Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вказавши третьою особою Копилівську сільську раду Макарівського району Київської області про визнання незаконним та скасування присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, посилаючись на те, що у 2007 році придбала житловий будинок [ADDRESS] . У 2008 році за фактичними межами позивачка приватизувала земельну ділянку, на якій розміщений вказаний будинок, площа якої склала 0.201 га. Як пізніше стало відомо позивачці, за відомостями погосподарської книги №6 Копилівської сільської ради, за нею обліковується земельна ділянка площею 0.25 га. Оскільки у 2008 році нею було приватизовано лише 0.201 га, вона звернулася до Копилівської сільської ради з відповідною заявою з метою приватизації ще 0.05 га. Належна позивачці земельна ділянка по довжині межує з одного боку із землями загального користування, а з іншого - із земельною ділянкою, що перебуває у користуванні [PERSON] . При цьому на фактично існуючій межі між належною позивачці ділянкою та ділянкою, якою користується [PERSON] розташований сарай 1975 року побудови. Позивачка вважає, що відповідачкою [PERSON] було перенесено межу шляхом її зміщення в сторону належної позивачці земельної ділянки таким чином, що вищевказаний сарай опинився на межі. Внаслідок дій [PERSON] , позивачка позбавлена можливості обслуговувати сарай. Рішенням Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 15.08.2016 року надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0.25 га, для будівництва та обслуговування житлових будівель та по господарських споруд. Подані позивачкою заяви щодо відведення і передачу позивачу у власність земельної ділянки площею 0.05 га, що не вистачає до норми безоплатної приватизації, Копилівська сільська рада проігнорувала. На підставі зазначеного рішення [PERSON] розроблено проект землеустрою, відповідно до якого визначено, що площа земельної ділянки, запроектованої до відведення складає 0.2135 га. 30.09.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області присвоєно кадастровий номер земельній ділянці, що відводиться [PERSON] , проведено державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, площею 0.2135 га, кадастровий номер 3222783201:01:011:0052. У січні 2017 року позивачці стало відомо, що Копилівська сільська рада Макарівського району Київської області затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0.2135 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3222783201:01:011:0052, що розташована в [ADDRESS] , на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, про що винесла відповідне рішення від 28.12.2016 року. Цим же рішенням зазначену земельну ділянку передано у власність [PERSON] . У зв`язку з тим, що зазначений проект землеустрою не відповідає вимогам закону, що до нього ставляться, а саме - відсутнє погодження меж земельної ділянки із сусідніми власниками та землекористувачами, в тому числі і з позивачкою. Під час присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці [PERSON] було порушено порядок його отримання в зв`язку з чим присвоєння кадастрового номеру та державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню. В супереч встановленим нормам, відповідачка [PERSON] не погодила із суміжними землевласниками та землекористувачами, в тому числі з позивачем межі земельної ділянки при присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці. Крім того, у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] відсутня копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, обов`язкова наявність якої передбачена ст.50 Закону України «Про землеустрій». Позивачка вважає, що відповідачкою [PERSON] порушено порядок розробки технічної документації щодо відведення земельної ділянки, на підставі якої присвоєно кадастровий номер земельної ділянки та здійснено її державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі. Позивачка звертає увагу на те, що раніше, до набуття нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] , сусідні житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] та земельні ділянки, на яких вони розміщенні становили одне домоволодіння. За вказаним домоволодінням була закріплена земельна ділянка площею 0.25 га. Пізніше це домоволодіння було розділено на два окремих домоволодіння, при чому до складу домоволодіння за [ADDRESS] відійшла частина земельної ділянки, площею 0.10 га, а до складу домоволодіння [ADDRESS] , належного відповідачці [PERSON] - частина земельної ділянки площею 0.15 га. Позивачка стверджує, що відповідачка [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка обліковується за нею, позивачкою, що проявляється у наявності паркану, зміщеного на територію позивачки/ та не допущені відповідачкою позивачки до обслуговування належного їй сараю, який у зв`язку із зміщенням паркану знаходиться на межі. Позивачка просить: -визнати незаконним та скасувати присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0.2135 га, кадастровий номер 3222783201:01:011:0052, сформованої для відведення у власність [PERSON] ; -скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0.2135 га, кадастровий номер 3222783201:01:011:0052, сформованої для відведення у власність [PERSON] ; -зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у володінні та користуванні [PERSON] земельною ділянкою, площею 0.0485 га, що розташована уздовж спільної межі між земельною ділянкою, кадастровий номер 3222783201:01:011:0035, належної [PERSON] та земельною ділянкою, що перебуває у користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -відновити межі земельної ділянки, площею 0.0485 га, що розташована уздовж спільної межі між земельною ділянкою, кадастровий номер 3222783201:01:011:0035, належної [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою, що перебуває у користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , шляхом перенесення за рахунок [PERSON] паркану на 5 метрів 40 см уздовж спільної межі між зазначеними земельними ділянками; -всі витрати покласти на відповідачку [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] адвокат Пархоменко О.О. позовні вимоги підтримала з посиланням на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Дряпачко С.І. проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що при прийнятті рішення Копилівської сільської ради від 28.12.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Копилівською сільською радою було дотримано встановленого законом порядку, механізму та процедури прийняття сесією органу місцевого самоврядування рішення з вказаного питання. Згідно даних погосподарського обліку, у попереднього власника житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] , і було зазначено розмір земельної ділянки площею 0.25 га, фактично у нього в наявності у користуванні перебувала земельна ділянка площею 0.201 га, оскільки в наявності по факту, такого розміру земельної ділянки не було ані у [PERSON] , а ні у [PERSON] , так як інвентаризації земельних ділянок Копилівською сільською радою до їх приватизації [PERSON] та [PERSON] , Копилівською сільською радою не проводилося. У відповідачки [PERSON] згідно даних погосподарського обліку значиться земельна ділянка площею 0.2500 га, а фактично в дійсності нею було приватизовано земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0.2135 га, що значно менше тієї площі, яка б мала належати їй за даними по господарського обліку. Згідно відповіді на відзив, представник позивачки стверджує, що проект землеустрою, розроблений [PERSON] не відповідає вимогам закону, що до нього ставляться, а саме: відсутнє погодження меж земельної ділянки із сусідніми власниками та землекористувачами, в тому числі і з позивачкою. Про проведення робіт із встановлення меж ні [PERSON] , ні розробник проекту землеустрою, позивачку не повідомляли, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, де позивачкою мали бути погоджені межі земельної ділянки, щодо якої розроблявся проект землеустрою, для підпису позивачці не надавали. Згідно заперечення на відповідь на відзив, Відділ Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області, просив відмовити позивачці у задоволенні її вимог, оскільки, Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами не віднесено погосподарську книгу до документації із землеустрою. А отже, брати до уваги погосподарську книгу не є доцільним. У разі виникнення спору сама по собі відсутність меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь яких інших прав у процедурі приватизації. Представник третьої особи Андрійчук В.А., проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні встановлено, що відповідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №016961, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.201 га, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 3222783201:01:011:0035 (т.1 а.с.49). 08.08.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області із заявою про вирішення питання щодо надання їй доступу на обслуговування та ремонт господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (т.1 а.с.51). 03.10.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області із заявою, в якій просила, дослівно: «про надання дозволу на право власності земельної ділянки, орієнтована площа 0.05 га, так як в погосподарській книзі зазначено 0.25 га, а фактично згідно державного акту 0.201 га» (т.1 а.с.52). Відповідно рішенню Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 15.08.2016 року №071-09-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] », [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована в [ADDRESS] району Київської області, площею 0.25 га, для будівництва та обслуговування житлових будівель та по господарських споруд (т.1 а.с.53). До справи додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території с. Копилів, Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розроблений ТОВ «Терра-М», в якому містяться: -вихідна земельно-кадастрова інформація, -пояснювальна записка, -завдання на виконання робіт, -довідка, видана Управлінням Держгеокадастру у Макарівському районі, -рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 15.08.2016 року №071-09 -VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] », -схема місця розташування земельної ділянки на проекті формування території Копилівської сільської ради, -схема місця розташування земельної ділянки на ортофотопланах території Копилівської сільської ради, -висновок, виданий Управлінням Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області №754/41-16 від 29.09.2016 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Копилів Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, -висновок, виданий сектором містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації №1216 від 10.10.2016 року «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», -висновок, виданий сектором містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації №1287 від 10.10.2016 року «Про наявні обмеження на використання земельної ділянки», -кадастровий план, -схема перенесення меж земельної ділянки в натуру на місцевості, -схема планової основи, -відомість обчислення площі земельної ділянки, -акт про встановлення на місцевості меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки [PERSON] на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 12.09.2016 року (т.1 а.с.57-65). До матеріалів справи додано технічну документацію із землеустрою щодо складання акту на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в селі Копилів на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області (т.1 а.с.194-209). Відповідно виписки з погосподарської книги №827 від 23.11.018 року, виданої Копилівською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] згідно по господарської книги №6 за 2006-2010 роки номер об`єкта по господарського обліку № [NUMBER] є власником будинку 1970 року побудови, загальною площею 84.00 кв м за адресою: [ADDRESS] , (т.1 а.с.216). Згідно акту від 27.07.2018 року, складеного комісією у складі землевпорядника [PERSON] , депутата [PERSON] , в.о. сільського голови [PERSON], юриста сільської ради Андрійчук В.А., було обстежено земельну ділянку, власником якої є [PERSON] та встановлено, що даною земельною ділянкою [PERSON] користується з 1975 року. Земельна ділянка площею 0.21 га, огороджена бетонним парканом, який встановлено на забетоновані стовпи. Під час обстеження встановлено, що паркан не був демонтований з моменту встановлення. До вказаного акту додано кольорові фото місця розташування бетонного паркану по лінії межі сумісного землекористування сторін (т.1 а.с.217-228). Відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Т.В. [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок під номером [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані : один житловий будинок з цегли 1970 року побудови, загальною площею 76.6 кв м, житловою площею 45.7 кв м, позначений на плані літерою «А», сарай шлакоблочний позначений на плані літерою «Б», літня кухня цегляна позначена на плані літерою «В», погріб цегляний позначений на плані літерою «Г», убиральня цегляна позначена на плані літерою «Д», та огорожа позначена в технічній документації цифрами 1-3 (т.2 а.с.10). Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про землеустрій», землеустрій базується на таких принципах дотримання законності, створення умов для реалізації органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами їхніх конституційних прав на землю. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно вимог ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно вимог ст. ст.317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючі здобуті докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено порушення її, позивачки прав, свобод, законних інтересів, що є визначальним у питанні встановлення порушеного права. Позивачка посилається у позові на те, що лише мала намір приватизувати земельну ділянку, яка була відведена відповідачці [PERSON] , проте нею не було подано жодного документу на підтвердження факту права власності чи користування вказаною земельною ділянкою. Разом з тим, суд звертає увагу, що земельна ділянка була передана у власність відповідачки [PERSON] на підставі рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 28.12.2016 року №134-12-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Київської області». Вказане рішення Копилівської сільської ради на момент прийняття судового рішення не скасоване. Твердження позивачки про те, що відповідачка [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка обліковується за позивачкою, що проявляється у наявності паркану, зміщеного на територію позивачки та не допущені відповідачкою позивачки до обслуговування належного їй сараю, який у зв`язку із зміщенням паркану знаходиться на межі, в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтвердилося.

Outcome: dismissed