Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що [INFO] помер її чоловік, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на вказане домоволодіння. Вона являється спадкоємцем за заповітом, та протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та нотаріус для неї видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,64 га, що належала спадкодавцю. Отримати таке ж свідоцтво на жилий будинок в нотаріальному порядку неможливо, оскільки за життя [PERSON] не оформив на нього правовстановлюючий документ. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник сільської ради Дончук Н.А. позов визнала частково, пояснила, що у спадкоємця є рідний син [PERSON], який проживає у с. Варварівка в будинку наданому для нього в користування бувшим колгоспом, а тому ця особа є спадкоємцем і хоче претендувати на отримання спадщини після смерті батька. Третя особа [PERSON] позов не визнав, пояснив, що він є сином покійного [PERSON] На час смерті батька з ним разом не проживав, та після смерті спадкодавця до нотаріуса заяву про прийняття спадщини не подавав, однак вважає, що має право на спадщину, зокрема на жилий будинок, який побудований батьком з своєю першою дружиною, його матір'ю [PERSON], котра померла в 1995 році. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що згаданий будинок побудований в 1959 році подружжям [PERSON] та [PERSON], і відносився станом на 15.04.1991 року до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого на цю дату були вказані особи, що стверджується даними довідки Великоберезнянської сільської ради № 1174 від 8.07.2014 року. Їхній син [PERSON], [INFO], в 1979 році вибув із двору переїхавши на постійне місце проживання до Автономної республіки Крим, та лише в 2004 році повернувся в с. Варварівка, тому він згідно до ст.126 ЦК УРСР 1963 року є таким, що втратив право на частку в майні двору. В 1995 році [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину спірного домоволодіння. Спадкоємцями за законом 1 черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року являлись її чоловік [PERSON], та син [PERSON]. За положеннями ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Третя особа не надала суду відповідних доказів, не заявила самостійних вимог про те, що він після смерті матері прийняв спадщину, тому належна цій спадкоємниці частина будинку перейшла в порядку спадкування до її чоловіка, оскільки останній прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління спадковим майном, а відтак набув право власності на все домоволодіння. 03 грудня 1999 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 30.08.2004 року він склав заповіт, яким розпорядився, що на випадок його смерті все майно, яке буде належати для нього на день смерті і на що він матиме право за Законом заповів своїй дружині [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на належну для нього земельну ділянку, а також житловий будинок. 14 вересня 2011 року позивачка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в якій просила видати їй свідоцтва про право на спадщину. 19 листопада 2011 року [PERSON] отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на згадану земельну ділянку. Позивачка не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, оскільки на нього спадкодавець не оформив при житті правовстановлюючий документ. Як зазначалось вище, [PERSON] після смерті своєї першої дружини [PERSON] набув право власності на весь жилий будинок з надвірними спорудами, що сторонами не заперечується і не оспорюється. Син спадкодавця [PERSON] на день смерті батька являвся працездатним, а тому відповідно до ст. 1241 ЦК України права на обов'язкову частку у спадщині не має. Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, а тому за нею на підставі ст. 1216, 1233 ЦК України слід визнати право власності в порядку спадкування на домоволодіння.

Outcome: approved