Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 31 серпня 2002 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання у них були різні погляди на сімейне життя. Вони втратили любов та повагу одне до одного. Він вживає спиртні напої, на що витрачає значну частину сімейного бюджету, в стані алкогольного сп'яніння вчиняє сварки із застосуванням до неї фізичної сили. Вони фактично припинили шлюбні відносини та поновлювати їх не збираються, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засідання позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згодний, проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні матеріалами справи та поясненням сторін встановлено, що 31 серпня 2002 року сторони уклали шлюб, про що у Дубовицькому сільвиконкомі Кролевецького району Сумської області в Книзі реєстрації актів про шлюб 31 серпня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за №5, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5) За час шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7, 8, 9) Як вбачається із матеріалів справи та поясненням сторін сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вони втратили любов та повагу одне до одного, шлюб носить формальний характер. Вони фактично припинили шлюбні відносини та поновлювати їх не збираються, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне сімейне життя, а також те, що відповідач [PERSON] вживає спиртні напої внаслідок чого витрачає сімейний бюджет на придбання алкогольних напоїв, вчиняє сварки із застосуванням до позивачки фізичної сили. Дані обставини негативно впливають на розвиток їхніх дітей. Спору щодо поділу спільного майна на час розгляду справи немає, діти будуть проживати разом із позивачкою. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу згодний, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та їхніх дітей, а тому відповідно до положень ст.112 СК України є підстави шлюб між сторонами розірвати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved