overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 09.07.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Однак спільне подружнє життя не склалося і 13.05.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні доньки ніякої участі не приймає та матеріальної допомоги на утримання її не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує дохід. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 08.05.2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію довідки про склад сім'ї (а.с.2), з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), відповідно до якого відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно якого сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 12.08.2005 року перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Однак спільне подружнє життя не склалося і вже два роки як подружжя мешкає окремо один від одного. Дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні сина ніякої участі не приймає та матеріальної допомоги на утримання його не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує постійний дохід. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 12.05.2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.3), відповідно до якого сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), відповідно до якого відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.5), з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 12 листопада 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Однак спільне подружнє життя не склалося і 27 квітня 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки хоча і надає, однак в недостатньому розмірі. Тому позивачка прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач надав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.2), відповідно до якого батьком неповнолітньої [PERSON] зазначено відповідача по справі, копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3), згідно якого шлюб між позивачкою та відповідачем дійсно розірвано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 13.02.2010 року по 20.07.2012 року перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі. Однак спільне подружнє життя не склалося і 20.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні сина ніякої участі не приймає та матеріальної допомоги на утримання його не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує дохід. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 27.02.2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.07.2012 року (а.с.3), згідно якого шлюб між подружжям розірвано, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), відповідно до якого відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.5), з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 13.07.2001 року по 23.02.2010 року перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Однак спільне подружнє життя не склалося і 12.02.2010 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні сина ніякої участі не приймає та матеріальної допомоги на утримання його не надає. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 16.04.2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), відповідно до якого відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], копію рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2010 року (а.с.5), згідно якого шлюб між подружжям розірвано, копію довідки про склад сім'ї (а.с.5), з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 14 листопада 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей [PERSON] Єлізавету Сергіївну, [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Діти постійно проживають разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач хоч і надає матеріальну допомогу, однак в недостатньому розмірі, яка необхідна для нормального матеріального забезпечення всім необхідним дітей. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 08.09.2016 року. В судове засідання позивачка надала суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі по ? частини на кожну дитину та просить справу слухати без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін по справі, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.2), згідно якого сторони по справі дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дітей (а.с.3,4), відповідно до якого батьком неповнолітніх [PERSON], [PERSON] зазначено відповідача по справі, довідку про склад сімї (а.с.5), з якої вбачається, що діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 19 лютого 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Однак спільне подружнє життя не склалося і 07.11.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні доньки ніякої участі не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Позивачка надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати без її участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, заяв та клопотань про перенесення справи суду не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, з винесенням заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), відповідно до якого батьком дитини вказаний відповідач по справі, копію рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2013 року (а.с.7), з якого вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, копію довідки про склад сім'ї (а.с.8), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 26 травня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує дохід. Прохала судовим рішенням стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 35 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, розпочинаючи стягнення з 17.10.2016 року. В судове засідання позивачка надала суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача та просить справу слухати без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку визнає та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін по справі, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно якого сторони по справі дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), відповідно до якого батьком неповнолітньої [PERSON] зазначено відповідача по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючого на України з 27 вересня 1991 року, держава-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно положень ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № 008799 на трьох осіб на право заняття приміщення, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В 1995 році позивач та відповідач розірвали шлюб, з того часу [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі. У звязку з чим, позивачка просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 123 у буд. №7 по вул. Гарібальді в м. Харкові. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, просили вимоги задовольнити. Відповідач та представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені, відповідно до положень ст. 74 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із ордеру на житлове приміщення №008799, який виданий на підставі РИК №146 від 05.05.1987 року, на [PERSON] та членів його родини: [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) на право користування квартирою №123 по вул. Гарібальді, 7 в м. Харкові. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України: [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі з 15.01.2002 року, що також підтверджується довідкою ОЖК Контакт №148 від 04.03.2016 року. У актах, завірених посадовою особою ОЖК Контакт, вказано, що [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 25.11.1996 року. Надані докази, що підтверджують наявність заборгованості по сплаті за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 №5464-X (далі ЖК), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно положень ч.3 ст.156 ЖК члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. На підставі наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просив шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання сторони не зявились: позивачка просила справу розглядати без її участі, відповідач про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов у визначений в ухвалі про відкриття провадження термін не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 вересня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, з 2013 року вони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved