Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до Олешківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,97 га, що знаходиться на території Олешківської сільської ради Снятинського району, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, належали її бабусі [PERSON]. Свої вимоги\~ позивачка мотивувала тим, що 19.09.1997 р. її бабуся [PERSON]\~ померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,97 га, розташованої на території Олешківської сільської ради в межах земельної ділянки №0361, на яку на підставі рішення Олешківської сільської ради від 22.02.2001р. Олешківською сільською радою 14.03.2001р. був виданий Державний акт ІІІ-ІФ №032185, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185, єдиним спадкоємцем за законом після смерті бабусі є її онука, позивачка по справі [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,97 га, що знаходиться на території Олешківської сільської ради Снятинського району в межах земельної ділянки №0361, на яку Олешківською сільською радою 14.03.2001р. був виданий Державний акт ІІІ-ІФ №032185, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185, і яка належала бабусі позивачки [PERSON], оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON]. Позивачка вступила в управління спадковим майном після смерті бабусі, користується земельною ділянкою (паєм), що належав останній з часу її смерті по даний час, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому позивачка звернулася у суд і з даним позовом, яким просила визнати за нею [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,97 га, що знаходиться на території Олешківської сільської ради Снятинського району в межах земельної ділянки №0361, яка на підставі Державного акту ІІІ-ІФ №032185, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185 належала її бабусі [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі позивачки та її представника. Голова Олешківської сільської ради [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт ІІІ-ІФ №032185, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Олешківської сільської ради №1083 від 27.12.2017р.; Постанову Снятинської РДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії №522/02-31 від 20.02.2018р. приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або\~ не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,97 га, що знаходиться на території Олешківської сільської ради Снятинського району в межах земельної ділянки №0361, яка на підставі Державного акту ІІІ-ІФ №032185, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185 належала її бабусі [PERSON]. На\~ підставі\~ наведеного,\~ ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved