Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. 18.05.2021 року представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву про уточнення анкетних даних відповідача, вказує, що при написанні позовної заяви прізвище відповідача помилково зазначено [PERSON] та просить вважати, що позов заявлено до відповідача [PERSON] , що підтверджується паспортом відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що з липня 2018 року і до жовтня 2018 року позивачка [PERSON] зустрічалась із відповідачем [PERSON] . Від цих відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі , проживали окремо, тому відомості про батька записані за вказівкою матері на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В свідоцтві про народження [PERSON] батько записаний зі слів матері як [PERSON] . В дійсності батьком дитини є [PERSON] . Після того як позивачка завагітніла відповідач спочатку не заперечував проти народження дитини, але [INFO] повідомив, що визнає дитину лише після проходження ДНК-тесту. Після народження сина позивач неодноразово повідомляла відповідача, що необхідно провести генетичну експертизу, але він кожного разу ухилявся та відмовлявся від експертизи, тому для захисту інтересів дитини вона змушена звернутись до суду та просить визнати відповідача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а також стягувати з відповідача, як батька, аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 1/4 частині всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву (відзив на позовну заяву), згідно якої вимоги позову не визнає та вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою разом проживає та веде спільне господарство. З позивачкою мали місце зустрічі через роботу, так як вони є працівниками Виноградівської районної лікарні. Допускає, що мав з позивачкою у 2018 році статевий зв`язок, який характеризує як необдуманий поступок, але має сумніви у своїй причетності до батьківства особи [PERSON] та погоджується на призначення судово-біологічної (генетичної експертизи). За клопотанням позивачки ухвалою суду від 29.05.2020 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є відповідач [PERSON] біологічним батьком\~\~ [PERSON] 04.11.2021 року на адресу суду надійшов висновок експерта КУ Одеське бюро судово-медичної експертизи № 99 від 27.10.2020, згідно якої зазначено, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99 %, таким чином, батьківство практично доведене. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто у відсутність позивачки за участю її представника [PERSON] . \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та посилаючись на результати судової молекулярно-генетичної експертизи просила позовні вимоги задоволити і стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважали такі недоведеними. Результати судової експертизи поставили під сумнів, посилаючись на те, що батьківство не доведено на 100 %, а тільки на 99,99 %. Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] позивачка [PERSON] народила дитину [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.07.2019 року. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері на підставі ч.1 ст. 135 СК України, як [PERSON] . Позивачка стверджує, що з липня 2018 року і до жовтня 2018 року зустрічалась із відповідачем [PERSON] , який є біологічним батьком її дитини. Натомість відповідач своє батьківство не визнає, хоч допускає, що мав статевий зв`язок з позивачкою. Згідно висновку експерта КУ Одеське бюро судово-медичної експертизи № 99 від 27.10.2020 року вказано, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99 %, таким чином, батьківство практично доведене. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Частиною 1\~ст.135 СК України\~визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду\~.\~\~\~\~\~ \~Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК\~приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповіднодо абзацу 3 пункту 3 Постанови, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм\~СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь\~яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 565/657/16-ц (провадження № 61-18627св18), Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року № 3451/05, § 34, «Кalacheva V. Russian Federation»). Враховуючи те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,99%, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню. Згідно з п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. \~ \~ \~ \~З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. \~ \~ \~ \~Ст.134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. \~ \~ \~ \~Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення батьківства, слід внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] у частині відомостей про [PERSON] , як про батька дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно\~до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров`я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідач є працездатним молодим чоловіком, працевлоштований займає посаду лікаря-травматолога у Комунальному некомерційному підприємстві «Виноградівська районна лікарня». Неповнолітніх дітей у відповідача на утриманні немає. \~ \~ \~ \~Позивачка знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною, отримує щомісячно соціальну допомогу в розмірі 860 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, надавши оцінку в сукупності усім доказам по справі та забезпечуючи інтереси дитини, суд визнає факт доведеності батьківства відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Також, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд стягує з нього аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), і таким чином, позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути\~судові витрати у виді сплаченого нею судового збору та витрат за проведення експертизи. Відповідно до ч.6 ст.\~141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за ставкою, що діяла на час звернення до суду з даним позовом у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved