Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Померлому належали дві земельні ділянки в с. Ковалівка, Коломийського району., а саме: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 002500га., кадастровий номер 2623282601:01:001:0065 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1918 га. кадастровий номер 2623282601:01:001:0066. Після Смерті [PERSON], спадщину прийняла, його дружина та її мати [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із вищевказаних земельних ділянок. Після смерті матері вона вступила в управління спадковим майном так як інших спадкоємців немає. З метою оформлення права на спадщину вона звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки необхідно подати правовстановлювальний документ на земельні ділянки - державні акти на землю. Пред'явити витребувальні документи вона не взмозі, оскільки померла [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на вказані земельні ділянки. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що з вимогами позовної заяви ознайомлений, не заперечує щодо їх задоволення в повному обсязі, справу просить заслухати у відсутності представника сільської ради. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Та відповідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що 11.01.1995 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 002500га., кадастровий номер 2623282601:01:001:0065 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1918 га. кадастровий номер 2623282601:01:001:0066, спадщину прийняла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із вищевказаних земельних ділянок. Після смерті матері позивачка вступила в управління спадковим майном, окрім неї інших спадкоємців немає. З метою оформлення права на спадщину позивачка звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки необхідно подати правовстановлювальний документ на земельні ділянки - державні акти на землю. Пред'явити витребувальні документи вона не взмозі, оскільки померла [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на вказані земельні ділянки. Отже, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON]. Встановлене судом підтверджується довідками Ковалівської сільської ради від 10.01.2014 року №5 та №6, копіями свідоцтв про смерть, копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження, копією заяви про прийняття спадщини, копіями державних актів на землю, витягом з технічної документації та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 328, 346, 347, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України та

Outcome: approved