overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина - у вигляді депозитного вкладу в Голованівському відділенні Кіровоградського РУ ЗАТ КБ «Приватбанк». Заповіт не складався, тому вона є спадкоємцем . Документи у нотконторі в неї не прийняли , тому що вона пропустила визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини . Вона вчасно не звернулась до нотаріальної контори з тих причин , що вважала, що факт передачі їй договору про депозитний вклад підтверджує те, що вона фактично прийняла спадщину. Окрім цього, вона постійно працює в м.Києві, тому не мала можливості прибути в смт Голованівськ. Просить визначити додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в смт Голованівськ Кіровоградської області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась , надала суду заяву , в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач селищний голова [PERSON] надав заяву , в якій проти заявлених вимог не заперечив , просить справу розглядати у її відсутність. Суд, вивчивши подані заяви та матеріали справи , дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина - у вигляді депозитного вкладу в Голованівському відділенні Кіровоградського РУ ЗАТ КБ «Приватбанк». Заповіт не складався, тому вона є спадкоємцем . Позивач пропустив передбачений законом 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, вона вважала, що факт передачі їй договору про депозитний вклад підтверджує те, що вона фактично прийняла спадщину. Відсутність за місцем проживання, юридична неосвідченість позбавили її можливість своєчасно звернутись до нотаріальної контори. Вказану причину суд вважає поважною, а тому позов необхідно задовольнити. Викладене підтверджується матеріалами справи. На підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що відповідач являється батьком її доньки [PERSON] [INFO]. В даний час вона навчається в Уманському національному університеті садівництва на денній формі навчання та є студенткою 2-го курсу. В зв»язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги , яку відповідач добровільно надавати не бажає. Згідно рішення суду відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Так як дитина в даний час навчається, на її утримання потрібні кошти. Батько- інвалід 11 групи , має стабільний дохід , добровільно відмовляється допомагати доньці. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти на період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року . В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність , згоден сплачувати аліменти на навчання доньки . Суд , вивчивши подані заяви та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка є студенткою 2-го курсу денного відділення в Уманському національному університеті садівництва, навчання триватиме з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Відповідач є інвалідом 11 групи, має стабільний дохід, сплачував аліменти до досягнення донькою 18 років. На даний час добровільно надавати допомогу на навчання не бажає. Враховуючи досягнення позивачкою повноліття, виплата аліментів на її утримання припинена. Відповідач має змогу утримувати доньку. Відповідно до ст.. 199 СК України обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач погодився сплачувати аліменти до закінчення навчання доньки. Він і раніше сплачував їй матеріальну допомогу за рішенням суду. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона є студентом 5 курсу денного відділення Одеської національної академії харчових технологій за державним замовленням, навчання триватиме з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року. Проживає від батька окремо. Відповідач працює, отримує доходи від користування земельним паєм, але матеріально не допомагає. Добровільно надати допомогу на навчання не бажає. У відповідності до ст.. 199 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешканця [INFO] , аліменти на її користь на період навчання в розмірі ? всіх його доходів щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до 30.01.2017 року включно. В судове засідання , позивачка не з»явилась надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність , згоден сплачувати аліменти на навчання доньки в розмірі ? всіх видів свого доходу. Суд , вивчивши подані заяви та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка є студентом 5 курсу денного відділення Одеської національної академії харчових технологій за державним замовленням, навчання триватиме з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року. Заявниця проживає в м.Одеса, з батьком не проживає. Відповідач працює але добровільно надавати допомогу на навчання не бажає. Враховуючи досягнення позивачкою повноліття, виплата аліментів на її утримання припинена. Відповідач працює, охоронником РЦЗ смт Голованівськ та одержує середню заробітну плату, у звязку з чим має змогу утримувати доньку. Відповідно до ст.. 199 СК України обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач погодився сплачувати аліменти до закінчення навчання доньки. Він і раніше сплачував їй матеріальну допомогу за рішенням суду. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем з 20.08.1994 року перебувала шлюбі, який вони розірвали 06.11.2002 року . Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення проживає з нею. З 1998 року вона отримувала аліменти на утримання сина згідно рішення суду. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись у Одеському національному політехнічному університеті на денній формі навчання, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Утримує сина лише вона , не працює, знаходиться на пенсії по вислузі років, якої недостатньо, щоб утримувати сина. Вона вважає , що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина студента, адже має постійне місце роботи працюючи в Голованівському районному відділі освіти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Одеському національному політехнічному університеті, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання . В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність , згоден сплачувати аліменти на навчання сина. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд , вивчивши подані заяви та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], який навчається в Одеському національному політехнічному університеті, навчання триватиме з 01.09.2015 року по 31.07.2019 року. [PERSON] з батьком не проживає. Відповідач працює, але добровільно надавати допомогу на навчання не бажає. Враховуючи досягнення сином повноліття, виплата аліментів на його утримання припинена. Відповідач працює в Новосільській НВК школі 1-11 ступенів та одержує заробітну плату, у звязку з чим має змогу утримувати сина. Позивачка не працює , отримує пенсію по вислузі років, їй важко самій утримувати дитину, яка навчається. Відповідно до ст.. 199 СК України обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач погодився сплачувати аліменти до закінчення сином навчання. Він і раніше надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина за рішенням суду. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1996 року по 24.10.2001 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення проживає біля неї. На даний час він є студентом 1 курсу факультету фізичного виховання Уманського педагогічного університету ім.. П.Тичини, контрактної форми навчання. Їх спільний син є єдиною дитиною . Добровільно надати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на весь період навчання в розмірі 600 грн, щомісячно , тобто по 30.06.2019 року . В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність , згоден сплачувати аліменти на навчання сина . Суд , вивчивши подані заяви та матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком сина [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки. На даний час він є студентом 1 курсу факультету фізичного виховання Уманського Педагогічного університету ім.. П.Тичини, контрактної форми навчання. Відповідно до ст.. 199 СК України обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина , які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач погодився сплачувати аліменти до закінчення навчання сина. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 21.11.2008 року, який був зареєстрований відділом РАЦС Голованівського РУЮ, актовий запис №62. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку Анну [INFO], яка проживає разом з нею і надалі залишиться проживати біля неї. Однією сім»єю вони проживали до квітеня 2015 року . Причиною розлучення є те, що між ними часто виникали сварки та непорозуміння . Шлюб існує формально, на примирення між ними не згодна . Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.11.2008 року відділом РАЦС Голованівського РУЮ, актовий запис №62. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Глобенко». В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд шлюб розірвати . Відповідач в судове засідання не з»явився , надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши подані заяви та матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.11.2008 року, який зареєстрований в 21.11.2008 року відділом РАЦС Голованівського РУЮ, актовий запис №62. Від шлюбу мають доньку Анну [INFO], яка проживає разом позивачкою. Наміру зберегти сім»ю у них немає. Спору відносно поділу майна між ними також немає. Сторони разом не проживають з квітня 2015 року. Шлюб існує формально, тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Глобенко». Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою мотивуючи її тим, що від шлюбу з відповідачем вона має доньку Дар*ю, [INFO]. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. [PERSON] добровільно бере участь в наданні матеріальної допомоги дитині, але це відбувається нерегулярно і недостатньо. Просила стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 700 гривень. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в установленому законом порядку, оскільки на утриманні має ще одну дитину і дружину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В суді встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] Дар*ю Євгеніївну, [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний і донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки, але нерегулярно і недостатньо.Відповідач офіційно працює в ПрАТ «Райз-Максимко» на посаді водія автотранспортних засобів, на даний час має на утриманні ще одну дитину – [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON], яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому з урахуванням стану здоров*я та матеріального становища сторін та дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 400(чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2013 року і до повноліття дитини. Позивачка не надала суду доказів, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, а тому їй необхідно відмовити в останній частині позову, за його необгрунтованістю..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] у зв'язку із тим, що вона не мешкає в квартирі більше 6 місяців без поважної причини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 07.04.1989 року [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS], яка згідно ордеру належить [PERSON] на праві приватної власності. З 1992 року відповідачка [PERSON] у вказаній квартирі не проживає. Оскільки вона з 1992 року не мешкає в квартирі без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Одночасно просила розглянути справу у відсутності відповідача, у зв'язку із його повторною неявкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності відповідачки. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до копії ордеру №009611-КО від 20.01.1989 року, виданого ККП КК «Західна» [PERSON] із сім'єю складом із чотирьох осіб, надано право вселення у квартиру [ADDRESS]. Відповідно до особового рахунку [NUMBER], [PERSON], 1973 року народження, зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 07.04.1989 року. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачка [PERSON] з 1992 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, а відповідно втратила право користування нею, в зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом якого вона звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме, необхідно визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі Цивільного кодексу України, ст.71, ст.72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою\~[ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою\~[ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований також її син [PERSON], [INFO], який фактично у вказаній квартирі не проживає з 2002 року за комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі не має. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа: Благовіщенська міська рада подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу (а.с. 6-7) [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки Благовіщенської міської ради ради Благовіщенського району Кіровоградської області № 3352 від 28.09.2018 року, що в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. Факт не проживання відповідача підтверджується свідченням сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 19.09.2018, , про те, що [PERSON] дійсно з 2002 року не проживає за зазначеною адресою. Оскільки в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрований відповідач, позивачка не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами\~ст. 71 Житлового кодексу України\~встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved