Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 24.11.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.12.2006 року, актовий запис №591, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком зазначений [PERSON], актовий запис №110. Через відсутність домовленості між сторонами щодо порядку добровільного утримання сина [PERSON], [INFO], рішенням Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2004 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина на користь позивачки [PERSON] у розмірі 100,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 15.11.2004 року до повноліття дитини, про що 03.07.2006 року було видано виконавчий лист №2-2373/04. Після одруження з [PERSON] 29.07.2017 року, позивачка змінила прізвище з «Кріпінєвич» на «Коломієць», актовий запис №454, зроблений Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON] не проживає з 2004 року, з цього часу виховує та утримує сина самостійно, відповідач додаткової матеріальної допомоги сину не надає. Оскільки на теперішній час збільшились витрати на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], так як збільшились потреби сина в одязі, продуктах харчування, витрат на навчання, розвиток та інше, а також враховуючи збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину, тому позивачка просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 1/4 частину від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] з 24.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, актовий запис №591, зроблений 13.12.2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком зазначений [PERSON], актовий запис №110. Рішенням Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2004 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON] у розмірі 100,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 15.11.2004 року до повноліття дитини, про що 03.07.2006 року було видано виконавчий лист №2-2373/04. Згідно зі\~ст.\~181\~СК України,\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вимоги законодавства, зокрема про достатність аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, граничний розмір, за яким сума аліментів не може бути меншою, аніж 1/2 частина від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також відсутність будь-яких обставин, що перешкоджають сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому суд вважає в інтересах дитини збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], на користь позивачки [PERSON] до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судові витрати по справі у сумі 704,80 гривень, на користь держави.

Outcome: approved