overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суд з позовом до [PERSON]у якому просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка відсутня, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач, у судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань в тому числі і відзиву до суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача позивачка вказала, що з 2009 року по 2014 рік сторони проживали у цивільному шлюбі від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], яку як доньку визнав відповідач. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження №00022292370 від 07.03.2019 року, який витребувано судом ухвалою суду від 26.02.2019 року на підставі частини 7 статті 81 ЦПК України, судом встановлено, що відомості про батька [PERSON], [INFO] записані відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач - [PERSON] не є батьком дитини [PERSON], [INFO], оскільки державна реєстрація народження названої дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України - за вказівкою матері. Відповідно до статті 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач не є батьком дитини у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 01.12.2015 року з позовною заявою у якій зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком доньки є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З відповідачем мешкають окремо з жлвтня 2015 року та відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина повністю залишилась на її утриманні, у зв'язку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач позов визнає у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує (а.с.14, 15). Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобов'язання батьків щодо утримання дитини є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх визнанням відповідачем без з'ясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітків відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 02 грудня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона з 11 серпня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON],[INFO],та [PERSON],[INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі викладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, щомісячно,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів, а саме: прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 300 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, прохала справу слухати за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з 11 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON](а.с.7). Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], батьком яких є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с. 8,9). Діти постійно мешкають з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 02 грудня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 12 листопада 2004 року з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO]. На даний час вони проживають окремо,шлюбні відносини не підтримують. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку(доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця,починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, але за судовим дорученням був допитаний Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує, згоден, щоб справу розглядали у його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 10). Дитина постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що суперечить вимогам ст. 180 СК України. Вищевикладені обставини підтверджуються також матеріалами справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 03.03.2015 року з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 08 грудня 2014 року Татарбунарським районним судом Одеської області шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Сторони по справі є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають на утриманні позивачки, однак їй важко утримувати дітей самій, відповідач не бажає в добровільному порядку утримувати дітей. Тому вона просить стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка до суду надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги просила зменшити, стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей по 350 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач у судове засідання надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги в зменшеному розмірі визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року (а.с.3) шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.4) від 20 січня 1998 року, серії [NUMBER] (а.с.5) від 08 квітня 2001 року, [NUMBER] (а.с.6) від 07 березня 2007 року, сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно довідки від 13.02.2015 року № 59 (а.с.7), виданої виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або)у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 08 липня 2013 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 350 грн., щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 03 вересня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 11 серпня 2007 року з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку(доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця,починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Крім того, просила долучити до матеріалів справи довідку про склад сім»ї. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Дитина постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що суперечить вимогам ст. 180 СК України. Вищевикладені обставини підтверджуються також матеріалами справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 04 листопада 2015 року з позовною заявою у якій зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком дітей є відповідач. З січня 2015 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та вони повністю залишилися на її утриманні, у звязку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх заробітків відповідача до досягнення дітьми повноліття. Сторони до суду не зявилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач позов визнає у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобовязання батьків щодо утримання дитини є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем без зясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від заробітків відповідача до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 05 червня 2015 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання\~ дитини, посилаючись на те, що з 03.09.1999 року по 03.10.2014 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча обіцяв надавати в добровільному порядку.\~ Відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших аліментних зобовязань не має. В звязку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь\~ аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду\~ та до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 03.09.1999 року по 03.10.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]О.(а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13). Дитина постійно мешкають з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. У відповідності\~\~до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Погоджуючись з вимогами позивачки про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що в даному випадку істотною\~\~обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те,\~\~що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач\~\~є працездатним, інших дітей не має;\~\~позивачка ж працює, але її доходу не вистачає на належне забезпечення матеріальне становище сина, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 400 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 06.01.2016 року з вищевказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позову вказує, що 23 липня 1988 року між сторонами укладено шлюб у Київському палаці одружень, актовий запис № 3499.Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, що тяжким чином впливає на психологічний стан позивачки та спричиняє їй душевні страждання. Позивачка зазначає, що всі фізичні і духовні зв'язки між сторонами втрачені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 07.12.2015 року з позовною заявою у якій зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком дітей є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. З відповідачем мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає та вони повністю залишилися на її утриманні, у зв'язку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач позов визнає у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує (а.с.16,17). Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобов'язання батьків щодо утримання дитини є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх визнанням відповідачем без з'ясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved