Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом вказуючи, що рішенням правління колгоспу «Дружба» її чоловіку [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в с. Кременівка Володарського району Донецької області по вул. Октябрьській. Також, 12.06.1985 року виконкомом Володарської районної ради було надано дозвіл на індивідуальне житлове будівництво і видане свідоцтво на будівництво житлового будинку на імя [PERSON], виготовлений генеральний план забудови земельної ділянки та було розпочато будівництво будинку, яке здійснювалось з дотриманням будівельних норм і правил. Після завершення будівництва будинку в 1995 році, чоловік своє право власності на нього не зареєстрував, оскільки на той час така реєстрація, діючим законодавством не вимагалася. Проте, 22.07.2014 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті вона як спадкоємця першої черги за законом у встановлений законом строк звернулася до Володарської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в оформленні права власності в порядку спадкування за законом на зазначений будинок, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок та відсутністю реєстрації права власності на нього в БТІ. Також зазначає, що крім неї спадкоємцями першої черги є також їх діти: донька [PERSON] та син - [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку на її користь. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на будинок № 10-а, з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Октябрьській в с. Кременівка Володарського району Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 22.07.2014 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що рішенням правління колгоспу «Дружба» її чоловіку [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в с. Кременівка Володарського району Донецької області по вул. Октябрьській. Будівництво будинку здійснювалось з дотриманням всіх будівельних норм і правил при наявності всіх дозволів. Проте, після завершення будівництва в 1995 році будинок в експлуатацію введено не було, в звязку з чим ніхто право власності на зазначений будинок не оформлював, оскільки на той час державна реєстрація права власності на нерухоме майно була не потрібна. Після смерті її чоловіка [PERSON], вона як спадкоємця першої черги за законом у встановлений законом строк звернулася до Володарської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на предмет спадкування та відсутністю реєстрації права власності на будинок. Також крім неї спадкоємцями першої черги спадкування за законом є їх діти відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились на її користь. Крім цього пояснила, що оскільки будинок було побудовано нею та чоловіком в період шлюбу, то він є спільною сумісною власністю подружжя. Просить визнати за нею право власності на будинок № 10-а, з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Октябрьській в с. Кременівка в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення. Суду пояснили, що вони є рідними дітьми позивачки та [PERSON], який помер 22.07.2014 року. Батько та мати при житті, перебуваючи у шлюбі побудували будинок № 10-а по вул. Октябрьській в с. Кременівка, однак будинок не було введено до експлуатації і право власності на нього ніхто не реєстрував. Вони, як спадкоємці першої черги спадкування після смерті батька від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку на користь матері позивачки у справі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути без його участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившегося представника відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області. Вислухавши пояснення позивачки та відповідачів [PERSON] та [PERSON], розглянувши письмову заяву представника відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 25.08.1973 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу отримала прізвище «Будур», про що зроблено відповідний актовий запис № 58. Відповідно до виписки із рішення засідання правління колгоспу «Дружба» протокол № 9 від 04.06.1985 року «Про видачу земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку громадянину [PERSON]», вирішено виділити за рахунок земель вільного присадибного фонду ділянку для будівництва житлового будинку в с. Кременівка по вул. Октябрьській. Згідно виписки із рішення виконкому [PERSON] сільської Ради народних депутатів № 31 від 12.06.1985 року «Про дозвіл будівництва індивідуального житлового будинку гр. [PERSON]», вирішено схвалити рішення загальних зборів членів колгоспу протокол № 9 від 04.06.1985 року про виділення гр. [PERSON] земельної ділянки площею 1500 кв.м. за рахунок земель в с. Кременівка по вул. Октябрьській, просити виконком Володарської райради народних депутатів дозволити [PERSON] будівництво житлового будинку та господарських споруд згідно його заяви, а також зобовязано останнього до отримання будівельного паспорту та реєстрації його у сільраді не розпочинати будівництво, а після закінчення будівництва предявити будинок та господарські споруди для приймання комісії призначеної виконкомом сільради народних депутатів. Відповідно до дозволу № 36 на індивідуальне житлове будівництво від 12.06.1985 року [PERSON] отримав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Кременівка по вул. Октябрьській. Згідно свідоцтва на будівництво індивідуального житлового будинку від 13.08.1985 року виданого на імя [PERSON] на земельній ділянці під забудову наданої із земель колгоспу «Дружба» постановою загальних зборів колгоспників колгоспу «Дружба» від 04.06.1985 року № 9 площею 0,15 га дозволено будівництво житлового будинку за типовим проектом № б/н житловою площею 55,2 кв.м, з надвірними спорудами. Також, 13.08.1985 року були виготовлені на імя [PERSON] проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в с. Кременівка по вул. Октябрьській. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 805679 [PERSON] помер 22.07.2014 року. Згідно постанови державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори [PERSON] Про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 року позивачки [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння № 10 «а» по вул. Октябрьській в с. Кременівка Володарського району Донецької області, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 22.07.2014 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на предмет спадкування та реєстрації права власності взагалі на домоволодіння. Також з даної постанови вбачається, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивачки. 29 квітня 2015 року ФОП [PERSON] на замову технічної інвентаризації [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на одноквартирний (садибний) житловий будинок № 10-а по вул. Октябрьська с. Кременівка. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкту нерухомого майна та Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданих реєстраційною службою Володарського РУЮ, відомості щодо права власності на будинок № 10 «а» по вул. Октябрьська в с. Кременівка Донецької області відсутні, про що також зазначено у листі від 22.06.2015 року КП «Володарське БТІ». Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За положеннями ст. 86 ЦК України 1963 року (в редакції на момент надання дозволу за рішенням ради на проведення будівельних робіт на забудову будинку у 1985 році), т.б. на час виниклих правовідносин, яку суд застосовує при розгляді справи, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1985 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ), і постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова), які, зокрема, визначали умови і правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 цього Указу кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити і збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числа кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 вказаної Постанови визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом та Постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок з проведенням його реєстрації. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, передбачено обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього Переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26.08.1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Проте, відповідне рішення ради, акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію, в тому числі з прибудовами відсутні, також відсутні відомості про дотримання при будівництві державних протипожежних та санітарних норм, що є необхідним і здобутим у процесуальний спосіб експертним шляхом, в числі з іншим, для задоволення позову в судовому порядку. Відсутні також відомості з посвідчення права власності [PERSON] на нерухоме майно у вигляді ухваленого органом місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності [PERSON] на будинок або відмови виконкому місцевої ради в оформленні права власності. Крім цього, як встановлено судом, на теперішній час право власності на будинок № 10-а по вул. Октябрьській в с. Кременівка Донецької області за даними КП «Володарське БТІ» та Реєстраційної служби Володарського РУЮ ні за ким не зареєстроване. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, незважаючи на визнання позову стороною відповідача, враховуючи, що стороною позивача не доведено, що на момент смерті спадкодавця спірний будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, що мало свідчити про набуття [PERSON] за життя статусу власника житлового будинку, суд вважає, що позивачка, як спадкоємиця за законом не має право на нерухоме майно, яке не належало спадкодавцю, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позивачці відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати з боку відповідачів на її користь відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed