Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, то 22.05.2007 року вказаний шлюб розірвано. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання сторонами шлюбу залишилися проживати з позивачкою. На утримання цих дітей рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.06.2007 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивачка також зазначає, що відповідач офіційної роботи не має, однак, він отримує доходи від сезонних робіт за кордоном, є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має, аліменти нікому не платить. Позивачка вказує і на те, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] важко хворів, проте відповідач байдуже віднісся до цієї проблеми та не надав жодних коштів на лікування. Тому позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки існуючий розмір аліментів є надто низьким, недостатнім для забезпечення його дітей належним харчуванням та одягом, оздоровленням та лікуванням, так як підвищилися ціни на вказані потреби, змінилася вартість життя в загальному, прожитковий мінімум, а також діти підросли і потребують значно більших витрат. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.07.2014 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, що стверджується відміткою на поштовому конверті про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу сторони розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів 22.05.2007 року зроблено відповідний актовий запис №118 (а.с.10). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2007 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.14). Згідно положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд враховує вік дітей сторін та пов'язані з цим витрати на їх утримання, лікування, харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, підвищення вартості життя. Тому суд вважає, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення вказаних потреб. Таким чином, суд вважає справедливим розміром аліментів розмір, який запропонований позивачкою. Отже, позовні вимоги підлягають задовленню. Згідно положень ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі ст.ст. 182-192 СК України та,

Outcome: approved