Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 31.01.2002 вони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис № 109. В шлюбі народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Причиною розпаду сім'ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть з грудня 2017 року, разом не проживають. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Строк на примирення просила не надавати, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім»ї, наносить їй та дитині моральні страждання, шкідливо впливає на стан здоров'я, розумову працездатність. В судовому засіданні відповідач позов визнав та надав згоду на розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 31.01.2002 зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 31.01.2002. В шлюбі народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]), який проживає разом з позивачкою. В ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, разом не проживають, спільне господарство не ведуть з грудня 2017 року, збереження сім'ї не можливе. Майнового спору між сторонами не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved