Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 04 травня 2007 року у відділі РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через те, що відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, мало уваги приділяє вихованню дітей, що призвело до припинення шлюбних відносин. В зв'язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивачка - [PERSON] в своїх поясненнях суду, свій позов підтримала повністю, просить суд задовольнити його з підстав викладених в позовній заяві. Пояснивши суду, що з відповідачем не проживає з травня 2015 року, на примирення категорично не згодна, оскільки воно є неможливим. Спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітніх доньок у них не має. Просить залишити їй шлюбне прізвище. У відкрите судове засідання відповідач - [PERSON]не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач - [PERSON], надіслав до суду заяву від 01 жовтня 2015 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю, часу на примирення не потрібно (а.с. 21). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 04 травня 2007 року (а.с. 4). Від цього шлюбу, сторони мають спільних дітей - доньок: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6,7). В ході судового засідання позивачка зазначила, що спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітніх дітей у неї з відповідачем на сьогоднішній день немає. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати подружні відносини, надання строку для примирення не потребують, у них виникають постійні непорозуміння, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки - [PERSON], відповідача - [PERSON]та інтересам їх малолітніх дітей. Задовольняючи позовні вимоги позивачки - [PERSON] до відповідача - [PERSON], про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1-2). На підставі викладеного,

Outcome: approved