Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.1998 року. Відповідач є рідним сином позивачки, який зареєстрований у будинку [ADDRESS], але не проживає в ньому з 2009 року. Просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка на заявлених вимогах наполягала, у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надавав. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок [ADDRESS] (а.с. 4 ). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачкою у її будинку зареєстрований син - відповідач [PERSON] (а.с. 5-7). Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою позивачки, а відповідач - [PERSON] є сином позивачки та її братом. З 2009 року він виїхав з будинку позивачки до Росії, де наразі проживає, особистих речей його у будинку позивачки не має. Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач проживає у Росії з 2009 року, особисті речі його у будинку позивачки відсутні. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте позовні вимоги позивачки щодо зобов`язання Каховського районного сектору Державної міграційної служби України в Херсонській області, зняти [PERSON] з реєстрації у будинку [ADDRESS], задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом як самостійний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, позовні вимоги рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. Окрім, цього спору між позивачем та третьою особою з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку немає, а тому позовні вимоги в даній частині є передчасними. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial