Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , 3-х осіб: [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів №132 від 18.03.1993 року їй як основному наймачу 23.03.1993 року було видано ордер №381 на квартиру [ADDRESS] на сім`ю, яка складалася з 5 осіб, а саме: [PERSON] , її доньку [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), її доньку [PERSON] , зятя [PERSON] та онуку [PERSON] .. Квартира має статус не приватизованого житлового приміщення. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] (позивачка), [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (зять позивачки), [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (онук позивачки). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше 10 років тому добровільно покинули спірну квартиру, забрали свої речі, у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання в інше жиле приміщення. Відповідачі тривалий час не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Перешкоди у користуванні жилим приміщенням відповідачам не чиняться. Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. А тому, просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] 15.07.2019 року звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , 3-і особи: [PERSON] , [PERSON] про вселення та визначення порядку користування квартирою, і остаточно уточнивши свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 13.11.1987 року та стали проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] - [PERSON] . [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка також була зареєстрована у спірній квартирі. Під час спільного проживання спочатку між тещою та зятем виникли неприязні стосунки, а потім і з дочкою [PERSON] .. З роками ці неприязні стосунки тільки розростались, певну кількість років місце мали лише словесні сварки, які згодом з початку 2000-х років стали переростати у сімейні бійки. В результаті у 2007 році [PERSON] звернулася із заявою про порушення кримінальної справи, зняла побої і поставила ультиматум: або ви з`їдаєте з квартири, або я вас посаджу за грати. Вважають, що основною причиною сварок було бажання матері створити для них нестерпні умови проживання, щоб вони виселились з квартири. На даний час також виник спір щодо спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] .. Крім цього, [PERSON] весь час відмовляється на їх прохання приватизувати спірну квартиру та заявляє, що [PERSON] нічого сподіватись на 1/2 її квартири, так як вона спочатку нас виселить з квартири, а вже потім буде її приватизувати. За описаних обставин позивачі за зустрічним позовом вважають. Посилаючись на викладене просять вселити їх у квартиру [ADDRESS] , визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] та [PERSON] виділити у користування житлову кімнату літ. 2 площею 17,3 кв. м., а [PERSON] та [PERSON] - житлову кімнату літ. 6 площею 15,7 кв. м. та житлову кімнату літ. 7 площею 9,9 кв. м., решту приміщень квартири - коридор, кухню, туалет та ванні кімнату залишити у спільному користуванні. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі за первісним позовом, судове засідання призначено на 27.05.2019 року. 27.05.2019 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю доказів їх належного сповіщення на 08.07.2019 року. 12.06.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою. 08.07.2019 року судове засідання по справі було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та для вирішення питання по зустрічній позовній заяві. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.08.2019 року. Ухвалою суду від 20.08.2019 року закрито підготовче провадження по об`єднаній цивільній справі, справу призначено до розгляду на 20.11.2019 року. 20.11.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 05.12.2019 року. 05.12.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 31.01.2020 року. 31.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2020 року у зв`язку з терміновою евакуацією з приміщення суду на 13.04.2020 року. 13.04.2020 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників процесу на 06.05.2020 року. 06.05.2020 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 22.07.2020 року. 22.07.2020 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 16.11.2020 року. 16.11.2020 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою позивача та представника відповідача на 27.01.2021 року. 27.01.2021 року судове засідання відкладено на 16.02.2021 року. 16.02.2021 року відкладено судове засідання за клопотанням представника відповідача на 29.04.2021 року. 29.04.2021 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 02.06.2021 року. 02.06.2021 року судове засідання відкладено на 15.06.2021 року. 15.06.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву з метою надання часу сторонам для мирного врегулювання спору до 03.09.2021 року. 03.09.2021 року судове засідання відкладено на 14.09.2021 року. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала повністю і пояснила суду, що донька [PERSON] з чоловіком більше 16 років не мешкає в спірній квартирі, а до цього жили 10 років разом в одній квартирі і весь час сварилися. Потім жила онука разом з нею, донька [PERSON] .. Зараз донька мешкає у селі Сироватка, там у неї хата, яка залишилася їй після батька. Вони сами виїхали з квартири, але залишилося їх майно: телевізор, набір корпусних меблів, полотенця, постільна білизна, посуд. Як жили вони в кімнаті, так все і залишилося, потім в цій кімнаті жила їх донька. Вони не мешкають в квартирі, не проводять оплату, а вона хоче оформити субсидію на оплату комунальних послуг, а тому просить суд визнати їх втратившими право на житло. Зустрічний позов вона не визнає повністю, просить суд відмовити і не вселяти доньку разом з її чоловіком до квартири, вони 15 років жили в квартирі по [ADDRESS] , а тепер вже 4 роки мешкають у [PERSON] . Просить суд дати їй можливість приватизувати квартиру і поділити її між доньками по 1/2 частині. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов про визнання її та чоловіка втратившими право на житло не визнала повністю і пояснила суду, що вона вважає себе не виселеною з квартири, так як в квартирі знаходяться її речі: телевізор, набір корпусних меблів, полотенця, постільна білизна, посуд, одежа. Вона має вільний доступ до квартири, часто приходила туди, коли жила там її донька, а зараз мешкають з чоловіком в хаті в Сироватці, яка залишилася їй від батька. Свій зустрічний позов підтримала повністю, просить суд виділити їй метри в квартирі. Інші учасники процесу про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Від третіх осіб, що не заявляють самостійних позовних вимог на стороні позивача: [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких не заперечують проти задоволення позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, справу просять слухати без їх участі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON] , відповідачку [PERSON] , дослідивши матеріали об`єднаної цивільної справи, встановив: Згідно рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів №132 від 18.03.1993 року [PERSON] 23.03.1993 року було видано ордер №381 на квартиру [ADDRESS] на сім`ю, яка складалася з 5 осіб: [PERSON] , доньку [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), доньку [PERSON] , зятя [PERSON] та онуку [PERSON] (а.с.10, том 1). На даний час квартира має статус не приватизованого житлового приміщення. Згідно довідки про склад сім`ї №14.03-08/31591 від 20.02.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивачка), [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (зять позивачки), [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (онук позивачки) (а.с.11, том 1). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] посилається в позові та те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають у вказаній квартирі (більше 10 років), квартирою не цікавляться, за комунальні послуги не сплачують, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користування житлом. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на те, що тимчасово не проживали у квартирі та змінили своє фактичне місце проживання, оскільки між ними та позивачкою [PERSON] були конфліктні відносини. У ході\~судового розгляду\~встановлено,\~що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] на законних підставах, підстава, на якій місце проживання відповідачів реєструвалося в спірній квартирі, у судовому порядку не оспорювалася. Також судом встановлено, що дійсно між [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] склались неприязні стосунки, що підтверджено ними у судовому засіданні. Саме з цієї причини відповідачі змінили фактичне місце проживання. Інтерес до квартири відповідачі не втратили. Також в судовому засіданні сама позивачка [PERSON] підтвердила, що в квартирі є майно відповідачки [PERSON] .. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло, правомірність застосування якого за обставинами цієї справи [PERSON] не доведено. Отже, за вищевказаних обставин визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, призведе до неспівмірного втручання в право на житло та необґрунтованого позбавлення їх житла. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Стосовно зустрічної позовної заяви [PERSON] , [PERSON] про вселення та визнання порядку користування квартирою [ADDRESS] , суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного: З наявних в матеріалах справи доказів та наданих пояснень сторонами в судовому засіданні судом не встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , а [PERSON] має намір фактично проживати у спірній квартирі. [PERSON] в судовому засіданні пояснила що зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] на законних підставах, з квартири вона не виселена, також в квартирі знаходяться її речі, однак у зв`язку з неприязними відносинами, що склалися між нею та [PERSON] , вона не вбачає можливості фактично проживати у вказаній квартирі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed