Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі мають спільну дитину [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 07.04.2015 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800грн., щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що відповідач працює в ТОВ «Аском сервіс», а попередньо працював в ПрАТ «ММК імені Ілліча», що підтверджується відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області від 09.01.2020 року, актом державного виконавця від 02.01.2020 року, а також відповіддю Пенсійного Фонду України, тому матеріальний стан відповідача з моменту присудження аліментів покращився. Сума аліментів в розмірі 800грн., що була стягнута з відповідача на утримання дитини, в умовах сьогодення не є достатньою для повноцінного розвитку дитини, ціни на продукти харчування, одяг, ліки та комунальні послуги значно зросли. Стягнуті аліменти не відповідають навіть мінімальному розміру, визначеному законом для утримання однієї дитини, який станом на 28.07.2020 року складає 2318,00грн. Станом на 28.07.2020р. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 1159,00грн. Таким чином, на суму аліментів, що стягнута рішенням суду не можливо забезпечити навіть мінімальних потреб дитини. З моменту стягнення аліментів, відповідач систематично ухиляється від їх сплати, згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданим 27.07.2020 року Приморським ВДВС у місті Маріуполі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), борг складає 51535,48грн. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду і просить змінити спосіб стягнення аліментів, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00грн. щомісячно на стягнення у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. До суду позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивачки, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 22 лютого 2013 року, батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , яка змінила своє прізвище на [PERSON], згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.04.2020р. (а.с. 9, 11). Згідно з рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 07.04.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800грн., щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого виданий виконавчий лист та головним державним виконавцем Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49976135 (а.с. 10, 12). Згідно з актом державного виконавця від 02.01.2020р. при примусову виконанні виконавчого листа №266/884/15-ц встановлено, що [PERSON] пропрацював декілька місяців на ПрАТ «ММК імені Ілліча» та звільнився 19.02.2019р. (а.с. 15). Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 03.01.2020р. останнє місце роботи [PERSON] у листопаді 2019р. - ТОВ «Аском сервіс» (а.с. 16). Відповідно до листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області від 09.01.2020р. позивачці було повідомлено про хід виконавчого провадження № 49976135, заборгованість по аліментам станом на 28.12.2019р. становить 45935,4грн. Державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка скерована до бухгалтерії ТОВ «Аском сервіс» (а.с. 13-14). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, АСВП№ 49976135, виданим 27.07.2020 року Приморським ВДВС у місті Маріуполі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), заборгованість за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя № 266/884/15-ц, стягувач [PERSON] , боржник [PERSON] складає 51535,48грн. (а.с. 17). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, було відзначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, з практики Верховного суду України вбачається можливість зміни розміру аліментів з одного виду стягнення на інший, якщо це відповідає інтересам дитини. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При вирішенні спору суд враховує, що з 2015 року після винесення судом рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в країні суттєво змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, збільшився розмір мінімальної заробітної плати та збільшилися витрати на дитину. При цьому відповідач будь-яких доказів наявності у нього інших утриманців не надав. З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивачки та змінити вид та розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved