Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом , мотивує вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після укладення шлюбу її прізвище змінено на [PERSON]. Як спадкоємицею нею подано заяву до Третьої Сумської нотаріальної контори м. Суми , про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19.03.2012 року. За життя її батько був власником квартири [ADDRESS]. Про смерть батька їй стало відомо з телефонної розмови зі слідчим Зарічного районного відділу внутрішніх справ м. Суми. В день смерті батька їй також стало відомо від [PERSON], що батько перед смертю 23.01.2012 року подарував їй квартиру за адресою [ADDRESS] власником якої він був. Вважає, що дана угода дарування квартири є недійсною в силу приписів ч. 1 ст. 225 ЦК України, так як в останні роки свого життя її батько страждав на хронічну психічну хворобу, перебував на обліку в Сумському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2008 року з діагнозом шизофренія, тому за станом здоров'я не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, просить суд визнати договір дарування квартири недійсним. У судовому засіданні позивачка і її представник вимоги підтримали. Відповідачка з позовом не згодна зазначає, що з [PERSON] її познайомила подруга, останній потребував сторонньої допомоги, був у жахливому стані на протязі року вона за ним доглядала і в знак подяки він їй подарував спірну квартиру, під час укладення договору він все розумів, писав заяву на ім'я нотаріуса, цікавився наслідками укладення договору дарування, даний договір дарування є не що інше як свідомий прояв волі власника відносно свого майна, просить суд відмовити в задоволенні вимог. Третя особа [PERSON] не погоджується з позовом, зазначає, що вона являється добросовісним набувачем майна, просить відмовити в задоволенні вимог. Третя Сумська державна Нотаріальна контора просить суд розглядати справу без їх участі. Суд заслухавши сторони по справі свідків, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового розгляду, що [PERSON], був власником квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON], помер. 23 січня 2012 року [PERSON] подарував квартиру [ADDRESS] [PERSON], дані обставини не оспорюються сторонами і в судовому засіданні підтверджуються письмовими доказами Т-1 а.с.7,10,11,67. В подальшому [PERSON] уклала договір купівлі - продажу даної квартири з [PERSON] , матеріали справи а.с.25. Позивачка [PERSON] як донька померлого в обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що її батько на час укладення договору дарування квартири перебував у безпорадному стані, страждав на психічне захворювання, лікувався з приводу даного захворювання і на час укладення угоди не міг усвідомлювати свої дії і керуватися ними з цих підстав просить визнати даний договір недійсним, однак суд не може погодитись з позивачкою оскільки по справі проведено дві посмертні судово-психіатричні експертизи, одна виконана відповідно до ухвали суду від 03 серпня 2012 року експертами КЗ Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру м. Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012 року, друга відповідно до ухвали суду від 04 лютого2014 року експертами Українського НДІ соціальної і судової психіатрії та наркології за №13 від 01.08.2014 року. Відповідно до «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 жовтня 2001 року за №397 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 року за №2196507, п.14 зазначено, що в експертизі відсутня інстанційність. У разі розходження думок між експертами однієї комісії, у разі розходження висновків первинної та повторної експертиз жоден із висновків не має заздалегідь установленої сили. В зв'язку з чим суд вважає за необхідне як один із доказів надати перевагу і взяти до уваги висновок Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру м. Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012 року, оскільки даний висновок ґрунтується на дослідженні всієї медичної документації відносно [PERSON], висвітлює медичні аспекти хвороб і хворобливого стану [PERSON] як вимагає того «Порядок проведення судово-психіатричної експертизи» затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 жовтня 2001 року за №397 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 року за №2196507, що не можливо стверджувати про експертний висновок Українського НДІ соціальної і судової психіатрії та наркології за №13 від 01.08.2014 року, відповідно до якого висновок обґрунтовується на частковій медичній документації , без врахування меддокументації за період лікування [PERSON] з 18.02.2008 року по 03.03.2008 року, експертами Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру м. Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012 року, дана мед документація досліджувалась а.с.152, крім того у висновку експертів за №13 від 01.08.2014 року фактично частково надано оцінку доказів, чим перебрано повноваження які відносяться лише до компетенції суду Т-2 а.с.85. Також заслуговують на увагу пояснення свідка приватного нотаріуса [PERSON] яка суду пояснила, що під час неодноразового спілкування з [PERSON], жодних сумнівів з приводу не розуміння своїх дій пов'язаних з даруванням майна і не розуміння їх значення нею не виявлено, навпаки сам [PERSON], в її присутності склав заяву на її імя Т-1 а.с.136 в якій зазначав, що має наміри подарувати житло відповідачці, він вільно спілкувався з нею на різні теми і вона встановила, що [PERSON] був всебічно розвинутою людиною. До пояснень свідків запропонованих як позивачем так і відповідачем суд відноситься критично , оскільки вони голослівні, ґрунтуються на припущеннях, на чутках, жоден з них не міг пояснити з посиланням на письмові докази, які-б дійсно відображали хворобливий стан [PERSON] чим він хворів, коли лікувався, чи дійсно вилікувався після лікування. За таких обставин у суду відсутні правові підстави визнавати і заповіт і договір дарування недійсними.

Outcome: dismissed