Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка в червні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона з 11 жовтня 1995 року по 09 грудня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. [INFO] сину виповнилося вісімнадцять років, однак він продовжує навчання в Броварському професійному ліцеї з денною формою навчання, є студентом першого курсу, навчання закінчується 31 січня 2015 року. У зв'язку з навчанням, він немає самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на викладене, позивачка просить на підставі ст.ст. 199,200 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частин доходу щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання - 31.05.2015 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з викладених підстав. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав повністю, пояснив, що з розміром позовних вимог погоджується в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Син [PERSON], [INFO] навчається на денній формі навчання у Броварському професійному ліцеї, про що свідчить довідка № 222 від 12 травня 2014 року Державного професійно-технічного навчального закладу «Броварський професійний ліцей». Син проживає разом з матір»ю, відповідач до досягнення повноліття сина сплачував аліменти в розмірі ? частини доходу. Відповідач працює водієм Вишгородської станції екстреної медичної допомоги, його заробітна плата складає 1700,00 грн. Ці обставини в судовому засіданні сторонами не заперечувалися. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює водієм Вишгородської станції екстреної медичної допомоги, отримує заробітну плату, перестав у добровільному порядку виплачувати аліменти на сина, у зв'язку з досягненням ним повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі ? частини заробітку (доходу),але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, на підставі ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial