Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони уклали між собою шлюб 29.04.1989 року. В період спільного подружнього життя вони придбали за спільні кошти: 23.10.2012 р. два машиномісця [NUMBER] та № [NUMBER] в підземному паркінгу на ділянці № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] . Києві вартістю по 77000,00 грн., на загальну суму 154000,00 грн.; два транспортні засоби: автомобіль марки «VOLKSWAGEN MULTIVAN 1968», д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, коричневого кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , ринкова вартість якого становить 429000,00 грн. та автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF 2.0 1984», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , ринкова вартість якого становить 443700,00 грн.; трикімнатна квартирна [ADDRESS] . Поскільки шлюбні стосунки між сторонами припинені, позивачка просить поділити в натурі два машикомісця та два транспортні засоби, виділивши їй машиномісце № [NUMBER] в підземному паркінгу на ділянці № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] та автомобіль марки «VOLKSWAGEN MULTIVAN 1968», д.н.з. [NUMBER] , а відповідачу - машиномісце № [NUMBER] в підземному паркінгу на ділянці № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] та автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF 2.0 1984», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску. В розмовах з позивачкою, відповідач з даним поділом майна погоджувався, проте бажання в позасудовому порядку поділити майно з особистих міркувань не мав, крім того, відповідач не надає їй свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та ключів від автомобілів для її користування, а відтак позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свої майнових прав. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві; відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, проте заяв чи клопотань про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не надходило. За таких підстав, судом, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе справи розглядати у відсутність сторін та ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб 29.04.1989 року, який був зареєстрований у Відділі РАЦС Мурованокуриловецького райвиконкому Вінницької області, актовий запис №11. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] . У відповідності до ч.1, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Як передбачено ч.3, ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В період спільного подружнього життя сторони придбали 23.10.2012 р. два машиномісця [NUMBER] та № [NUMBER] в підземному паркінгу на ділянці № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] . Києві вартістю по 77000,00 грн., на загальну суму 154000,00 грн.; два транспортні засоби: автомобіль марки «VOLKSWAGEN MULTIVAN 1968», д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, коричневого кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF 2.0 1984», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі, тому суд вважає такі обставини, що не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Як передбачає ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1, ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За правилами ч.1-3, ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.11.2013 р. [PERSON] на праві власності належить машиномісце в підземному паркінгу за адресою: [ADDRESS]; згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.11.2013 р. [PERSON] на праві власності належить машиномісце в підземному паркінгу за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру в м. Києві [NUMBER]/26-1422 від 22.08.2018 р. згідно даних НАІС ГСЦ МВС України та АІС «Інком» м. Києва, станом на 21.08.2018 р. [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки «VOLKSWAGEN MULTIVAN 1968», д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, коричневого кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , а [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF 2.0 1984», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . З пояснень позивачки, дані останньою в судовому засіданні встановлено, що свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів, ключі від даних автомобілів знаходяться у відповідача, який в добровільному порядку не надає позивачці для її користування. Як рекомендує п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, в судовому засіданні достеменно встановлено, що придбані сторонами по справі два машиномісця та два автомобіля, в період їх шлюбу є спільним сумісним майном даного подружжя, свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів на автомобілі, ключі від даних автомобілів знаходяться у відповідача, а відтак аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині поділу майна подружжя та зобов`язання відповідача передати позивачці свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «VOLKSWAGEN MULTIVAN 1968», д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, коричневого кольору та ключі від даного автомобіля в повному обсязі, в задоволенні решти вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial