Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дочкою повноліття з урахуванням індексу інфляції. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 13 листопада 2001 року. Від шлюбу є дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Вона належним чином самостійно утримувати дочку не має можливості, оскільки не працює. Інших доходів, у тому числі соціальних виплат, не отримує. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально дочці не допомагає та участі у вихованні не приймає. Кожного місяця вона несе витрати на належне утримання дочки: харчування, купівлю одягу, товарів першої необхідності, ліків, канцтоварів. Дочка має захворювання зору, періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні в медичних закладах і тому потребує довготривалого лікування. За таких умов вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дочку. Між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дитину. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, отримує допомогу по безробіттю в центрі зайнятості. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив і відзив не подав. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 23 липня 2003 року (а.с. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки дитини [PERSON] зобов`язані утримувати останню до досягнення нею повноліття. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить; з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня 2019 року - 1059 грн., з 1 грудня 2019 року 1109 грн. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утримання, що стверджується довідками № 1126, № 1127 від 12 серпня 2019 року, виданими Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 9, 10). Між сторонами немає домовленості щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З довідки Камінь-Каширської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 28 жовтня 2019 року № 241 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній з 7 травня 2019 року та отримує допомогу по безробіттю, розмір якої з травня 2019 року по вересень 2019 року склав 31049 грн. 66 коп., зокрема: за травень 2019 року - 4461 грн. 67 коп., за червень 2019 року - 3842 грн., за липень 2019 року - 8028 грн., за серпень 2019 року - 8027 грн. 99 коп., за вересень 2019 року - 6690 грн. Будучи особою працездатного віку, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає. Відсутність роботи не є підставою для звільнення від передбаченого законом обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини. З огляду на вищезазначене та беручи до уваги, що відповідач як працездатна особа має можливість працювати і утримувати своїх дітей, дані про незадовільний стан здоров`я останнього відсутні, враховуючи стан здоров`я дитини, відсутність у відповідача інших утриманців, і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 9 вересня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум платежів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved