Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з додатковою позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2011 року. Від даного шлюбу в них народилася одна дитина, донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, у звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, таке становище стало суперечить її інтересам та інтересам дитини. Крім того відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріально не забезпечує. Вихованням дитини не займається. Вона ніде не працює, відповідач також офіційно не працює, але має побічний заробіток, який від неї приховує. У звязку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свою додаткову позовну заяву підтримала та пояснила, що дійсно між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 11 квітня 2011 року в Серпневській селищній раді Тарутинського району Одеської області. 22 липня 2011 року у них народилася донька [PERSON]. Вони неодноразово припиняли шлюбні відносини, але знову починали проживати разом. Також, пояснила, що відповідач постійно вживає спиртні напої, вчиняє сварки. З лютого місяця 2016 року вони разом не проживають. Дитина проживає з нею перебуває на її утриманні, відповідач не забезпечує дитину матеріально. Таким чином, вона просить розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Казанжи». Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини він пояснив, що офіційно не працює та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 450 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Так, судом достовірно встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 11 квітня 2011 року Серпневською селищною радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №249145. Від даного шлюбу у сторін одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №273218. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Відповідно ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити за нею прізвище Казанжи. Згідно довідки Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 01.07.2016 року дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З довідки про склад сімї від 01.07.2016 року виданої Серпневською селищною радою Тарутинського району Одеської області видно, що позивачка [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Також, з вказаної довідки вбачається, що позивачка не працює. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він офіційно не працює, а тому аліменти стягуються в твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому його слід розірвати, також, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони всі понесені нею і документально підтверджені витрати. З квитанції №ПН174 від 04 липня 2016 року видно, що позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в частині позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачкою [PERSON] судові витрати в розмірі 551 гривні 20 копійок. Крім того, у звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору в частині позову про стягнення аліментів, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial