Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати, зазначивши, що 22 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди кватири № 1, яка розташована за адресою: вул.. Б. Хмельницького, 6 м. Бердянськ Запорізька область строком до 22 грудня 2015 року. Після підписання договору, відповідач разом зі своєю сімєю вселилася в орендовану квартиру. З самого початку, відповідач почав порушувати умови договору. Відповідно до п. 3 розділу «Порядок розрахунків» договору при підписанні договору орендарем сплачується орендодавцю плата за 2 місяці вперед у розмірі 2000 грн. Але, пославшись на відсутність коштів, які повинні зявитись на початку січня відповідач попросив відстрочити оплату авансового платежу, обіцявши, що сплатить його разом з орендною платою. Але ані в січні 2015 року, ані в лютому відповідач орендну плату не сплачував весь час, знаходячи нову причину відсутності грошей. Позивач не наполягав на терміновій оплаті, оскільки відповідача вона знає довгий час, разом навчались та передумов не довіряти відповідачу у позивача не було. Також на стороні позивача було й те, що позивач сплачував за отримані комунальні послуги. Відповідно до п. 1, 2 розділу «Порядок розрахунків» договору оренди, за орендовану квартиру орендарем сплачується місячна плата в розмірі 1000 грн., яка повинна сплачуватись за місяць наперед не пізніше 15 числа місяця. Таким чином, відповідач зобовязаний сплатити позивачу основну суму боргу за період з грудня по квітень у розмірі 5090 грн., інфляційні нарахування та 3% річних у сумі 660,52 грн. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь суму боргу по орендній платі згідно договору оренди квартири від 22.12.2014 року в розмірі 5090 грн., 3% річних та інфляційні нарахування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що орендну плату відповідач сплачувала позивачу відповідно до умов договору, але немає письмових доказів сплати, оскільки гроші передавала позивачу на руки, крім того, з лютого в орендованій квартирі не мешкала. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно договору оренди від 22.12.2014 року між сторонами був укладений договір оренди двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на строк з 22.12.2014 року по 22.12.2015 року. Відповідно до п.1 вищевказаного договору за орендуєму квартиру орендатором сплачується місячна орендна плата у розмірі однієї тисячі гривень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з моменту підписання договору не сплачувала позивачу орендну плату у розмірі 1000 гривень. Доводи відповідача про те, що вона на руки сплачувала позивачу гроші суд не може прийняти до уваги, як доказ, тому що ніяких письмових доказів ( розписок, квитанцій про пересилання грошей відповідачу) позивачем судові не надано. Крім того, посилання відповідача на те, що відповідно до п.3 договору оренди, укладеного між сторонами, що при підписанні договору орендатором вноситься орендодавцю оплата за 2 місяця вперед у розмірі 2000 гривень, тому відповідач вважає, що при підписанні цього договору їм була сплачена сума у розмірі 2000 гривень, суд не приймає до уваги ці доводи, оскільки письмових доказів про передачу цих грошей відповідачем позивачу судові не надано. Доводи відповідача про те, що з лютого 2015 року вона фактично не мешкала в орендованій квартирі, а тому не повинна була сплачувати орендну плату суд не приймає до уваги , оскільки цей факт сам по собі не має правових наслідків, оскільки договором оренди, укладеним між сторонами передбачений строк його дії з 22.12.2014 року по 22.12.2015 року, на час розгляду справи в суді договір не розірваний, відповідач не ставила питання не про зміну, доповнення або розірвання договору. Згідно зі ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не вносила орендну плату за користування житлом у строк, встановлений договором оренди житла. Відповідно до ст.825 ЦК України наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці. Відповідачем не надано суду жодних доказів про попередження позивача про відмову від договору найму і залишення орендованої квартири у лютому місяці. Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача несплаченої орендної плати законними і обґрунтованими. Інші позовні вимоги в частині стягнення з відповідача також 3% річних та інфляційних нарахувань задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що в даному випадку виникли правовідносини , на які ст. 625 ЦК України не застосовується. На підставі ст.ст. 526, 625, 820, 825 ЦК України і

Outcome: partial