Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до Концерну «Техвоєнсервіс» про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг. В обґрунтування позову вказує, що між нею та Філією Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод» було укладено договори про надання послуг № 21-Ф від 03.01.2017 року та № 14-Ф від 15.01.2018 року. За вищевказаними договорами вона (позивачка) зобов`язалася виконати для Замовника, яким є відповідач таку роботу: проводити медичний огляд водіїв на підприємстві. Виконання нею (позивачкою) робіт за вказаними вище Договорами підтверджується актами виконаних робіт, в яких стоять підписи сторін про виконання та прийняття робіт визначенням розміру винагороди за виконану роботу, а саме: Актом на виконання робіт за серпень 2017 року - 1950 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 570 грн. 61 коп.; Актом на виконання робіт за вересень 2017 року - 2450 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 1972 грн. 25 коп.; Актом на виконання робіт за жовтень 2017 року - 1800 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 1449 грн.; Актом на виконання робіт за листопад 2017 року - 2750 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 2213 грн. 75 коп.; Актом на виконання робіт за грудень 2017 року - 2860 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 2302 грн. 30 коп.; Актом на виконання робіт за січень 2018 року - 1090 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 877 грн. 45 коп.; Актом на виконання робіт за лютий 2018 року - 1250 грн. (в т.ч. утримання), на руки - 1006 грн. 25 коп.; Відповідно до п. 3.1 Договору на виконання робіт (послуг) замовник виплачує виконавцю за виконані роботи винагороду відповідно до Акту виконаних робіт. Згідно довідки, яка видана їй Філією Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод» 28.07.2020 року №7 сума невиплачених коштів за надані послуги становить 10391 грн. 61 коп. Вказує, що на неодноразові її звернення до відповідача щодо виплати заборгованості по Актам виконаних робіт, однак до даного часу кошти їй не виплачені. Оскільки Філія Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод» являється відокремленим структурним підрозділом Концерну «Техвоєнсервіс» без права юридичної особи та здійснює свою діяльність тільки на підставі та відповідно до розпоряджень юридичної особи, свої позовні вимоги заявляє саме до Концерну «Техвоєнсервіс» (код ЄДРПОУ 33689867). А тому, просить стягнути з Концерну «Техвоєнсервіс» на її - [PERSON] користь грошові кошти за Договором про надання послуг у сумі 10391 грн. 61 коп. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Концерну «Техвоєнсервіс» про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка - [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судове засідання представник Концерну «Техвоєнсервіс» не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності представника Концерну «Техвоєнсервіс», повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 03.01.2017 року між [PERSON] та філією Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод», в особі Генерального директора Станчука Леоніда Васильовича, був укладений Договір № 21-Ф на виконання робіт (послуг) (а.с. 4-5). Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, Виконавець взяв на себе зобов`язання своєчасно та добросовісно виконувати роботу, передбачену пунктом 1.2 Договору, а Замовник, зі свого боку, зобов`язався своєчасно здійснювати оплату виконаної роботи Виконавцем. Відповідно до 1.2. Договору, Виконавець взяв на себе зобов`язання виконувати наступну роботу за даним договором: проведення щозмінних перед рейсових і після рейсових медичних оглядів водіїв, який полягає в зборі анамнезу визначення частоти пульсу, температури тіла, артеріального тиску, в разі необхідності постановка проби на алкоголь - формування висновку щодо придатності водія до керування транспортним засобом; проведення медичного огляду інших працівників підприємства по направленню адміністрації; контроль за станом здоров`я водіїв та вчасним проходженням ними періодичних медоглядів, додержанням водіями режиму праці та відпочинку; надання амбулаторної першої і невідкладної медичної допомоги працівникам підприємства та водіям; навчання водіїв методам надання першої медичної допомоги потерпілим при ДТП; проведення санітарно-освітньої роботи по формуванню здорового способу життя; контроль за поповненням медичних аптечок на підприємстві та транспортних засобах підприємства та поповненням медикаментів у яких закінчується термін придатності; проведення роз`яснювальної роботи в колективі по антиалкогольному та антинаркотичному законодавству; укомплектування на робочому місці шафки та сумки для невідкладної медичної допомоги. Згідно з п. 3.1 Договору Замовник виплачує виконавцю за виконані роботи винагороду, відповідно до Акту виконаних робіт. Пунктом 6.1 вказаного Договору визначено строк дії Договору - до 31.12.2017 року. Як вбачається з актів на виконання робіт згідно Договору № 21-Ф від 03.01.2017 року позивачка [PERSON] надавала на підприємстві медичні послуги, за що передбачено винагороду, а саме: за серпень 2017 року в сумі 1950 грн.; за вересень 2017 року - 2450 грн.; за жовтень 2017 року - 1800 грн.; за листопад 2017 року - 2750 грн.; за грудень 2017 року - 2860 грн. (а.с. 6-10). Крім того, 15.01.2018 року між [PERSON] та філією Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод», в особі Генерального директора Станчука Леоніда Васильовича, був укладений Договір № 14-Ф на виконання робіт (послуг) строком дії до 30.03.2018 року (п. 6.1), відповідно до якого Виконавець взяв на себе зобов`язання виконувати таку роботу: проводити медичних оглядів водіїв підприємства; контролювати стан здоров`я водіїв та завчасним проходженням ними періодичних медоглядів; надавати амбулаторну першу і невідкладну медичну допомогу працівникам підприємства та водіям; контролювати поповнення медичних аптечок на підприємстві, транспортних засобах підприємства та поповненням медикаментів у яких закінчується термін придатності (а.с. 11). Як вбачається з актів на виконання робіт згідно Договору № 14-Ф від 15.01.2018 року позивачка [PERSON] надавала на підприємстві медичні послуги, за що передбачено винагороду, а саме: за січень 2018 року в сумі 1090 грн.; за лютий 2018 року - 1250 грн.; (а.с. 12-13). Таким чином, позивачка [PERSON] виконала свої зобов`язання за Договором № 21-Ф на виконання робіт (послуг) від 03.01.2017 року та Договором №241-Ф на виконання робіт (послуг) від 15.01.2018 року та надавала відповідачу послуги в порядку, що встановлені вказаними Договорами. Натомість відповідач свої зобов`язання за вказаними Договорами не виконав належним чином та не здійснив оплату за отримані послуги. З довідки від 28.07.2020 року вих. № 7, виданої т.в.о. генерального директора ФКТ «ЧАРЗ» Стеценко І.В., вбачається, що [PERSON] працювала в ФКТ «ЧАРЗ» по договору ЦПХ № 21-Ф від 23.01.2017 року та № 14-Ф від 15.01.2018 року і перед нею має місце заборгованість по виплаті винагороди згідно актів виконаних робіт в сумі 10391 грн. 61 коп., в тому числі помісячно: серпень 2017 року - 570 грн. 61 коп., вересень 2017 року - 1972 грн. 25 коп., жовтень 2017 року - 1449 грн., листопад 2017 року - 2213 грн. 75 коп., грудень 2017 року - 2302 грн. 30 коп., січень 2018 року - 877 грн. 45 коп., лютий 2018 року - 1006 грн. 25 коп. На час розгляду справи судом не встановлено обставин про те, що ця заборгованість виплачена позивачці (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Окрім цього, статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Стаття 903 ЦК України визначає, що у разі встановлення у договорі надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виконала свої зобов`язання за вищевказаними Договорами на виконання робіт (послуг) № 21-Ф від 03.01.2017 року та №241-Ф від 15.01.2018 року в повному обсязі, що підтверджується доказами, які маються в матеріалах справи, однак відповідачем виконані нею роботи (послуги) не були оплачені. Заборгованість відповідача перед позивачкою становить 10391 грн. 61 коп., що підтверджується вищезгаданою довідкою № 7 від 28.07.2020 року, виданою т.в.о. генерального директора ФКТ «ЧАРЗ» Стеценко І.В. А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення із відповідача на її користь заборгованості за Договорами № 21-Ф від 23.01.2017 року та № 14-Ф від 15.01.2018 року в загальній сумі 10391 грн. 61 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача Концерну «Техвоєнсервіс» на користь позивачки [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачкою при подачі даного позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved