Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15.01.2008 року. Від подружнього життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Спільне життя у них з відповідачем не склалося з причин неоднакового бачення сімейного життя, різності сімейних цінностей, втрати почуття взаємної любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. В період їхнього спільного проживання за кордоном (Італійська Республіка) 2012-2015 р.р., внаслідок зловживання алкоголем відповідач застосовував до неї насильсьтво, у звязку з чим вона зверталася у правоохоронні органи Італії. З 2015 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені. На підставі наведенного вище, просить суд шлюб між ними розірвати та судові витрати покласти на відповідача. Позивачка та її передставник в судове засідання не з`явилися, остання подала в суд заяву про розгляд справи у її та її довірительки відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечила, та після розірвання шлюбу просить просить залишити позивачці шлюбне прізвище «Харина». Належно повідомлений відповідач в судові засідання 05.10.2017 року та 14.11.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб з позначкою «Повторно» серії 1-МИ № 075867 від 14.02.2012 року, виданим відділом ДРАЦС Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією витягу з реєстру актів про народження акт №506 від 12.05.2014 року, виданного відділом реєстрації актів цивільного сану [PERSON] м. Казерта Італійської Республіки. Спільне життя в сімї не склалося, між ними втрачено почуття любові та поваги, з 2015 року сторони проживають окремо, та з цього часу між ними припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved