Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачка звернувшись із даним позовом, посилається на те, що відповідач по справі, [PERSON], згідно свідоцтва про народження дитини є батьком [PERSON],[INFO]. 30 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, місцем проживання дитини за рішенням суду визначено місце проживання її матері - позивачки. З часу припинення сумісного проживання і на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні дитини, взагалі не цікавиться її життям, жодного разу її не відвідав, не спілкувався з нею, не телефонував, не піклується про стан її здоров'я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи, тобто не виявив жодного бажання, щоб приймати участь у її вихованні, в тому числі не допомагає матеріально. Зазначає, що рішенням Тлумацького районного суду від 04 листопада 2014 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання зазначеної дочки, однак, виконавчий лист позивачка не пред'являла до виконання, оскільки платник обіцяв добровільно сплачувати аліменти. Сплативши 600 грн., відповідач більше грошей не надавав. Просить суд виходячи із зазначених вище обставин позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. У судове засідання позивач не з»явилася, натомість подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги просить задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач, будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження [PERSON], серія [NUMBER] виданого виконкомом Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 16 квітня 2014 року, відповідач [PERSON] являється батьком вищевказаної неповнолітньої дитини. Згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2014 року (справа 353/1249/14-ц) присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Рішенням Тлумацького районного суду від 30 червня 2015 року (справа 353/562/15-ц), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». На даний час неповнолітня дитина сторін проживає разом із матір»ю, що підтверджується довідкою виданою Жуківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області 05 травня 2017 року за № 551. Із довідки-подання виданої Жуківським дошкільним навчальним закладом (садок) «Дзвіночок» Тлумацького району Івано-Франківської області видно, що вихованням [PERSON], яка відвідує вищевказаний дошкільний заклад, займається мати, батько вихованням дочки не займається, в дошкільному навчальному закладі жодного разу не був. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27 липня 2017 року виконкомом Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, вбачається, що позивачка 27 липня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 5, у зв'язку з чим дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов за адресою проживання позивачки та її малолітньої дочки [PERSON] ([ADDRESS]) від 05 травня 2017 року матеріально-побутові умови проживання позивача задовільні. Також у даному документі зазначено, що батько дитину не провідує, участі в її вихованні та утриманні не бере. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, викладені позивачкою в позовній заяві. Висновок органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що батько не спілкується з нею, не надає їй матеріальної чи будь-якої іншої допомоги, що є ухилянням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина. В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов'язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На думку суду вказані докази дають підстави вважати, що відповідач повністю нехтує своїми батьківськими обов'язками по піклуванню над дитиною, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про її фізичний та духовний розвиток, а тому може бути позбавлений батьківських прав. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166, 180-182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved