Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи із 12 серпня 2021 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12 липня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом із нею . У зв`язку із погіршенням відносин у сім`ї, рішенням суду шлюб між ними розірвано. На даний час, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв`язку із чим позбавлена можливості працювати та забезпечувати матеріальні потреби самостійно. При цьому, відповідач не надає їй жодної матеріальної допомоги. За вказаних обставин, покликаючись на те, що відповідач є працездатною особою молодого віку, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання матері його дитини, тобто її користь, до досягнення дитиною трьохрічного віку у сумі 3000 гривень, щомісячно. З цих підстав просила позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Дячук С.І. позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі в сумі 3000 гривень, оскільки розмір його доходів є незначним, крім цього, він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. За вказаних обставин просив стягувати із нього аліменти на утримання колишньої дружини у сумі 1000 гривень, щомісячно. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 12 липня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 липня 2018 року Калагарівською сільською радою Гусятинського району, Тернопільської області. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №245 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яким 30 січня 2020 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №607/9525/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Судом установлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] зареєстрована та проживає разом із позивачкою та відповідачем за адресою: [ADDRESS] . 16 липня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/10387/21, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином,\~сімейним законодавством\~передбачено право\~дружини (матері\~дитини)\~на утримання\~чоловіком (батьком\~дитини)\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку незалежно\~від того\~чи вона\~працює та\~незалежно від\~її матеріального\~становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Надання суду доказів того що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх заперечень щодо заявленого позивачкою розміру аліментів на її утримання, відповідачем [PERSON] надано наказ №2 від 01 вересня 2021 року, виданий Фермерським господарством «Дідик-2012», згідно якого [PERSON] прийнятий на роботу різноробочим з 01 вересня 2021 року на 0,50 ставки з місячним окладом 3000 гривень. Аналізуючи в\~сукупності викладені\~обставини і\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~положення закону,\~якими вони\~регулюються, беручи до уваги, те, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв`язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати, враховуючи розмір доходів відповідача, а також те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивачка аліментів на її утримання у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial