Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 30 січня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2009 року вона припинила шлюбні відносини з відповідачем, мешкає окремо від нього, спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім'ї вважає зради чоловіка, який не захотів змінити свою поведінку. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, заздалегідь надавши суду заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність в порядку заочного розгляду та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про виклик його до суду на 03 березня 2016 року та 21 березня 2016 року. Зі згоди позивачки, яка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Від шлюбу подружжя має одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини. На даний час дитина проживає разом з позивачкою у справі. Наприкінці 2009 року сімейні відносини між сторонами фактично припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що у позивачки з відповідачем в справі було втрачено взаєморозуміння через зради чоловіка - відповідача у справі. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Стаття 24 Сімейного Кодексу України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивачка в справі наполягає на розірванні шлюбу, сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому наміру не мають, спільне господарство не ведуть й шлюб між ними носить формальний характер, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивачки у справі підлягає розірванню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в справі надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved