Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 27.01.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З 2015 року вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилась дитина - син [PERSON] . Приблизно з початку квітня 2020 року шлюбі відносини між нею та відповідачем було припинено, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В зв`язку з цим, не має можливості працювати та отримувати кошти на своє утримання. Крім того, вона має дитину від іншого шлюбу - сина [PERSON] , [INFO] , батько якого був учасником АТО та загинув під час бойових дій. На старшого сина вона отримує пенсію від держави, що разом із одноразовою допомогою по народженню молодшого сина є її основним джерелом існування та становить 860 грн. щомісячно. Відповідач працює, має додатковий дохід та здатний надавати їй допомогу. В зв`язку з цим, позивачка просила на підставі ст.84 СК України стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною трьох років. В наданій заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив розглядати справу без його участі, зазначивши про визнання позову. В зв`язку з поданими сторонами заявами та враховуючи положення ст.ст.211,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності останніх та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 27.01.2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивачка та згідно заяви про визнання позову не заперечував відповідач, з початку квітня 2020 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи, що на теперішній час дитина проживає разом із позивачкою, остання не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та єдиним джерелом її існування є одноразова допомога по народженню спільного з відповідачем сина, а також пенсія, яку вона утримує в зв`язку із загибеллю її колишнього чоловіка, що був учасником АТО та від попереднього шлюбу з яким вона має іншу малолітню дитину, а також враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, має можливість надавати допомогу та визнав позов в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved