Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 03.11.2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №301 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя дітей не мають. Після укладення шлюбу вони проживали однією сім`єю у батьків відповідача і спільне їхнє життя склало лише три місяці. Незважаючи на те, що вони до шлюбу тривалий час зустрічалися в спільному подружньому житті вони не знайшли спільних поглядів взагалі ні в чому. З січня 2017 року вона проживає окремо у своїх батьків. Пізніше намагалася зберегти шлюб пропонуючи йти жити окремо від батьків, однак відповідач не погодився. Шлюб між нею та відповідачем на даний час носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. А тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, та змінити їй прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та стягнути з відповіла в її користь сплачений нею судовий збір. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, представила суду заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, відмовилась в частині від позову про стягнення судового збору з відповідача в її користь. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.11.2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №301 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин, з урахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved