Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цією позовною заявою і вказала, що 07 березня 2013 року померла її та відповідачки мати, [PERSON]. На випадок своєї смерті їхня мати 10 травня 2007 року зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та літню кухню в смт. Браїлів по вул.Леніна 2, Жмеринського району, [PERSON] 1/2 частину житлового будинку в смт. Браїлів по вул.Леніна 2, Жмеринського району. 22 травня 2014 року державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено, що спадкоємцями зазначеного в заповіті майна є [PERSON] на 1/2 частку, [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул.Леніна, 2 в смт. Браїлів, Жмеринського району Вінницької області. У свідоцтві наводиться опис обєкта, а саме: житловий будинок з прибудовами, позначений на плані літ. «А», шлаковий, житловою площею 37,0 кв. м., літня кухня «Б», веранда «б», гараж «В», сарай «Г», погріб «Д», огорожа 1. Самочинно зведені: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3», в свідоцтво про право на спадщину не включені. Необхідність внесення змін до свідоцтва до свідоцтва про право на спадщину за законом зумовлена зробленою нотаріусом помилкою. Нотаріус, виходячи із того, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, не прийняв до уваги те, що заповідачка у заповіті сама розподілила спадщину між позивачем та відповідачем, виділивши [PERSON] більшу частку у спадщині, і ця частка складається з літньої кухні. Таким чином, спадкодавця бажала, щоб літня кухня, яка разом з іншими підсобними будівлями складає з будинком одне ціле і підлягає розподілу в рівних частках, не підлягала такому розподілу, а належала особисто [PERSON]. За таких обставин позивачка вважає, що відповідно заповіту їй має перейти у власність 1/2 частки житлового будинку та підсобних приміщень: 1. Літня кухня «Б»; 2. 1/2 частка інших підсобних приміщень. Крім того, позивачка вважає помилковим висновок нотаріуса про те, що тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3», самочинно зведені. В технічному паспорті на житловий будинок, виготовлений [PERSON] РСП КП «ВООБТІ» 07.03.2014 року відсутня відмітка про те, що зазначені будівлі збудовано самочинно. Також, відсутній сарай літ. «Ж». В інформаційній довідці - характеристиці КП «Вінницьке обласне обєднання бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2014 року за № 228 зазначено, що тамбур літ. «а1», веранда літ.. «а2», веранда «а3», побудовані до 1992 року, що не є самочинно згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом №127 від 25.05.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 528/5773 із змінами та доповненнями. Сарай літ. «Ж» знесено. У звязку з вище викладеним, позивачка просила у своїй позовній заяві зобовязати [PERSON] районну державну нотаріальну контору Вінницької області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-638, а саме: посвідчити, що позивачка є спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку та літню кухню літ. «Б» в смт. Браїлів по вул.Леніна, 2; включити в свідоцтво про право на спадщину: тамбур літ. «а1», веранда літ. «а2», веранда літ. «а3», та видати позивачці нове свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.2-3). Позивачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій вказала, що зазначене свідоцтво про право на спадщину є і її правовстановлюючим документом на 1/2 частку домоволодіння, так як при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] від 22.05.2014 року за реєстрованим номером 2-644 державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори зроблено помилковий висновок про те, що тамбур «а1», веранди «а2», «а3», самочинно зведенні, а тому у свідоцтві про право на спадщину не включені. Зазначенні приміщення були добудовані до будинку їхніми батьками у 1975 році. Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про внесення змін до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127» (який набрав чинності з 08.10.2012 року ) добудови до їхнього будинку, на які є посилання в свідоцтві про право на спадщину, не є самочинними. Крім того в технічній документації на житловий будинок не зазначено, що вказані прибудови є самочинними. В свідоцтві про право на спадщину також зазначено про наявність сараю «Ж», який також не включено у свідоцтво як самочинно зведений, такого сараю у їхньому домоволодінні не має. Той факт, що тамбур «а1», веранда«а2», веранда «а3» не включенні у свідоцтво про право на спадщину, порушує її право на 1/2 частину зазначеного майна, тому вона просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.05.2014 року державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 2-644, а саме включити в опис обєкту тамбур «а1», веранду «а2», веранду «а3», та виключити слова «Самочинно зведенні: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3» в свідоцтво про право на спадщину не включені», а також зобов»язати державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори видати їй нове свідоцтво про право на спадщину, в якому буде включено в опис обєкту тамбур «а1», веранду «а2», веранду «а3», та включено слова «Самочинно зведені: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3» в свідоцтво про право на спадщину не включені»; стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.68). Представник [PERSON], позивачка відповідачка [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити на вказаних у позові підставах. Представник [PERSON] додала, що померла [PERSON] сама розпорядилася своїм майном, зробивши заповідне розпорядження, згідно якого заповіла своїм дочкам - [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та літню кухню по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів, а дочці [PERSON] 1/2 частину житлового будинку по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району та належні заощадження в ощадбанку. Літню кухню будувала [PERSON] разом зі своєю сімєю. Просять стягнути з [PERSON] судові витрати. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечують. Відповідачка позивачка [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала в частині внесення змін в свідоцтві про право спадщину за заповітом про те, що позивачка по справі [PERSON] є спадкоємницею зазначеного в заповіті майна [PERSON] крім 1/2 частину житлового будинку ще і літньої кухні «Б» в смт. Браїлів по вул.Леніна 2. Нотаріусом в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вірно визначено право [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожного на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, оскільки літня кухня не може бути окремим від будинку обєктом спадкування ( права власності), тобто відповідно до положень ст.ст. 186, 381 ЦК України зазначена в позові літня кухня є приналежністю до головної речі ( будинку) і складовою права власності на нього, а тому посилання позивачки на заповіт, в якому літню кухню [PERSON] заповіла [PERSON], не є підставою для внесення змін в свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що [PERSON] є спадкоємницею 1/2 частини будинку та літньої кухні, оскільки право власності окремо на літню кухню оформлено бути не може. В частині внесення змін в свідоцтві про право на спадщину за заповітом в частині включення в свідоцтво тамбура «а1», веранди «а2», веранди «а3» вона позов [PERSON] визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] районна державна нотаріальна контора - [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] не визнала повністю. Пояснила, що при оформленні спадкового майна після смерті [PERSON] - заявниці [PERSON] та [PERSON] подали необхідні документи, в тому числі документи, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавицею, заповіт, правовстановлюючі документи на будинок по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району. Вивчивши подані документи [PERSON] було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на літню кухню є неможливим, поскільки на кухню відсутній правовстановлюючий документ про право власності, а наявний тільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, до складу якого входить і літня кухня, яка не являє собою окремий нерухомий обєкт. [PERSON] не виявила бажання отримати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Спадкоємці пояснили, що ніякого спору щодо спадкового будинку у них немає і тлумачення заповіту здійснене ними самими, і просили видати їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району, по ? частці кожній, надавши письмові заяви. В звязку з тим, що у правовстановлюючому документі, який належав спадкодавцеві, були вказані самочинно зведенні тамбур а1, сарай ж, веранда а2, веранда а3, то вони в свідоцтво про право на спадщину не були включені. Судовий розгляд 25.06.2015 року просила провести без її участі, в звязку з перебуванням у відпустці і виїздом за межі міста. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що первісний і зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права і обовязки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором чи законом. Згідно ст.381 ЦК України садиба є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. В розясненні Пленуму ВС України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» п.8, вказано, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З оглянутої спадкової справи та її ксерокопії спадкової справи №197/2013 до майна померлої видно, що [PERSON] померла 07.03.2013 року в смт.Браїлів Жмеринського району; їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.07.1992 року належав житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району літня кухня «Б», веранда «б», сарай «Г», погріб «Д», огорожа 1. Самовільно зведені: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда А2», веранда «а3», в свідоцтво про право на спадщину не включені; 10.09.2007 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповідала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та літню кухню в смт.Браїлів по вул..Леніна 2, Жмеринського району, а іншу 1/2 частину вказаного будинку і заощадження заповіла [PERSON]; 16.04.2013 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою проте, що 07.03.2013 року померла їх мати [PERSON], яка залишила заповіт на своє майно на їхні імя; 22.05.2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району, а [PERSON] звернулася і на грошовий вклад з належними відсотками; 22.05.2014 року [PERSON] і [PERSON] отримали у [PERSON] районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини житлового будинку, житловою площею 37 кв.м., по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району, з господарськими будівлями літня кухня «Б», веранда «б», гараж «В», сарай «Г», погріб «Д», огорожа 1. Самочинно зведенні: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3» в свідоцтво про право на спадщину не включені; також [PERSON] і [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району, а [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад (а.с.163-243) З технічного паспорта, виготовленого 07.03.2014 року, видно, що на земельній ділянці по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району не вказано, що тамбур «а1», веранда «а2», веранда «а3» є самочинно зведенні (а.с.9-12), а згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про внесення змін до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року, добудови до вказаного будинку, на які є посилання в свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.07.1992 року та на спадщину за заповітом від 22.05.2014 року, не є самочинними (а.с.) В технічному паспорті, виготовленого 07.03.2014 року, відсутній сарай «Ж» (а.с.9-12), [PERSON] та [PERSON]І суду повідомили, що вказаний сарай знесено. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] про зобов'язання [PERSON] районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 22.05.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-638, [PERSON] та [PERSON], видавши нові свідоцтва [PERSON] та [PERSON] про успадкування ними «тамбура «а1», веранда «а2», веранда «а3»», які належали померлій 07.03.2013 року [PERSON], виключивши слова «Самочинно зведенні: тамбур «а1», сарай «Ж», веранда «а2», веранда «а3» в свідоцтво про право на спадщину не включені», підлягає до задоволенню. Згідно зі ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Вимога [PERSON] в частині визнання її спадкоємницею літньої кухні літ. «Б», згідно заповіту від 10.05.2007 року, посвідченого Браїлівською селищною радою Жмеринського району за реєстром №126, задоволенню не підлягає, оскільки господарська будівля, а в даному випадку літня кухня є підсобною будівлею і складає з будинком по вул.Леніна 2 в смт.Браїлів Жмеринського району, одне ціле. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] документально підтвердженні судові витрати. [PERSON] при подачі позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн (а.с.1), [PERSON] при подачі зустрічного позову також сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.67). [PERSON] сплатила за правову допомогу адвокату [PERSON] 2500 грн., про свідчить витяг з договору про надання правої допомоги (а.с.62,63), але розрахунку не надано. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розміру за годину роботи, особи яка надала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] приймала участь в судових засіданнях 24.4, 3.6, 25.6.2015 року протягом 3 год.25 хв., і витрати на правову допомогу складає 1583, 40 коп.

Outcome: partial