Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 17742 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила і в судовому засіданні пояснила, що 01.09.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено усно договір позики. Згідно домовленості за цим договором вона передала, а відповідач прийняла у володіння грошові кошти у сумі 7000 грн. під проценти: 10% місячних. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики, відповідачем було складено власноручно розписка, згідно якої відповідач отримала кошти в сумі 7000 гривень та зобовязалася повернути зазначену суму та 10% від суми позики щомісячно, що складає 9300 грн., а всього зобовязалась повернути 16100 грн. в строк до 24.11.2015 року. Розписка була написана власноручно відповідачкою [PERSON] 23.11.2014 року. У вищезазначеній розписці кінцева дата повернення боргу встановлена 24.11.2015 року. Вона предявила відповідачці усні вимоги згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства щодо повернення заборгованості, на що відповідачка не прореагувала а лише сказала, що віддасть пізніше. Проте, не зважаючи на постійні її дзвінки, приїзди додому до відповідачки, до сьогоднішнього часу вона ухиляється від повернення всієї суми боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання. Основна сума боргу за розпискою складає 7000 грн., а 10% місячних від простроченої суми становить 9300 гривень за період з 01.09.2013 року по 30.11.2014 року, а також інфляційні втрати в розмірі 1442 грн. А всього сума боргу складає 17742 грн. В досудовому порядку вирішити питання відповідачка відмовилася, тому вона була вимушена звернутись до суду. У звязку з зазначеним просить стягнути з відповідача [PERSON] зазначену суму боргу з процентами та інфляцією, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги. Пояснила суду, що в 2013 році відповідачка попросила у неї в борг 7000 гривень на строк два місяці. У неї таких грошей не було, але відповідачка її умовила, запевнивши, що поверне без затримання. Вона звернулась до знайомого, який дав їй гроші з умовою 10% місячних від суми позики. Відповідачка [PERSON] погодилась на такі умови, але кошти в зазначений строк не повернула і весь час просила відстрочити термін виплати коштів, посилаючись на будь-які причини: то картку банкомат зажував, то вона кредит візьме, то на відсутність печатки про розірвання шлюбу в паспорті та інше. Але її знайомий не став більше чекати і став у неї вимагати суму боргу з процентами та вимусив продати бичків по 14 грн. замість по 20 грн. за 1 кг., від чого вона втратила не менше 5000 грн., так як бички не набрала ваги і були ще замалі для продажу. Також вона була вимушена продати свиней. Вона втратила при цьому як на процентах так і на прибутку. Через два місяці відповідачка повернула тільки 10% від суми позики - 1400 грн. Розписку написала відповідачка [PERSON] тільки 23.11.2014 року, яку власноручно написала сама і зазначила суму боргу 16100 грн. на день написання розписки. Відповідачка також підтвердила, що грошові кошти взяла у неї в борг 01.09.2013 року. В день написання розписки відповідачка віддала їй ще 500 грн. просить стягнути суму боргу за договором позики, інфляційні витрати та 10% місячних від суми позики, згідно з розрахунком в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що вона дійсно отримала гроші в борг у позивачки [PERSON] в сумі 7000 грн. Коли вона не повернула борг через рік, то погодилась з сумою боргу з врахуванням 10% місячних і власноручно написала розписку про борг на 23.11.2014 року в розмірі 16100 грн., зобовязавшись повернути борг позивачці 24.11.2014 року. На даний час виплатила борг за договором позики частково в сумі 1900 грн., з них 1400 грн. виплатила проценти через два місяця після отримання грошей, а 500 грн. заплатила [PERSON] на день написання розписки. Після цього вона сплачувала позивачці по 100 грн., 150 грн., 200 грн. І на даний час борг залишився приблизно 14000 грн., яку вона зобовязується повернути. В подальшому в судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Вважає, що підлягає задоволенню тільки сума 7000 грн. Вважає, що проценти від суми позики не підлягають задоволенню, так як розписка написана тільки 23.11.2014 року. З цих же підстав не підлягає задоволенню і вимога про стягнення інфляції. Враховуючи, що [PERSON] вже сплатила заборгованість по квитанціям в сумі 1259 грн., просить задовольнити позов частково за мінусом сплаченої суми. В іншій частині позовних вимог просить суд в задоволенні відмовити. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі нижчезазначеного. Так, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів, що підтверджується оригіналом розписки від 23.11.2014 року (а.с. 22), яку власноручно написала відповідач, в якій зазначено, що [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 грн., на момент написання сума боргу складає 16100 грн. Віддала всього1900 грн. Зобовязується повернути грошову суму боргу до 24.11.2015 року. Судом також були досліджені копії квитанцій про сплату боргу відповідачем [PERSON] , з яких вбачається, що відповідач сплатила всього суму боргу 1250 грн., в тому числі: 13.03.2015 р.-100 грн.(а.с.23), 31.12.2015 р.-150грн., 23.01.2015-200 грн., 21.02.2015 г.-150 грн., 24.11.2014 г.-50 грн. (а.с.24), 26.06.2015р.-100 грн. (а.с.37), 02.09.2015 р.-100 грн., 31.07.2015 р. -100 грн. (а.с.47), за квитанцією поштового переказу -100 грн., 31.10.2015 р.-100 грн. - (а.с.54), 12.12.2015 р.-100 грн. (а.с.57). У відповідності до\~ ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно\~ ст.1047 ЦК України\~ договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~ позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Відповідно до ст. 60ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статею 61 цього кодексу. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджено розпискою, сторони домовились про встановлення 10 % місячних процентів від суми боргу 7000 грн., що складає 700 грн. на місяць. Позивачка, відповідно до укладеного договори позики про передачу 01.09.2013 року відповідачу [PERSON] 7000 грн., просить стягнути 10% від зазначеної суми за період з 01.09.2015 року по 24.11.2015 року, за що складає 15 місяців х 700 грн. = 10500 грн. Таким чином всього борг складає 10\~500 грн. (проценти) + 7000 грн. = 17500 грн. Сплачено 10% місячних 1400 грн.; 10500 грн. - 1400 грн. = 9100 грн. (борг) Сплачено суми за основним боргом: 7000 грн. - (1250 по квитан. + 500 грн. на день написання розписки) = 5250 гривень ( борг). Інфляційні втрати складають за період з 01.09.2013 року по 39.11.2014 року -1442 грн. Таким чином, на підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню в сумі 15792 грн., з яких: сума основного боргу - 5250 гривень, 10% місячних -9100 грн., інфляційні втрати-1442 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. . На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 243-60 грн. за сплату судового збору.

Outcome: partial