Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась 06 серпня 2018 року до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів доходів [PERSON] з моменту звернення до суду з цим позовом до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 28.02.2009 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є малолітній син - [PERSON] ,[INFO]., який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач мешкає окремо, у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала його задовольнити, зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який її потребує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони з 28.02.2009 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 28.02.2009. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.07.2010.. Дитина - [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивача, потребує матеріальної допомоги на утриманні, становище платника аліментів, який не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved