overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про втрату права на житло, з тих підстав, що вона є головою двору та співвласницею будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. В даному господарстві з 23.01.2002 року зареєстрований [PERSON], який перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою [PERSON] Рішенням Тлумацького районного суду від 04.06.2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач за вказаною адресою не проживає з червня 2012 року, права власності на частку в будинковолодінні немає. З того часу він проживає в господарстві своєї матері в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. А тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на житло в належному їй на праві власності будинковолодінні за вказаною адресою. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно телефонограми N 1 від 26 серпня 2014 р. [PERSON] перебуває за межами Івано-Франківської області, з'явитися в судове засідання не може, а тому не заперечив щодо розгляду справи без його участі. Позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.04.2004 року позивачка [PERSON] є співвласницею будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.4). Відповідач [PERSON] є зареєстрованими в даному господарстві, однак фактично з червня 2012 року не проживає в ньому, що підтверджується довідками виконкому Бортниківської сільської ради Тлумацького району № 137 від 04.07.2014 року та № 250 від 07.08.2014 року (а.с.6,7). Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відносно відповідача відсутні обставини, які б тягли збереження за ним жилого приміщення понад встановлений законом строк, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред'явила позов до відповідачки [PERSON] про втрату права на житло, з тих підстав, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] в м. Тлумач Івано-Франківської області. В даному будинку з липня 1989 року зареєстрована її дочка [PERSON] Відповідачка за вказаною адресою не проживає з 08 грудня 2011 року, права власності на частку в будинку немає. На даний час проживає в м. Івано-Франківську. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. А тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на житло в належному їй на праві власності будинку за вказаною адресою. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просила справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через поміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.01.2005 року позивачка [PERSON] є одноосібною власницею домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] є зареєстрованою в даному господарстві, однак з 08.12.2011 року по даний час не проживає в ньому, що також стверджується актими про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 25.02.2014 року, 06.09.2014 року, 10.03.2015 року (а.с.10-12). Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відносно відповідачки відсутні обставини, які б тягли збереження за нею жилого приміщення понад встановлений законом строк, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. З 16 вересня 2008 року зареєстровано розірвання їхнього шлюбу. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Після розірвання шлюбу відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], вона проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дочка потребує нормального харчування, одягу, засобів гігієни, фізичного та духовного розвитку. Усе це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити. Позивачка не працює, житла, земельних ділянок не має. Проживає в будинку співмешканця. Відповідач зовсім не цікавиться дочкою, на телефонні дзвінки не відповідає. Вона зараз закінчує школу, їй необхідно вчитися далі, для цього необхідні кошти. Доходи відповідача їй невідомі, де працює теж невідомо. Їй відомо, що інших утриманців у нього немає. На думку [PERSON], встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним. Вона вважає, що він має платити аліменти в сумі 3\~000 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON]. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд, приходить до висновку що позов слід задовольнити частково та ухвалити заочне рішення. Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 вересня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 3 ), копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] ( а.с. 4 ), довідками виданими виконавчим комітетом Андрієво Іванівської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області ( а.с. 5 - 6 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 7 - 8 ). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника аліментів або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Задовольнити частково позовні вимоги позивачки, суд виходить з наступного, що суду невідомо чи відповідач має постійне місце роботи, його матеріальне становище та сімейний стан.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила визнати право власності на спадщину - житловий будинок та господарські споруди. Обгрунтувала свої вимоги наступним. Стверджує, що [INFO] року помер [PERSON] - її чоловік, який проживав в [ADDRESS]. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, в т.ч. житловий будинок із господарськими спорудами. У встановленому законом порядку вона звернулася для прийняття спадщини до нотаріальних органів, однак реалізувати своє право не може із-за відсутності правовстановлюючих документів та пропуску строків для прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак просив про розгляд справи у його відсутності не заперечуючи проти задоволення вимог позивача, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки представлені позивачем докази є підставними, об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником спадщини, яка стала предметом судового розгляду. Позивачка є спадкоємцем і відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України має право успадкування за законом у першу чергу. Інші спадкоємці відсутні, оскільки вони відмовились від її прийняття. Спадщина відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась у встановленому законом порядку. Підлягають до задоволення також вимоги позивача в частині визнання права власності на спадкове майно, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за нею таке право. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила визнати своє право власності на спадщину земельну ділянку. Обгрунтувала свої вимоги наступним. Стверджує, що 29 січня 2015 року померла її мама [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, в т.ч. земельна ділянка на чку державний акт було втрачено. У встановленому законом порядку вона звернулася для прийняття спадщини до нотаріальних органів, однак реалізувати своє право не може із-за відсутності правовстановлюючих документів та пропуску строків для прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак просив про розгляд справи у його відсутності не заперечуючи проти задоволення вимог позивача, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки представлені позивачем докази є підставними, об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником спадщини, яка стала предметом судового розгляду. Позивачка є спадкоємцем і відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України має право успадкування за законом у першу чергу. Інші спадкоємці відсутні, оскільки вони відмовились від її прийняття. Спадщина відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась у встановленому законом порядку. Підлягають до задоволення також вимоги позивача в частині визнання права власності на спадкове майно, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за нею таке право. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила визнати своє право власності на спадщину земельну ділянку та майновий пай. Обгрунтувала свої вимоги наступним. Стверджувала, що 09.04.2004 року померла [PERSON] її тітка, яка проживала у [INFO]. 26.06.2001 року спадкодавиця зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого заповідала позивачці належну їй земельну частку (пай). На підставі сертифікату [PERSON] отримала державний акт на земельну ділянку площею 2.64 га., який був втрачений. У встановленому законом порядку вона звернулася для прийняття спадщини до нотаріальних органів, однак реалізувати своє право не може із-за пропуску строку звернення для прийняття спадщини та втрати правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак просив про розгляд справи у його відсутності не заперечуючи проти задоволення вимог позивача, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки представлені позивачем докази є підставними, об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником спадщини, яка стала предметом судового розгляду. Позивачка є спадкоємцем і відповідно до вимог ст. 1234 ЦК України має право успадкування за заповітом. Спадщина відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась у встановленому законом порядку. Суд продовжує термін для прийняття спадщини оскільки він пропущений з поважних причин. Підлягають до задоволення вимоги позивачки в частині визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом із тим, суд задовольняє позовні вимоги частково лише відносно земельної ділянки, яка була предметом заповідального розпорядження. Не підлягають до задоволення вимоги позивачки в частині визнання права власності на майновий пай, оскільки він не зазначений у заповіті та позивачка не надала суду доказів родинних зв»язків із покійною. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила визнати своє право власності на спадщину земельну частку (пай), майновий пай. Обгрунтувала свої вимоги наступним. Стверджувала, що 1.04.1999 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO]. 21.03.1999 року вона зробила заповідальне розпорядження, згідно якого у випадку своєї смерті заповідала позивачці житловий будинок та земельну частку (пай). У встановленому законом порядку вона звернулася для прийняття спадщини до нотаріальних органів, однак реалізувати своє право не може із-за пропуску строку звернення для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак просив про розгляд справи у його відсутності не заперечуючи проти задоволення вимог позивача, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки представлені позивачем докази є підставними, об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником спадщини, яка стала предметом судового розгляду. Позивачка є спадкоємцем і відповідно до вимог ст. 1234 ЦК України має право успадкування за заповітом. Спадщина відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась у встановленому законом порядку. Суд продовжує термін для прийняття спадщини оскільки він пропущений з поважних причин. Задовльняє позовні вимоги частково. [PERSON] просить визнати своє право власності на земельну частку (пай) та майновий пай члена КСП. Разом із тим, спадкодавиця заповідала їй лише земельну частку (пай), майновий пай члена КСП до спадкової маси зазначеної у заповіті не входить. Позивачка не є родичкою покійної до шостого ступеню спорідненості і тому не може претендувати на прийняття спадщини у вигляді майнового паю. Підлягають до задоволення вимоги позивачки в частині визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за нею таке право. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила про повернення їй дитини, яку у неї було відібрано без позбавлення батьківських прав і передано на виховання бабусі. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі і просила також про їх задоволення. Заінтересована особа не заперечувала позовних вимог і вважала, що задоволення позову буде сприяти інтересам неповнолітньої дитини. Заслухавши позивачку, відповідача, заінтересовану особу, суд знаходить вимоги ґрунтовними і підставними, а вимоги такими що підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року було задоволено позовні вимоги органу опіки та піклування і у [PERSON] відібрано без позбавлення її батьківських прав доньку [PERSON] [INFO]. Дитину передано на виховання бабці [PERSON]. Рішення було обґрунтовано тим, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обов»язки, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. [PERSON] свідомо нехтувала своїми батьківськими обов»язками, що негативно впливало на духовний і моральний розвиток дитини. В судовому засіданні, вона визнала негативність своєї поведінки, стверджувала, що повністю змінила своє ставлення до виховання дитини і просила про повернення їй дитини. З матеріалів позову вбачається, що неодноразове обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки показало наявність позитивних зрушень у бік відповідального ставлення [PERSON] до виконання своїх батьківських обов»язків. За свідченнями відповідачки та свідка [PERSON] - сільського голови у помешканні позивачки наведений лад. Старша донька останньої відвідує школу і усі викладачі окрім позитивних відгуків нічого поганого за позивачку і її ставлення до виховання дитини не висловлюють. Менша дитина [PERSON] знаходиться із нею у дома. Дитина гарно та чисто одіта, розвинута на свої роки, має необхідні умови для проживання та нормального розвитку. Позивачка вживає заходів щодо матеріального забезпечення дітей, турбується про них, гідно поводить себе у суспільному житті та громадських місцях. Позитивно характеризується за місцем проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України - якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Оцінюючи в сукупності, перевірені доказами, фактичні обставини справи суд доходить висновку про те що підстави які зумовили відібрання дитини фактично відпали і вимоги про повернення дитини позивачці є ґрунтовними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON], просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони спільне життя припинили із - за неприязних відносин, які склалися між ними. Примирення їх із - за цього стало неможливим . Разом вони не живуть з грудня 2013 року. Миритися вона не бажає. Вважає, що сім*я їх розпалася і зберегти шлюб можливості немає. Немає спору і про місце проживання їх доньки, [PERSON], народження [INFO] року, та сина [PERSON], народження [INFO] року, які на час розгляду справи проживають з нею. Відповідач, [PERSON], про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, До суду не з*явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про слухання справи за своєї відсутності не подав.. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони 08.08.2003 року зареєстрували шлюб в Городненській сільській Раді Болградського району Одеської області, про що був вчинений запис акту №6. Подружжя спільне проживання припинило із-за різних поглядів на сімейні відносини та виникнення між ними на цій підставі неприязні. Спільно не живуть з грудня 2013 року, миритися не бажають і наполягають на розірванні шлюбу. Їх донька [PERSON], народження [INFO] року та син [PERSON], народження [INFO] року, на час розгляду справи проживають з позивачем. Суд, приймаючи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу , приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, т. я. вони, на час розгляду справи, спільно не живуть, миритися наміру не мають, інтересам їх неповнолітніх дітей, і вважає за необхідне розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст. 104,105,110,112 Сімейного Кодексу України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно на своє утримання в звязку із продовженням нею навчання в Лисичанському державному медичному училищі спеціальність «Сестринська справа», денної форми навчання, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як не має змоги утримуватися самостійно, відповідач має можливість надавати їй утримання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 09.09.2015р. до закінчення нею навчання, до 28.06.2019р. Просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та підтримав заперечення в яких він був згоден на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, щомісячно до закінчення нею навчання. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, (а.с.9). [PERSON] потребує від відповідача матеріальної допомоги в звязку із продовженням нею навчання у Лисичанському державному медичному училищі спеціальність «Сестринська справа», денної форми навчання, оскільки не має змоги утримувати себе самостійно. (а.с.7) Відповідач має змогу надавати позивачу таку допомогу, так як працює. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти На підставі викладеного,

Outcome: approved