Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 29 грудня 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З моменту укладення шлюбу життя у них з відповідачем не склалося, відповідач більшу частину часу перебував у Турецькій республіці, вона самостійно виховувала доньку та фінансово забезпечувала їх сім'ю. Оскільки з липня 2014 року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між нами фактично припинилися. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою у м. Дніпропетровськ та очікує народження позашлюбної дитини. На сьогоднішній день їх спільна дитина проживає разом із нею, вона самостійно її утримує та виховує. Відповідач ухиляється від обов'язків щодо утримання дитини. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2009 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3612, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом РАЦСу Шевченківського РУЮ у м. Києві. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в липні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Відповідач не цікавиться життям доньки, не бере участь у її вихованні та розвитку, не надає коштів на її утримання. Доказів щодо зворотного суду надано не було. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved