Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Після розлучення залишити їй прізвище « [PERSON] » Свої вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2009 року вони вступила в шлюб із [PERSON] , який зареєстрували у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №16. Від спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . Протягом трьох років однією сім`єю вони не проживають, син знаходиться з нею, нею ж виховується, на його утримання відповідач сплачує аліменти. Подружнім життя вони не проживають з причин відсутності взаєморозуміння, спільних планів та інтересів, що викликало конфлікти, негативно впливали на їхні відносини та почуття. За цей тривалий час вони ще більше віддалились один від одного, тому примирення між ними не можливе, шлюб існує тільки формально. Майнового спору не мають. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2020провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Сторони в установлений судом строк не подали заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст..264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Судом встановлено, що 21 лютого 2009 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Козятиської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Від спільного проживання у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). Протягом трьох років сторони однією сім`єю не проживають, син проживає та знаходиться на утриманні позивачки, відповідач сплачує аліменти. Подружнім життя сторони не проживають з причин відсутності взаєморозуміння, спільних планів та інтересів, що викликало конфлікти, негативно впливали на їхні відносини та почуття. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, інші судові витрати у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved