Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2007 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 25 червня 2007 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так в 2017 році збільшилася мінімальна заробітна плата, збільшився прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць. Тому сума аліментів, присуджена рішенням Калинівського районного суду від 19.06.2008 року в розмірі 1/4 частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць є явно меншою, ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивачка зазначає, що на даний час така сума аліментів є мізерною і вона не може на них забезпечувати дочку в повній мірі усім необхідним для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. А відповідач в добровільному порядку не надає кошти в належному розмірі на утримання дочки. За вказаних обставин звернулась в суд з даним позовом. Позивачка [PERSON], в підготовче судове засідання не зявилась, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву від 22.03.2018 року, в якій просить розгляд по справі проводити за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так судом встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2007 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 25 червня 2007 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В 2017 році збільшилася мінімальна заробітна плата, збільшився прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць. Тому сума аліментів, присуджена рішенням Калинівського районного суду від 19.06.2008 року в розмірі 1/4 частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць є явно меншою, ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач працездатний, має достатній дохід, а тому є матеріально забезпечений і має змогу надавати на утримання дочки аліменти в більшому розмірі, ніж 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак не бажає цього робити. Матеріальне становище позивачки на даний час дуже скрутне, неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 209 від 19.02.2018 року, виданою Сальницькою сільською радою Калинівського району Вінницької області. Сторони добровільно домовитися про спільне утримання неповнолітньої дитини не змогли. Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Згідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи зміни до Сімейного кодексу України від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави 704,80 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved