Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, припинення обтяження майна, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10 листопада 2009 року вона уклала з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» Договір Іпотеки №55-К/09Ф-1, за яким в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] по Кредитному договору №55-К/09Ф від 10.11.2009 року передала в іпотеку належну їй квартиру №18 в будинку 2-в по Андріївському узвозу в місті Києві. Зазначає, що відповідно до укладеного Договору Іпотеки, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луценко М.В. було внесено запис та зареєстровано обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстровим №9232405 від 10 листопада 2009 року на об'єкт обтяження - належну їй квартиру [ADDRESS]. Також було внесено запис та зареєстровано обтяження: іпотека до державного Реєстру іпотек за реєстровим номером 9232580 від 10 листопада 2009 року на об'єкт обтяження квартира, адреса: [ADDRESS], майновий поручитель [PERSON], Іпотекодержатель - Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал». Мотивує тим, що рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 01 липня 2014 року у справі №2/326/244/2014 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 943 336, 34 грн. та судові витрати в розмірі 3 654 грн. Також зазначає, що 26 березня 2012 року рішенням Подільського районного суду м. Києва за позовом ПАТ «АКБ «Траст-Капітал» до [PERSON] було звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну їй квартиру [ADDRESS]. На підставі даного судового рішення Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-5532/11 від 8 серпня 2012 року, який пред'явлено до виконання до Подільського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві 16 квітня 2015 року. Обгрунтовує вимоги тим, що рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01 липня 2014 року, яким з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором, було добровільно виконане боржником [PERSON] 15 квітня 2015 року. Посилається на те, що у зв'язку з погашенням кредитної заборгованості, зверталася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа №2-5532/11 від 8 серпня 2012 року, виданого Подільським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року такий виконавчий лист було визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що у зв'язку з виконанням зобов'язання за кредитним договором повинно було бути припинене зобов'язання за договором іпотеки, який забезпечувалось основне зобов'язання щодо повернення кредиту, а тому 1 вересня 2016 року вона звернулася до ПАТ «АКБ «Траст-Капітал» з листом про зняття обтяження та іпотеки з належної їй квартири. Посилаючись на те, що незважаючи на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором [PERSON] та відсутність щодо іпотеки чинного виконавчого листа, за яким би можна було звернути стягнення на спірну квартиру, а також з огляду на невжиття відповідачем заходів щодо звільнення від обтяжень предмету іпотеки, лстання на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати припиненими зобов'язання [PERSON] за Договором іпотеки №55-К/09Ф-1 від 10.11.2009 року, укладеним між нею та ПАТ «Траст-капітал»; а також припинити обтяження майнових прав на квартиру 18 в будинку 2-в (о вул. Андріївський узвіз у місті Києві та вилучити записи з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна тип обтяження: заборона на нерухоме майно; зареєстровано 10.11.2009 р. з наступними характеристиками: об'єкт обтяження: квартира, адреса: м. Київ, Андріївський узвіз, будинок 2 в квартира 18, реєстраційний номер обтяження: 9232405, підстава обтяження: Договір іпотеки №55-К/09Ф-1 від 10.11.2009 р., заявник: ЗАТ «АКБ «Траст-Капітал»; та з Державного реєстру іпотек тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 10.11.2009 р. за № 9232580; іпотекодержатель: ЗАТ АКБ «Траст-Капітал», код: 26519933; іпотекодавець: [PERSON], код: [NUMBER], об'єкт обтяження: квартира, адреса [ADDRESS]; реєстраційний номер обтяження: 9232580; підстава обтяження: Договір іпотеки №55-К/09Ф-1 від 10.11.2009 року. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позивачки підтримав, обґрунтувавши поясненнями, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні вимоги позивачки не визнають, вважають позов заявлено безпідставно, обґрунтувавши запереченнями, просять в задоволенні вимог відмовити. 3-я особа в с удовому засіданні вимоги позивачки підтримує, вважає, що ним повністю виконані зобов'язання за укладеним договором і тому просить задовольнити вимоги позивачки. Вислухавши пояснення представників сторін, 3-ю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2009 року між ЗАТ «АКБ «Траст-капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір №55-К/09Ф, за умовами якого [PERSON] отримав 120 000 дол. США, які зобов'язався повернути до 10 травня 2011 року та сплатити 15% річних. В якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань по кредитному договору №55-К/09Ф від 10.11.2009 року, між ЗАТ «АКБ «Траст-капітал» та [PERSON] 10 листопада 2009 року було укладено договір іпотеки №55-К/09Ф-1, за умовами якого [PERSON] передала в заставу банку квартиру [ADDRESS] яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1997 року (а.с.15-22). З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №55-К/09Ф від 10.11.2009 року було звернуто стягнення на користь ПАТ «АКБ «Траст-Капітал» на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] яка належала [PERSON] 8 серпня 2012 року Подільським районним судом м. Києва на виконання даного рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року було видано виконавчий лист №2-5532/11, який пред'явлений до виконання 16 квітня 2015 року. Також судом встановлено, що 1 липня 2014 року рішенням Приморського районного суду Запорізької області з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №55-К/09Ф від 10.11.2009 на користь ПАТ «АКБ «Траст-капітал» у розмірі 943 336,34 грн. (а.с. 23-24). Як встановлено судом та не спростовано в судовому засіданні представниками відповідача, сума заборгованості за кредитним договором №55-К/09Ф від 10.11.2009 року, стягнута судовим рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 1 липня 2014 року, була сплачена [PERSON] на рахунок ПАТ «АКБ «Траст-капітал» 15 квітня 2015 року,що свідчить про те, що на момент пред'явлення виконавчого листа №2-5532/11 від 8 серпня 2012 року до виконання 16 квітня 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов'язання за кредитним договором вже було виконане шляхом перерахування [PERSON] коштів на рахунок банку 15 квітня 2015 року. У зв'язку з даними обставинами позивачка [PERSON] зверталася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №2-5532/11 від 8 серпня 2012 року таким, що не підлягає виконанню. За результати розгляду заяви ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року виконавчий лист, виданий Подільським районним судом м. Києва 8 серпня 2012 року по справі №2-5532/11 про звернення стягнення на користь ПАТ «АКБ «Траст-капітал» в рахунок заборгованості за кредитним договором №55-К/09Ф від 10.11.2009 року на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] яка належала [PERSON], було визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.25-29). Як вбачається з наданої суду ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22.06.2016 року - постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що…..15 квітня 2015 року, перераховуючи кошти на рахунок ПАТ «АКБ «Траст-капітал», [PERSON] повністю сплатив заборгованість за кредитним договором, визначену йому рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 1 липня 2014 року, а тому, виконав зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі… Посилаючись на те, що незважаючи на виконання основного зобов'язання за кредитним договором, наявності підстави для припинення іпотеки, відповідач не вживає заходів щодо припинення обтяження майнових прав на предмет іпотеки, чим порушуються її права іпотекодавця остання зверталась до відповідача з заявою від 31.08.2016 року щодо зняття обтяження на забезпечення по кредитному договору № 55-К/09Ф від 10.11.2009 року та Договору іпотеки № 55-К/09Ф-1 від10.11.2009 року та вилучення записів з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.32), однак позитивної відповіді не отримала. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 30 листопада 2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за об'єктом нерухомості - квартира №18 в будинку 2-В по Андріївському узвозу в м. Києві - значиться обтяження №9232405: заборона на нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №55-К/09Ф-1 від 10.11.2009 року, а в Державному реєстрі іпотек - обтяження №9232580: іпотека на підставі Договору іпотеки №55-К/09Ф-1 від 10.11.2009 року (а.с.30-31). Зазначені відомості в Державних реєстрах свідчать про наявність не припиненого зобов'язання за договором іпотеки, тоді як було достовірно встановлено судом згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, що виконання основного зобов'язання за кредитним договором здійснено в повному обсязі. Згідно ст. 599 ЦК України, за відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. В силу вимог ст. 599 ЦК України та ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» повне виконання кредитного договору є підставою для припинення договору іпотеки, про що і просила позивачка в своєму позові. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав. Відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Відповідно до п. 30 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державна реєстрація прав може проводитися за заявою, поданою в електронній формі суб'єкту державної реєстрації прав або нотаріусу через веб-портал Мінюсту, в разі: державної реєстрації обтяження - за заявою органу державної влади, його посадової особи, якими встановлено, змінено або припинення обтяження. Встановлено, що 31 серпня 2016 року [PERSON] зверталася до ПАТ «АКБ «Траст-капітал» із заявою про знаття обтяжень предмету іпотеки, (а.с.32,33), однак, як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, такі обтяження за заявою відповідача зняті не були. Встановлені обставини дають підстави суду констатувати факт порушення прав [PERSON], що не спростовано в судовому засіданні представниками відповідача та підтверджує пояснення представника позивачки та 3-ї особи. Суд не може прийняти до уваги заперечення представників відповідача щодо наявності не виконання 3-ю особою [PERSON] його обов'язків щодо погашення нарахованих ними штрафних санкцій та посиланням на користування частково кредитними коштами після рішення Приморського районного суду Запорізької області, оскільки вони спростовуються встановленими судом та наданими для дослідження доказами самих сторін та їх поясненнями в ході розгляду справи. Не надано суду представниками відповідача доказів і на ту обставину, що на даний час [PERSON] чи [PERSON] з моменту винесення даного рішення Приморського районного суду Запорізької області та після його сплати по даному рішенню коштів [PERSON] на їх адресу направлено будь - які претензії щодо необхідності погашення будь - яких сум та підстави їх нарахування. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив , що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. З врахуванням викладеного, а також того, що судом встановлено, що у відповідача були наявні всі передбачені законом підстави для задоволення заяви позивачки,що ним було не виконано, суд приходить до висновку про наявність порушення та оспорювання прав позивачки у правовідносинах, які склалися між нею та відповідачем та їх доведеності в суді. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статті 15-16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем протягом всього часу розгляду справи суду не було надано належних доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження своїх заперечень. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню з викладених вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 386, 546, 559, 575, 576, 593, 599 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved