Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 вересня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 1549. За час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони ще до народження дитини проживали окремо, не спілкуються. Жодного разу відповідач не відвідував їх, не піклується про дитину. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, примирення не бажає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов також до суду не направив, а тому суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. В зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 вересня 2018 року, який зареєстровано Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 1549. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім`ї. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала внаслідок одруження - [PERSON] , причому, суд зазначає, що вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивача, так як під час вирішення даного питання думка відповідача при вирішенні спору судом не враховується. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 840 грн. 80 коп судового збору.

Outcome: approved