Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина з відповідача [PERSON], посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] їхньому синові виповнилося 18 років. На цей час [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі №75 з 10 вересня 2014 року. У зв'язку з цим [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійно заробляти гроші не має можливостей. Позивачка просила суд стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення із дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення дитиною 23 років. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 01 квітня 2015 року до 28 червня 2017 року включно або до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,6 грн. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині розміру аліментів. Судом першої інстанції встановлено, щозгідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1994 року, зареєстрованого Петровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис за №129. Задовольняючи частково позовні вимоги суд посилався на приписи ст. 180, ч.1 ст. 199 СК України. Судом встановлено, що на теперішній час син сторін мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачкою по справі, остання займається його вихованням та утриманням. Відповідач на утримання сина допомогу не надає. Відповідно до довідки № 166 від 16 березня 2015 року [PERSON] навчається в Вищому професійному училищі №75 по професії тракторист - машиніст виробництва, слюсар з ремонту с/г машин та устаткування, водій категорії «С» з 10 вересня 2014 року по 25 червня 2015 року та отримує стипендію. Навчання денне (безоплатне), знаходиться на неповному державному забезпеченні. Згідно довідки № 675 від 05 жовтня 2015 року [PERSON] навчається в Вищому професійному училищі № 75 в групі №ТМ-12-1 по професії експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 28 червня 2017 року. З копії довідок про доходи № 240 від 05 травня 2015 року та № 241 від 05 травня 2015 року, виданих навчальним закладом Ордена «Знак Пошани» Вищим професійним училищем № 75, [PERSON] з 10 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року отримав стипендію в розмірі 1 567,00 грн. та з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року отримав стипендію в розмірі 558,06 грн. (а.с.44, 45). Згідно копії довідки УПФУ в Покровському районі Дніпропетровської області [PERSON] за останні шість місяців з січня 2015 року по червень 2015 року має загальний дохід в розмірі 17 082 грн. (а.с. 60). Відповідно до копії довідки про доходи, виданої УВД ФССНВУ в Дніпропетровській області ВВД ФССНВУ в Покровському районі, [PERSON] одержав страхові виплати з січня 2015 року по червень 2015 року в розмірі 17 543 грн. (а.с.65). Також із копії довідки, виданої УПФУ в Покровському районі Дніпропетровської області видно, що [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Покровському районі і отримує пенсію по інвалідності в сумі 2 847 грн. З копії довідки, виданої УПФУ в Покровському районі Дніпропетровської області вбачається, що з березня 2015 року по червень 2015 рік [PERSON] має загальний розмір пенсії, фактично виплачений, у розмірі 10 106,85 грн. Виходячи зі встановлених обставин та наданих доказів, враховуючи вимоги ст. 10, 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість відповідача виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 квітня 2015 року до 28 червня 2017 року включно або до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. Але із висновками суду щодо визначеного розміру аліментів погодитись не можна, оскільки повністю не враховані обставини у справі та вимоги законодавства. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до продовжень ч. 9 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 30 жовтня 2014 року № 1706-VІІ - зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа має право на продовження здобуття певного освітнього рівня на території інших регіонів України з рахунок коштів державного бюджету або інших джерел фінансування. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] навчається в Вищому професійному училищі № 75 в групі №ТМ-12-1 по професії експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 28 червня 2017 року (а.с. 85). Крім того, згідно довідок про доходи № 240 від 05 травня 2015 року та № 241 від 05 травня 2015 року, виданих навчальним закладом Ордена «Знак Пошани» Вищим професійним училищем № 75, [PERSON] з 10 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року отримав стипендію в розмірі 1 567 грн., та з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року отримав стипендію в розмірі 558,06 грн. (а.с. 44, 45). Відповідно до абзацу 3 п. 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 - грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї - у розмірі 442 грн. на одну особу для працевлаштованих осіб. Згідно довідок від 03 листопада 2014 року за № 1229000132, № 1229000133 [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку як особи, переміщенні з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції (а.с.7, 8), а тому мають право на отримання грошової допомоги. Крім того, обов'язок утримувати дитину зобов'язана і позивачка. За таких обставин наявні підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, для зміни судового рішення в частині розміру аліментів та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] у розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення із 01 квітня 2015 року до 28 червня 2017 року включно, або до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання.

Outcome: partial