Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 04.08.2017 року. За період шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги в достатньому розмірі не надає. В свою чергу вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну грошову допомогу, розмір якої складає 860 грн., що є єдиним джерелом її доходу. Розмір отримуваної нею допомоги не дозволяє самостійно забезпечити належний рівень існування дитини. Відповідач працює машиністом екскаватору в ТОВ «Мотронівський ГЗК», де щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для утримання з нього аліментів на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють його від обов'язку щодо сплати аліментів відсутні, він фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 16.09.2017 р.н , в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача. Ухвалою від 04.09.2018 року, було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду на 19.09.2018 року. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. В встановлені законодавством строки відповідач відзив на позовну заяву не надав. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити, з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі зазначеному у позові, однак заперечує проти виплати аліментів на її утримання, стверджує, що він має кредитні зобов'язання та з цих підстав не має можливості сплачувати аліменти ще й на дружину. Учасники процесу будь-яких заяв, клопотань не заявляли. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року - 1492 грн, з 1 липня - 1559 грн, з 1 грудня - 1626 грн. Частина 2 ст. 84 СК України, передбачає, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 серпня 2017 року, Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 87 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], року народження, серії 1-КИ № 649298, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У прохальній частині позову позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині відповідно до вимог чинного законодавства, а саме в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини через те, що він має виплачувати кредит, так як наявність кредитних зобов'язань не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дружини - матері дитини, яка не працює та перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. До того ж відповідачем не надано суду як доказів, які б підтверджували наявність цих кредитних зобов'язань так і інших доказів, які б звільняли його від обов'язку сплачувати аліменти. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, наявність обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею віку повноліття та право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, беручи до уваги, що відповідач фізично здоровий, працює та має стабільний дохід в вигляді заробітної плати,

Outcome: partial