Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка - [PERSON], 13.04.2013року народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, з часу подачі заяви до суду та до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 13.04.2013р. в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. починаючи стягнення з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги в уточненому вигляді визнав, просив призначити аліменти у розмірі 1000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 174\~і\~175\~цього Кодексу. Згідно ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Болехівського міського суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.6-7). Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], 13.04.2013року народження (а.с.5), яка проживає та знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Долинської міської ради Івано-Франківської області від 24.03.2017року (а.с.8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 21.03.2017року вбачається, що позивачка самостійно виховує доньку, оскільки шлюб з чоловіком розірваний (а.с.9). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями\~ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує, те, стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей; те, що відповідач являється фізично здоровим молодим чоловіком, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. І тому, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 31 березня 2017 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Згідно із ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави та 400,00 грн. на користь позивачки витрат за правову допомогу. На підставі, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved