Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка, в порядку ст.ст. 154, 165 СК України, звернулася до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини про позбавлення відповідача батьківських прав. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує батьківських обовязків, участі у вихованні не приймає, проживає в іншому місті, мається заборгованість по сплаті аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Позивачка пояснила, що з часу розлучення відповідач дитину не бачив, у вихованні участі не приймає. З м. Кременчука до м. Горішні Плавні переїхала в травні 2016 р. Вона повідомляла матір відповідача про зміну адреси проживання, але на той час відповідача не було на території України. Відповідач приїздив до дитини двічі. Дитина не радіє його приїздам. Відповідач звертався до органу опіки про визначення часу спілкування із дитиною. Позивачка не забороняла спілкування, але спілкування повинно відбуватися виключно за її, позивачки, участю. Відповідач проти позову заперечив та пояснив, що після розлучення позивачка йому дитину не надавала. Він працював водієм та був у рейсах, а тому рідко мав можливість спілкуватися із дитиною, лише у вихідні дні. Після того, як позивачка стала проживати з іншим чоловіком, дитину йому давати взагалі перестали. Згодом він звільнився з роботи та в нього були матеріальні труднощі. Відповідач подарував дитині телефон, щоб із нею спілкуватися, але позивачка забороняє і це. Відповідач в 2016 р. звернувся до органу опіки з метою визначення порядку спілкування із дитиною. Сам він працює за кордоном, вахтовим методом. Їде на 3 місяці на роботу, приїздить на один тиждень. Раніше він телефонував доньці кожну неділю, але зустрічатися з нею дозволяли раз у місяць. Це тривало до того часу, поки у позивачки не появився новий чоловік, який погрожував відповідачу та забороняв йому взагалі спілкуватися з дитиною. Раніше відповідач, коли працював на машині, а позивачка мешкала в Кременчуці, забирав доньку із садка та віз у Світловодськ на вихідні, де дитина мешкала із ним та його матірю, бабусею дитини, потім відвозив назад, коли дозволяла позивачка. З 2015 р. відповідач працює в Росії. Доньку бачив в 2016-2017 рр., так як не знав, де вони проживають. Представник відповідача пояснив, що відповідач працює в Росії, а деякий час взагалі йому не було відомо де проживає його донька, щоб спілкуватися з нею. Підстав, визначених ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав немає, висновок органу опіки та піклування складено лише в інтересах матері дитини. Представник ІІІ-ї особи пояснив, що в провадженні органу опіки дійсно є заява відповідача про участь у вихованні дитини, визначення порядку спілкування із нею, проте, в звязку із розглядом судом цієї справи, розгляд заяви відповідача був зупинений. В судовому засіданні, відповідно до ст. 27? ЦПК України, була зясована думка дитини, яка повідомила, що батька вона бачили взимку, бажання спілкуватися з ним не має, він їй раніше подарував телефон. В судовому засіданні були досліджені докази: - копія довідки про наявність заборгованості по сплаті аліментів; - копія свідоцтва про народження дитини; - копія виконавчого листа; - копія рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.12.2012 р. по справі № 1601/12609/2012 про стягнення аліментів на утримання дитини; - копія рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2012 р. по справі № 1601/10248/2012 про розірвання шлюбу; - висновок органу опіки та піклування № 03-26/2789 від 11.11.2016 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав; - характеристика з місця роботи позивача; - довідка про доходи позивача; - довідка медичного закладу; - інформація навчального закладу від 01.11.2016 р. щодо виконання відповідачем батьківських обовязків; - характеристика на дитину; - довідка про наявність боргу по сплаті аліментів; - письмова інформація служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради, за місцем проживання відповідача від 04.11.2016 р.; - витяг з протоколу № 26 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 08.11.2016 р.; - копії квитанцій про сплату аліментів; - копії міграційних документів щодо переміщення відповідача через державний кордон України; - фотознімки, зроблені відповідачем під час спілкування з дитиною в 2016 та 2017 рр. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач працює за межами України, про зміну місця проживання дитини в травні 2016 р. він дізнався згодом, сам він не проживає в одному населеному пункті разом із дитиною, що позбавляє його можливості спілкуватися з нею частіше або забирати зі школи, гуртків. Відповідач має намір спілкуватися з дитиною, подарував їй телефон, по якому вона з ним не спілкується. Звернувся до органу опіки із заявою про визначення порядку спілкування із дитиною, так як позивачка цьому спілкуванню перешкоджає. Судом також встановлено, що висновок органу опіки та піклування був зроблений без врахування тих фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час її розгляду. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках, передбачених цією статтею, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Під час розгляду справи судом не було встановлено наявність підстав, визначених ст. 164 СК України, так як було встановлено, що відповідач працює за межами України, сам він не проживає в одному населеному пункті разом із дитиною, що позбавляє його можливості спілкуватися з нею частіше. Відповідач має намір спілкуватися з дитиною та звернувся до органу опіки із заявою про визначення порядку спілкування з дитиною, так як позивачка цьому спілкуванню перешкоджає, а тому підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, немає. Враховуючи викладене, у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Судові витрати по справі повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed