Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] сільської ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю і пояснила, щої 05 травня 2015 року її було прийнято на посаду спеціаліста 2 категорії-бухгалтера у [PERSON] сільську раду. 24 липня 2015 року її звільнено з даної посади за згодою двох сторін згідно ст.36 КЗпП України. На день звільнення її з роботи [PERSON] сільською радою не виплачено частини заробітної плати за липень 2015 р. в сумі 129 грн. 68 коп. Коли позивачка звернулася до відповідача про видачу їй довідки про заробітну плату за липень 2015 р. їй було відмовлено, трудову книжку вона отримала 08 вересня 2015 р., того ж дня вона була ознайомлена із розпорядженням про звільнення з роботи. Позивачка вважає, що 129.68 грн., це є не виплачена заробітна плата. На день пред»явлення позову до суду сума середньомісячного заробітку, який відповідач зобов»язаний сплатити їй за час затримки розрахунку складає 3582 грн. 62коп. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що [PERSON] працюючи бухгалтером в [PERSON] сільській раді , невірно була нарахована матеріальна допомога до відпуску, як матеріальна допомога. Пізніше вияснилося, що бухгалтер не має статусу державного службовця, а тому з неї було удержано зайво виплачені кошти в сумі 1218 грн. При удержанні даної суми із [PERSON] було зайво вирахувано 129.68 грн., тобто податок на прибуток. Просить в позові відмовити, оскільки це не є заробітна плата, а зайво одержаний податок на дохід, розрахункові кошти їй були виплачені своєчасно. Трудова книжка позивачці була видана 08 вересня 2015 р., оскільки [PERSON] являлася матеріальною особою, і 8 вересня 2015 р. був складений акт передачі матеріальних цінностей. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення підлягають частково. Судом встановлено: Трудовою книжкою серії БТ-І № 2385006 виданою 23 лютого 1979 р. [PERSON] підтверджується, що позивачка 05 травня 2015 р. була прийнята на посаду спеціаліста другої категорії ( без застосування вимог Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування) [PERSON] сільської ради. 24 липня 2015 р. [PERSON] звільнена з посади спеціаліста другої категорії за згодою двох сторін Згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Довідкою виданою [PERSON] сільською радою, підтверджується, що [PERSON] як спеціалісту другої категорії було нараховано і виплачено заробітну плату за липень місяць 2015 р. 65 грн. 92 коп., оскільки, посадовий оклад її як спеціаліста ІІ категорії складав 953.28 грн., їй була нарахована матеріальна допомога в розмірі 1218 грн., яка була утримана, а також був утриманий прибутковий податок в розмірі 192.23грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] було неправильно вираховано прибутковий податок, а тому з неї було удержано прибутковий податок в розмірі 129 грн. 68 коп. У відповідності до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як вбачається із пояснення позивачки, представника відповідача, та матеріалів справи позивачці були розрахункові кошти виплачені своєчасно, однак крім того при нарахуванні розрахункових коштів, позивачці був невірно нарахований та одержаний прибутковий податок, із неї було удержано зайвих 129 грн. 68 коп., які [PERSON] сільська рада зобов»язана повернути. За таких обставин справи суд вважає за необхідним виплатити [PERSON] зайво удержану суму прибуткового податку в розмірі 129 грн. 68 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial