Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади у особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтував тим, що після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , позивачка дізналася про те, що спадковий житловий будинок не зареєстровано за померлою належним чином, у зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку відсутня можливість вирішення питання про набуття права власності на спадкове майно, позивач звернувся до суду з позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явився, її представник - адвокат Завгородня В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу в їх відсутність, про що надала відповідну заяву. Представник відповідача - Територіальної громади у особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. До суду надійшла заява відповідача в якій вони не заперечують проти задоволення позову, просять розглянути справу за їх відсутність. Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т. М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в їх відсутність, а також копію спадкової справи. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.05.2020 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 636. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту складеного 20.06.1996 року [PERSON] , засвідченого Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізькій області, реєстровий №77, все своє майно, в тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вона заповідала позивачці [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та матір`ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 28.12.1961 року виданим Мар`ївською сільською радою В-Хортицького району Запорізької області. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 19.09.1981 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 12.06.1998 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, після повторної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до матеріалів спадкової справи № 58/2020, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., вбачається, що спадщину за заповітом, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла позивачка [PERSON] , про що нею складено відповідну заяву. Інші особи за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звератлись. Згідно з відомостями, вказаними довідці Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №0114/01-06 від 09.03.2021 року [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживала позивачка [PERSON] та інші члени родини: [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук), [PERSON] (правнук), [PERSON] (правнук), [PERSON] (правнук), [PERSON] (прввнука). Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області надано засвідчені копії з книг погосподарського обліку (погосподарських книг), з яких вбачається, що [PERSON] дійсно значилася головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . При оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що документи, подані для вчинення нотаріальної дії, не відповідають законодавству України. Так, відповідно до постанови приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. від 16.03.2021 року №221/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки правовстановлюючі документи на будинок нотаріусу надані не були. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , який в установленому законом порядку прийняв спадщину. За змістом п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до записів в книзі погосподарського обліку, що ведеться Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області спадкодавиця [PERSON] значиться головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачці [PERSON] , а у позасудовому порядку вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері, з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved