Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду в вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 20.01.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Київська Русь» Феодосійське відділення №1 укладено договір №7112-45.12 банківського вкладу в національній валюті «Новорічні свята 2014», згідно з умовами якого вкладник надав, а банк прийняв від вкладника на зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу в сумі 220 000 гривень. Термін повернення вкладу - 22.04.2014 року. Для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок [NUMBER] в день підписання договору. Розмір процентів по вкладу залежить від строку перебування вкладу на рахунку та встановлюється наступним чином у період з 1-го по 30-й день - 18 % річних, з 31-го дня до 60-й день - 17 % річних, з 61-го дня по 22.04.2014 року - 16 % річних. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування йому на відкритий у банку рахунок [NUMBER]. По закінченню терміну дії договору позивачка звернулась до Феодосійського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь», однак відділення було закрите і не працювало. Жодних письмових повідомлень про закриття/припинення діяльності відділення на адресу позивачки з боку відповідача не надходило. 23.05.2014 року позивачка звернулась до головного офісу відповідача у м. Києві з вимогою про повернення вкладу та несплачених відсотків за час користування вкладом, однак жодних пояснень із зазначенням причин їй банком надано не було, банківський вклад не повернуто. 02.06.2014 року і 27.06.2014 року [PERSON] направляла поштою на ім»я голови правління ПАТ «Банк «Київська Русь» заяви про повернення банківського вкладу та відсотків, однак відповіді не отримала. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь банківський вклад в розмірі 220 000 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20.01.2014 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено договір №7112-45.12 банківського вкладу в національній валюті «Новорічні свята 2014», за умовами якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 220 000 гривень. Термін повернення вкладу - 22.04.2015 року. Для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок [NUMBER] в день підписання договору. Розмір процентів по вкладу залежить від строку перебування вкладу на рахунку та встановлюється наступним чином: з 1-го по 30-й день - 18 % річних, з 31-го дня до 60-й день - 17 % річних, з 61-го дня по 22.04.2014 року - 16 % річних. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування йому на відкритий у банку рахунок [NUMBER] (а.с.10 - копія договору). 20.01.2014 року позивачка внесла на рахунок в банку відповідно до умов договору 220 000 гривень, що підтверджується копією квитанції №8213 від 20.01.2014 року (а.с.69). 02.06.2014 року та 27.06.2014 року [PERSON] зверталась до ПАТ «Банк «Київська Русь» із заявами про повернення банківського вкладу та відсотків (а.с. 7, 9 - копії заяв). Однак, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, [PERSON] відповіді на заяви з банку не отримала. Грошові кошти за банківським вкладом позивачці не повернуто. В своїх письмових запереченнях від 31.03.2015 року (а.с.98) ПАТ «Банк «Київська Русь» зазначає, що з позовом [PERSON] не погоджується, та повідомляє, що постановою №190 від 19.03.2015 року правління Національного Банку України ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних. 19.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. Оскільки відповідач не повернув [PERSON] грошові кошти за вкладом, ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за рішенням суду. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: approved