Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.1978 року належить будинок [ADDRESS]. У зазначеному будинку з 25.11.2008 року зареєстрований [PERSON] Але з 10.01.2009 року та по теперішній час відповідач у зазначеному будинку не проживає, його особистих речей у будинку немає. Місцезнаходження відповідача невідомо, він не виконує обов'язки члена сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача. Просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.1978 року належить будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 294 від 23.03.2015 року, у будинку [ADDRESS] зареєстрованим є відповідач [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Згідно акту про не проживання від 23.03.2015 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2009 року (а.с.10). При таких обставинах, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved