Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали, про що свідчить копія рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2016 року. 30 грудня 2014 року від шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний та працевлаштований, відповідно має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку останнього щомісячно на утримання неповнолітнього сина, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, також просила стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст.27 Конвенціїї про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2016 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 листопада 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 235, розірвано. Про те, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі, свідчить копія свідоцтва про його народження серія І-НМ № 277306, виданого 06.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 2. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Статтею 182 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Пунктом 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі працевлаштований і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який працює старшим оператором на АЗС «Софі-Оіл» та має стабільний заробіток, визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.27 Конвенції про права дитини, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, п.17\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved