Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що з 01 жовтня 1982 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У 2001 році внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона стала інвалідом ІІІ групи, у зв`язку з чим не працює за станом здоров`я. Вона отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 638 гривень та інших доходів не має. Відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійну заробітну плату, але в добровільному порядку коштів не надає, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 30 липня 2020 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її письмова заява в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 01 жовтня 1982 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 2). [PERSON] є інвалідом ІІІ групи - довічно, що підтверджується наявним в матеріалах справи пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] ( а.с. 4). Відповідно до довідки про доходи № 3141 1917 7210 0193 [PERSON] перебуває на обліку в КРИВОРІЗЬКОМУ ПІВНІЧНОМУ ОБ`ЄДНАНОМУ УПРАВЛІННІ ПФУ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року складає 8 190 грн. 00 коп. ( а.с. 5). [PERSON] працює в ТОВ «Тесла - Монтаж» з 01.08.2019 року на посаді інженера з охорони праці. Дохід за період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року складає 34 640 грн. 16 коп., що підтверджується довідкою № вих.. 22/06-01 від 22.06.2020 року, посвідченої Директором ТОВ «Тесла - Монтаж» І.В. Жигалова ( а.с.7). Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України. За змістом статті 90 СК України, дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Згідно із ч. 1-3 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Зважаючи на те, що позивачка, непрацездатна та є інвалідом ІІІ групи довічно, отримує пенсійне забезпечення за інвалідністю, потребує матеріальної допомоги та законодавчо має право на утримання від свого чоловіка, а чоловік матеріальної допомоги не надає, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням наведених у позовній заяві обставин, наданих доказів та досліджених обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач визнав позовні вимоги, в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини та виходячи з принципу справедливості й розумності вирішення спору, а також з урахуванням потреб позивача й можливостей відповідача, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 3 000.00 гривень щомісячно. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. За п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved