Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до гаражного кооперативу № 1 «Нафтовик», в якому просить визнати за нею право власності на пай з гаражем № 21 у гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 липня 2009 року помер її чоловік [PERSON], який був членом гаражного кооперативу № 1 «Нафтовик» та мав пай з гаражем № 21 у вказаному кооперативі. З огляду на те, що на рахунок гаражного кооперативу було внесено грошові кошти, вважає, що пай є їхньою спільною сумісною власністю в рівних частинах. На момент смерті [PERSON] вона постійно проживала разом із спадкодавцем і вважається такою, що прийняла спадщину. Інші спадкоємці не звертались за прийняттям у спадщину гаража № 21 (паю) в гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик». Однак, її син [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував після смерті її чоловіка прості іменні акції ВАТ «Укрнафта». Згодом син подав голові кооперативу вказане свідоцтво і адміністрація кооперативу помилково переоформили гараж № 21 (пай) на [PERSON], чим порушили її право на спадкування паю, що належав померлому чоловікові і був їхньою спільною сумісною власністю. На момент відкриття спадщини вона є власником автомобіля марки «Опель», державний реєстраційний номер [NUMBER], та неодноразово зверталась з проханням про вступ до кооперативу, оскільки має переважне право на спадкування паю, що складається з гаражу № 21 в гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик». Вона письмово зверталася до голови кооперативу із заявами про те, що право користування гаражем № 21 помилково було оформлено на її сина [PERSON] та просила усунути порушення і переоформити право користування гаражем на неї. Разом з цим, своє право власності на вказаний гараж її чоловік не зареєстрував. За таких обставин, посилаючись на те, що за спірний пай з гаражем її чоловіком було внесено грошові кошти, сплачувалися всі витрати по управлінню гаражем-стоянкою та його експлуатацією, у відповідності до вимог діючого законодавства, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте реалізувати своє право та оформити свої спадкові права вона не має можливості, оскільки право власності на вказаний гараж не було зареєстровано належним чином. В подальшому їй стало відомо, що син [PERSON] має намір продати неправомірно отриманий гараж № 21, що призведе до заподіяння їй матеріальної шкоди, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. 28 жовтня 2016 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить визнати за нею право власності на пай з гаражем № 21 у гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик», а також стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1351,21 гривень. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просили позов задоволити та визнати за позивачкою право власності на пай з гаражем № 21 у гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик», а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник відповідача в особі голови гаражного кооперативу № 1 «Нафтовик» [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, підтримав доводи, викладені у запереченні проти позову, в якому вказано, що у відповідності до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. Тобто право на пай у вигляді гаража № 21 мають як діти спадкодавця, так і його дружина. В матеріалах позовної заяви відсутні документи, які б підтверджували відмову дітей від частки у спадковому майні (паю), а позивачка заявляє позов про визнання права власності на спадкове майно тільки за собою. Не має також підтверджуючих документів чи зверталася позивачка із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, позивачка на протязі 2010-2015 роках не звертався з письмовою заявою про прийняття її до гаражного кооперативу. 09 лютого 2016 року до кооперативу звернувся син померлого [PERSON] з заявою про вступ до кооперативу. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 392 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. З копії свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 003979, виданого 23 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, встановлено, що між позивачкою по справі та [PERSON] 28.11.1964 року було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 87. Згідно довідки № 1499 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, гаражний кооператив № 1 «Нафтовик» зареєстровано 05.10.2000 року виконавчим комітетом Долинської міської ради Івано-Франківської області. 29 липня 2009 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НМ № 093382, виданого 03.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2010 року встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] Спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з простих іменних акцій ВАТ «Укрнафта» номінальною вартістю 0,25 гривень в кількості 483 штуки. З копій заяв від 02.06.2016 року та 24.06.2016 року, адресованих [PERSON] голові правління гаражного кооперативу № 1 «Нафтовик», вбачається, що позивачка просить прийняти її в члени кооперативу гаражів. Відповідно до п.28 Статуту гаражного кооперативу № 1 «Нафтовик», зареєстрованого 05.10.2000 року, пай померлого члена кооперативу переходить до його спадкоємців. Спадкоємці члени сімї померлого мають переважне право на дальше користування гаражним приміщенням при умові вступу в кооператив одного з членів сімї, який є власником автомобіля, мотоцикла зареєстрованого у встановленому порядку. Спадкоємцям, які відмовляються від дальшого користування гаражем, сплачується вартість паю за вирахуванням зносу основних фондів. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК 068979, за [PERSON] зареєстравано автомобіль марки «OPEL Astra», 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно- будівельних кооперативів» передбачено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно п.10 даної постанови, внесений в період шлюбу одним з подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них має рівне право на це майно, у разі вибуття члена кооперативу переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику. При таких обставинах суд вважає за необхідним визнати за позивачкою [PERSON] право власності на пай з гаражем № 21 у гаражному кооперативі № 1 «Нафтовик» в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], оскільки вона, як співвласник майна, має переважне право на вступ замість померлого чоловіка до кооперативу, іншим шляхом, ніж в судовому порядку позивачка не має можливості поновити свої права, з тих підстав, що [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на гараж в встановленому законом порядку відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі викладеного, ст.ст.182, 392 Цивільного кодексу України, п.п.8, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно- будівельних кооперативів»,

Outcome: approved