Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 04 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . При реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище [PERSON] . В період спільного проживання у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , яка проживає з нею. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужило непорозуміння між ними і несумісність характерів, різні погляди на життя. За таких обставин їх шлюб на даний час носить формальний характер, вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, більше чотирьох років спільно не проживають і подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] . Доньку залишити для проживання з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , а також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, примирення не бажає. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив суд слухати справу у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 04 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачкою судових витрат у виді судового збору в розмірі 908 грн. підтверджено квитанцією від №0.0.2306267006.1 від 18.10.2021 року (а.с.1), а витрат на правову допомогу квитанцією №0.0.2306272495.1 від 18.10.2021 року (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному об`ємі, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1508,00 грн. На підставі ст.ст.24, 84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved