Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що 26 грудня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Веселинівського районного суду від 04 серпня 2016 року шлюб розірванно. За час перебування у шлюбі народився син [PERSON] [INFO]. Відповідач участі в вихованні сина не приймає, допомоги на його утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в тому ж обсязі і з тих же підстав. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду показав, що перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Зокрема зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1\\6 щомісячно, оскільки на даний час сплачує аліменти на дочку від першого шлюбу. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], про що 18.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області складено відповідний актовий запис №44, та видано свідоцтво про народження [PERSON] І-ФП 057977 ./а.с.2/ Відповідач працює, заробітну плату отримує, тому суд вважає, що позов про стягнення аліментів можливо задовольнити повністю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обовязок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року\~встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. \~\~\~\~Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~\~\~Статтею 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані, матеріальний стан відповідача, який працює, отримує постійний дохід, є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини щомісячно. \~\~\~\~Частиною 1\~ст. 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved