Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивачка звернувся з позовом до суду до відповідача про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. \~ \~ \~ \~На праві власності на земельну ділянку чоловіку позивачки [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. 14 липня 2011 року [PERSON] подарував позивачці вказану земельну ділянку в день її народження. Нотаріально договір дарування не посвідчувався, дана угода ніде не реєструвалася, але на підтвердження правочину позивач та її чоловік [PERSON] у простій письмовій формі оформили договір дарування земельної ділянки. [PERSON] зобовязувався до кінця 2011 року нотаріально оформити договір, бо мав виїхати на заробітки та отримати кошти на нотаріальне оформлення договору дарування. Позивачка не заперечувала. Факт передачі в дар земельної ділянки і прийняття позивачкою цього дарунку, вона та її чоловік [PERSON] оформили відповідним актом прийому-передачі земельної ділянки. За цим актом [PERSON] передав позивачці державний акт на земельну ділянку. Але в обумовлений строк у договорі [PERSON] не здійснив нотаріальне оформлення договору дарування, бо поїхав на заробітки і зв'язок з ним обірвався. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутній. Позивачка була впевнена, що вказана земельна ділянка була вже її власністю. Однак, коли позивачка хотіла отримати грошові кошти за оренду земельної ділянки, то як виявилось, їй потрібно оформити юридично право власності, і тільки після набуття права власності на земельну ділянку із позивачкою розрахуються за оренду землі. У зв'язку з вище наведеним у позивачки виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. Позивач в судове засідання не зявилася, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутность, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить позов розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія І-НО № 047489 від 06.11.1998 року, виданого Виконкомом Новомихайлівської сільської ради Марїнського районного суду Донецької області, запис № 10, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Федоренко) уклали шлюб 06 листопада 1998 року. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 135413 [PERSON] належить земельна ділянка площею для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер 1423385200030000182, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Судом встановлено, що 14 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування у простій письмовій формі. Згідно пункту 7 вказаного договору дарування зімельної ділянки, дарувальник [PERSON] зобовязався до 31 грудня 2011 року нотаріально оформити Договір. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла в дар спірну земельну ділянку, а також отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 135413, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 14 липня 2011 року. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 25.10.2016 року [PERSON], який народився 17.05.1971 року, визнаний безвісно відсутнім. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно із ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 ст.220 Цивільного кодексу України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Зміст положень ч.2 дає підстави тлумачити їх таким чином, що вони не поширюються на випадки ухилення від нотаріального посвідчення договору усіх його сторін. Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію. Якщо суд задовольнить вимогу добросовісної сторони про дійсність нотаріально не посвідченого договору, то після набрання чинності рішення суду такий договір вважатиметься дійсним з моменту його укладення. Наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається. Судове рішення в цьому випадку замінює нотаріальне посвідчення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 слідує, при розгляді справ про визнання правочинів дійсними суди повинні з'ясувати чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи не втрачена така можливість. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 218 та 220 Цивільного кодексу України. Згідно із ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд вважає, що наведені обставини є підставою, відповідно до ч.2 ст.220, ст.638 Цивільного кодексу України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9, для визнання договору дарування дійсним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно із ст.398 Цивільного кодексу України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved