Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення дітьми трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому Законом порядку, причину неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 4,5). Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Діти проживають з матір'ю, перебувають на її утриманні. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. у відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.. 75 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, , пенсія, доходи від використання від його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом також встановлено, що [PERSON] не працює, у зв'язку з доглядом за диітьми до досягнення ними трирічного віку, отримує державну допомогу по догляду за дитиною. Що стосується визначення розміру грошової суми, то суд виходить з наступного. Згідно зі ст.. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимога позивачки є обґрунтованою, не суперечать закону , та підлягаює задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 551,20 грн. за кожну позовну вимогу (всього 1102,40 грн.), підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial