Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул.В.Івасюка,67 в м.Долина Івано-Франківської області, що залишилося після смерті чоловіка [PERSON], який помер 30 жовтня 2010 року. Свої вимоги мотивує тим, що 30 жовтня 2010 року помер її чоловік [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.В.Івасюка,67 в м.Долина Івано-Франківської області. Оскільки вона постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що спадщину прийняла. 24 червня 2016 року вона звернулася в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя чоловік заповіту не склав, тому після смерті останнього спадкоємцями першої черги є вона та двоє синів: [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі. Державним нотаріусом Долинської МДНК направлено запит обласному комунальному підприємству «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» для надання інформації спадкоємцю [PERSON] щодо реєстрації права власності, обтяжень та інших речових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в м.Долина вул.В.Івасюка, 67 Івано-Франківської області. З довідки від 18.12.2015 року, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що 20.10.1960 року [PERSON], якому вона є невісткою, було зареєстровано право власності на домоволодіння по вул.В.Івасюка,67 в м.Долина Івано-Франківської області. 29 січня 2009 року помирає [PERSON] і спадкоємцем майна останнього став син [PERSON], її чоловік, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом № 2087 від 19 вересня 2009 року, однак не зареєстрував за собою в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ». На підставі цього, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 липня 2016 року, виданою Долинською міською державною нотаріальною конторою, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. В позасудовому порядку вона не може визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/3 частину будинковолодіння, що належало померлому чоловікові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, доповнивши, що спору щодо спадкового майна між ними і позивачкою не має. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст.1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст.1268 ЦК України,\~\~спадкоємець за заповітом\~\~ чи за законом має право\~ прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини\~ вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи встановлено, що 20.10.1960 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння № 67 по вул.В.Івасюка (9-го Січня) в м.Долина Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] 29 січня 2009 року, спадкоємцем його майна став син [PERSON],чоловік позивачки, який прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 2087 видане Долинською МДНК від 19.09.2009 року. Однак [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на вищевказане майно в органах бюро техінвентаризації, а 30 жовтня 2010 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НМ № 119026, виданого 30.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 175. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: будинковолодіння № 67 по вул.В.Івасюка в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з\~житлового будинку, стайні, вбиральні, літньої кухні, стодоли, гаражу, двох криниць, воріт та двох огорож. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-ФР № 322336 від 08.09.1992 року встановлено, що між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб 29 жовтня 1981 року. Про те, що відкрита спадкова справа та позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], свідчать копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 207 та копія заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину № 312 від 24.06.2016 року, справжність підпису заявника на якій засвідчено державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Звернувшись 24 червня 2016 року до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував перехід права власності на будинковолодіння № 67 по вул.В.Івасюка в м.Долина Івано-Франківської області в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ». Світлокопія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного 26.05.2009 року, свідчить про те, що будинковолодіння № 67, яке знаходиться по вул.В.Івасюка в м.Долина Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, стайні, вбиральні, літньої кухні, стодоли, гаражу, двох криниць, воріт та двох огорож; інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 84907 гривень. У відповідності до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ В судовому засіданні здобуто доказів того, що позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом\~\~після смерті чоловіка та батька [PERSON] відповідно. Позивачка від 1/3 частини спадкового майна не відмовлялася та вважається такою, що прийняла спадщину у порядку спадкування за законом, однак не має змоги її оформити, так як за життя спадкодавець не зареєстрував перехід права власності на оспорюване будинковолодіння в органах технічної інвентаризації, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, визнати за позивачкою право власності на 1/3 частину будинковолодіння № 67 по вул.В.Івасюка в м.Долина Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, стайні, вбиральні, літньої кухні, стодоли, гаражу, криниці, криниці, воріт, огорожі та огорожі. На пiдставi викладеного, ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved