Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви вказала, що її батько [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, відповідно до якого заповів їй Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Сквирським РВ ДРАЦС ГТУ юстиції у Київській області 25.01.2018 року. Після смерті - [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на майно, яке складається з: -Земельної ділянки площею 4,0602 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серія [NUMBER] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, та прийняла спадкове майно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в заповіті опис спадкового майна (площа 2,0301 га) не співпадає з описом (площею 4,0602 га), зазначеним в Державному акті Серія [NUMBER] , виданому 21.08.2008 року Управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі та порекомендував звернутися до суду. Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/2171/18 від 29.11.2018 року за позивачкою вже раніше визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0735 га. Окрім позивачки є ще спадкоємець першої черги [PERSON] , який Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кривошиїнської сільської ради, яка належала [PERSON] оформив. Тому на підставі вищевикладеного позивачка просить суд: Визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 4,0602 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] Позивачка [PERSON] та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивачки звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в їх відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має та просить суд не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.28). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що 14.07.2014 року - [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, за реєстровим номером 156, відповідно до якого Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів позивачці по справі - [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Сквирським РВ ДРАЦС ГТУ юстиції у Київській області 25.01.2018 року (а.с.12). Після смерті - [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на майно, яке складається з: -Земельної ділянки площею 4,0602 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія [NUMBER] (а.с.8). -17.05.1985 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується штампом в Паспорті позивачки Серія [NUMBER] (а.с. 4 зворотня сторона). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, та прийняла спадкове майно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Нотаріус відмовив позивачці у видачі Свідоцтва на право на спадщину, оскільки в заповіті опис спадкового майна (площа 2,0301 га) не співпадає з описом (площею 4,0602 га), зазначеним в державному акті Серія [NUMBER] , виданому 21.08.2008 року Управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі та порекомендував звернутися до суду, що підтверджується Листом приватного нотаріуса Сквирського районного нотаріального округу Київської області Климчук Л.П. № 225/02-14 (а.с.17). Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/2171/18 від 29.11.2018 року за позивачкою вже раніше визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0735 га. Окрім позивачки є ще спадкоємець першої черги [PERSON] , який Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кривошиїнської сільської ради, яка належала [PERSON] оформив, що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області у справі №376/24/19/18 від 10.10.2018 року (а.с.26,26,27). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті батька - [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах є неточності, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved