Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON]. В період спільного проживання у них 30 серпня 2016 року народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Обставини в сімї склались таким чином, що батько дитини проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON], аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 30 серпня 2034 року. Позивачка в судове засідання 18.10.2017 року не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак від отримання повістки про виклик до суду відмовився, а відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою про час та місце розгляду справи. Крім того, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 30 серпня 2016 року народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП №260822, записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Довідка №593 від 26.06.2017 року видана виконкомом Малобраталівської сільської ради вказує на те, що дитина [PERSON], проживає разом з матірю - [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с.7). Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що батько від своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляється, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн. та на користь позивачки 300 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved