Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що за адресою: вул. Центральна /раніше - Леніна/, 132, смт. Бородянка Київської області. На підставі вказаного рішення суду вона отримала [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який підтверджує її право власності на зазначений будинок, загальною площею 33,3 кв.м., а також [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо погашення права власності на будинковолодіння, площею 26,2 кв.м., за зазначеною адресою, у зв»язку із знищенням об»єкта нерухомого майна. 08 листопада 2016 року [PERSON], маючи намір посвідчити договір дарування зазначеного будинковолодіння, звернулась до приватного нотаріуса, який пояснив про необхідність надання додаткових документів, у зв»язку з чим вона /позивачка/ звернулась до державних реєстраторів Бородянської селищної ради. Того ж дня, 08 листопада 2016 року, Державним реєстратором, на підставі заяви [PERSON], було сформовано та видано позивачці довідку Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта, з якої з»ясувалося, що Бородянською районною державною нотаріальною конторою Київської області було накладено арешт на вищевказане будинковолодіння, і підставою обтяження слугував договір довічного утримання від 11 травня 1978 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1068. Для зняття арешту вона /позивачка/ звернулась до Бородянської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус їй повідомив, що для цього необхідно мати відповідне рішення суду. Оскільки вказаний договір, відповідно до відмітки на ньому Київського міжміського БТІ, є погашеним, 19 червня 1984 року [PERSON] померла, спадщину після її смерті прийняла її дочка [PERSON], але при видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 1985 року на даний будинок, нотаріус помилково не зняв накладений арешт, в подальшому [PERSON] продала це будинок, площею 26,2 кв.м. колгоспу ім.Леніна, уклавши відповідний договір купівлі-продажу від 23 липня 1985 року, колгосп ім.Леніна, в свою чергу, також продав даний будинок її /позивачки/ чоловіку [PERSON], який помер, і, право власності на вказане будинковолодіння було визнано на підставі вищевказаного рішення Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за нею /позивачкою/, на даний час вона /[PERSON]О./ не може вільно розпорядитися цим майном, тому просила заборону, внесену Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 на підставі договору довічного утримання від 12 травня 1978 року на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, скасувати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач Бородянська районна державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за позивачкою [PERSON], як спадкоємицею за законом після смерті 05 вересня 2004 року чоловіка [PERSON], визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами № 132, що по вул. Центральна /раніше - Леніна/ в смт. Бородянка Київської області, а також погашено (припинено) право власності на будинковолодіння за цією ж адресою, що було зареєстроване за колгоспом ім.Леніна на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 23 липня 1985 року Бородянською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2773 /а.с.8-10/. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта, на будинковолодіння за вказаною адресою Бородянською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 11 травня 1978 року було накладено заборону, яка внесена Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 /а.с.31-33/. З копії інвентаризаційної справи на зазначене будинковолодіння вбачається, що це будинковолодіння на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого згідно рішення виконкому Бородянської селищної ради № 21 від 28 листопада 1958 року, належало [PERSON] 11 травня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який відповідно до відмітки Київського міжміського БТІ, є погашеним. 19 червня 1984 року [PERSON] померла і спадщину після її смерті прийняла її донька [PERSON], але при видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 1985 року, державний нотаріус не зняв заборону на спадковий будинок. 23 липня 1985 року [PERSON], уклавши відповідний договір купівлі-продажу, продала успадкований зазначений будинок колгоспу ім. Леніна /а.с.16-30/. 29 липня 1985 року спірний будинок, належний колгоспу ім. Леніна, придбав чоловік позивачки [PERSON] /а.с.34/. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, оскільки на даний час власницею зазначеного будинковолодіння є позивачка і існуюче обтяження спричиняє труднощі останній вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, крім того заборона накладена на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, право власності на який є погашеним, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, заборону, внесену Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 на підставі договору довічного утримання від 12 травня 1978 року на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, скасувати.

Outcome: approved