Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 20 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що в травні 2015 року вони з чоловіком припинили сімейні стосунки та що відповідач не надає їй достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В попередньому судовому засіданні, проведеному за згодою сторін з вирішенням справи по суті, позивачка підтримала позовні вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і не заперечував, щоб з нього на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судомвстановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 грудня 2008 року (а.с.2). 9 червня 2009 року у сторін народився син [PERSON], який, як зазначили сторони, після припинення сімейних стосунків перебуває на вихованні матері. Згідно довідок медичного закладу відповідач [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-терапевта з 06.04.2010 року з діагнозом: виразка 12 п. кишки, дитина [PERSON] відноситься до групи, яка часто та тривало хворіє, має діагноз: аденоїди І-ІІ ст., гострий тонзиліт І-ІІ ст. (а.с.8, 9). Відповідач працює в ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», розмір його заробітної плати за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року складає 24911,50 грн. (а.с.7). Як зазначив в судовому засіданні відповідач, інших утриманців, окрім сина, він не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини він здатен. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним повнолітнього віку. Суд вважає, що саме такий порядок визначення розміру аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved