Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина [PERSON] [INFO]. Шлюб між ними розірвано 26.09.2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції , актовий запис № 201. Рішенням Косівського районного суду від 10.08.2010 року було частково задоволено її позов та вирішено стягнути з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] аліменти в сумі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач по справі в судові засідання не з'являється, причина неявки суду не відома а тому приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 04.10.2018 року про заочний розгляд справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов'язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою.\~Розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх\~окремо від\~дитини не\~впливає на\~обсяг їхніх\~прав і\~не звільняє\~від обов'язків\~щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторонни в справі проживали в зареєстрованому шлюбі за час проживання в якому в них народилась одна дитина, дочка - [PERSON] [INFO]. Підтвердженням чого є свідоцтво про народження (а.с.5). Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) шлюб між сторонами в справі розірвано 26.09.2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції , актовий запис № 201. Довідкою Яблунівської селищної ради об»єднаної територіальної громади Косівського району №510 від 07.06.2018 року (а.с.7) стверджено, що на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON] [INFO] . Рішенням Косівського районного суду від 10.08.2010 року (а.с.9) було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Із обставин встановлених вказаним рішенням суду вбачається, що із нотаріально засвідченого перекладу свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] останні 13.05.2004р. зареєстрували укладення шлюбу в м. Льогумклостер, Данія. Із нотаріально засвідчених перекладів свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідно до вимог ч.4, 5 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Проте, як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище позивачки на даний час змінилося та аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 400грн. щомісячно не вистачає. Окрім того дитина щорічно проходить стаціонарне лікування , що підтверджується виписками з історії хвороби. Відповідно до вимог ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно із\~ст.182\~СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в сумі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд звертає увагу і на те, що позивачкою в справі не надано суду підтверджуючих доказів про можливість сплати відповідачем аліментів в заявленному нею розмірі а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved