Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом,в якому вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.09.1993 року згідно рішення виконкому Жмеринської міської ради №1104 від 15.09.1993 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]; вказане свідоцтво зареєстроване 16.09.1993 році в КП «ВООБТІ» і виготовлений технічний паспорт (а.с.13,14-18,19). [PERSON] помер [INFO] року в м. Жмеринці (а.с.12) і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири, яку позивачка прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована в цій квартирі, та продовжує проживати та бути зареєстрованою (а.с.20,39). [PERSON], дружина покійного і мати позивачки, відмовилась від спадщини після смерті [PERSON], шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини (спадкова справа №64/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON]), а [PERSON], син покійного і брат позивачки, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, письмової заяви про прийняття та відмову від спадщини до нотконтори не подавав. Позивачка звернулася до Жмеринської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їм 01.10.2014 року за №1944/02-31 видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що знаходиться [ADDRESS], належну її батькові [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з відсутністю відомостей про належність цього нерухомого майна спадкодавцеві, тобто не визначена частка у спільній сумісній власності на квартиру (а.с.21). У зв'язку з цим позивачка просить визначити, що - частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] року, у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і частка кожного становить 1/3; частка померлого [INFO] року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду письмову заяви з проханням розглянути справу без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON], [PERSON] судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі; не заперечують проти задоволення заявленого позову. Представник Жмеринської міської ради Вінницької області Кудіна С.А. в судове засідання не з'явилась, але надала заяву проте, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, а також просить розглянути справу без її участі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Норма ч.1 ст. 355 ЦК України прописує, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до абз.2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. На цей час таке виділення (визначення) не може бути зроблено, у зв'язку з тим, що в зазначеній квартирі один з власників, а саме [PERSON] помер [INFO] року. Враховуючи те, що між співвласниками спірної квартири не було встановлено домовленості щодо розміру часток, суд виходячи із рівності часток кожного співвласника і вважає можливим визначити, що частка [PERSON], [PERSON] та померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS], є рівними і частка кожного становить 1/3. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved