло позивачці належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] не є співвласником квартири. В квартирі крім позивачки зареєстрованими є: її чоловік [PERSON] , 1954 року народження, та онучка [PERSON] , 2004 року народження. Однак онучка [PERSON] не проживає в даній квартирі з вересня 2004 року, оскільки фактично залишила квартиру разом зі своєю матір`ю [PERSON] (донькою позивачки). [PERSON] переїхала жити в інше помешкання, та зареєстрована разом зі своїми батьками в іншому помешканні та є співвласником іншого житла (1/3 частки 3-кімнатної квартири [ADDRESS] Санкт [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] участі в оплаті по утриманню житла не бере, особистих речей в квартирі не має і квартирою не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші особи ні їй, ні її матері не чинили. Реєстрація відповідачки в зазначеному житлі порушує права позивачки як власника вказаної квартири, та не дозволяє їй розпоряджатися належною їй квартирою на власний розсуд, вона вимушена сплачувати додаткові кошти за онучку, не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних платежів, у неї можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійсненні свого права при відчуженні квартири, що в сукупності значно обмежує її права. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки. 11 квітня 2019 року позивачка надала документи на виконання ухвали суду від 10 квітня 2019 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2019 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 12 вересня 2019 року о 09 год. 30 хв. Доручено компетентному суду Російської Федерації вручити відповідачу [PERSON] , як законному представнику, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] копію позову з додатками до нього. Визначено резервні дати судових засідань: 09 жовтня 2019 року о 09 год. 00 хв. та 14 листопада 2019 року о 09 год 00 хв. 12 вересня 2019 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату та час судового розгляду, розгляд справи відкладено до 09 жовтня 2019 року о 09 год. 00 хв. 09 жовтня 2019 року за відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату та час судового розгляду, направленням запиту до Головного територіального управління юстиції в Сумській області щодо стану виконання конвенції по даній справі, розгляд справи відкладено до 14 листопада 2019 року. 22 жовтня 2019 року від Головного територіального управління юстиції в Сумській області надійшли матеріали про вручення документів [PERSON] та надіслані матеріали, складені в ході виконання доручення. Відповідно до протоколу судового засідання Пушкінського районного суду м. Санкт-Петербург від 29 серпня 2019 року при розгляді судового доручення Зарічного районного суду м. Суми про вручення документів, [PERSON] , як законний представник, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зазначила, що позов визнає, заперечень проти позову не має, докази по справі надавити не буде, просить розглянути справу в її відсутність (а.с.78). 14 листопада 2019 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради, в якому начальник служби зазначає, що позов [PERSON] про визнання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню (а.с.112). 14 листопада 2019 року в судове засідання сторони не з`явилися, від позивачки надійшла письмова заяви, в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , на свідоцтва про право власності на житло, записаний в реєстрову книгу № 195 (а.с. 12). З довідки Управління ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради від 22 березня 2019 року, яка видана [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані [PERSON] (чоловік), [INFO] , [PERSON] (онучка), [INFO] (а.с. 14). Відповідно до акту від 26 березня 2019 року, що складений [PERSON] , [PERSON] засвідчено факт непроживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , починаючи з вересня 2004 року (а.с.13). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт не проживання відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад один рік без поважних причин визнано законним представником відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту. Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка чинить відповідачці перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved