Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 17.05.2004 року на підставі розпорядження голови Володарської райдержадміністрації № 340 від 17.10.2003 року їй було видано державний акт серії ДН № 077286 на право власності на земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий № 1421785000:05:000:0046, яка розташована на території Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області, який згодом було втрачено. Також зазначає, що рішенням Володарського райсуду від 02.08.2013 року було встановлено факт належності їй копії зазначеного держакту. В зв'язку з оформленням договору оренди належної їй земельної ділянки необхідно визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. В зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий № 1421785000:05:000:0046, яка розташована на території Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області і видана їй на підставі держакту серії ДН № 077286. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 29.11.2013 року позовну заяву по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Також суду пояснила, що вона є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області, про що свідчить копія держакту, факт належності якої встановлено рішенням суду. Оригінал держакту було втрачено, а його дублікат, а ні Відділ Держземагенства у Володарському районі Донецької області, а ні Реєстраційна служба Володарського районного управління юстиції на її звернення не видає посилаючись на відсутність повноважень. Вона бажає укласти договір оренди належної їй земельної ділянки, однак позбавлена можливості це зробити, оскільки відсутній документ, який підтверджує право її власності на зазначену ділянку, а саме держакт. Проте в судове засідання 09.01.2014 року позивачка [PERSON] не з'явилася. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Володарському районі Донецької області, який є начальником Відділу - Євсєєв О.С. в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснив, що з 01.01.2013 року держреєстрація речових прав на земельні ділянки та надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється органами державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, а не їх установою та просив справу розглянути без його участі. Представники відповідача Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області, сільський голова - Безлюдний С.Л. та секретар Нікітенко В.Г. в судове засідання не з'явилися. Надали суду письмові заяви в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] та просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції, який є начальником служби - Бура Т.В. в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмові пояснення в яких зазначила, що Служба не може бути відповідачем у справі, оскільки не вирішує питання щодо визнання права власності на нерухоме майно, в зв'язку з чим відсутній предмет спору. Держакт було видано позивачки Відділом Держземагенства у Володарському районі Донецької до повноважень якого і відноситься вирішення питань, щодо надання інформації про належність земельної ділянки, присвоєнні кадастрового номеру та встановлення її меж. Також просила справу розглянути без її участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], розглянувши письмові заяви сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачки [PERSON] на підставі Державного акту серії ДН № 077286 від 13.05.2004 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,0000 га., яка розташована на території Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області, кадастровий № 1421785000:05:000:0046, з цільовим призначенням: ведення особистого селянського господарства, яка їй була виділена на підставі рішення органу виконавчої влади: Розпорядження голови Володарської райдержадміністрації від 17.10.2003 року № 340 та зареєстрована 13.05.2004 року Володарським РВ ДП ДРФ «Центр ДЗК», що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та не заперечується сторонами. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області від 02.08.2013 року, яке набуло чинності 13.08.2013 року встановлено факт належності [PERSON] копії державного акту серії ДН № 077286 на право власності на земельну ділянку площею 2,00 га., яка розташована на території Новокраснівської сільської ради Володарського району Донецької області, який виданий 13.05.2004 року на ім'я [PERSON] Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно правового змісту ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України та набувається і здійснюється відповідно до закону. Ст. 182 ЦК України передбачає, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Ч.2 ст. 331 ЦК України передбачає, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Таким чином, враховуючи, що позивачки належить право власності на нерухоме майно, право власності на яке вона просить за собою визнати, а втрата оригіналу держакту не позбавляє її цього права, суд вважає, що право позивачки не порушено та судовому захисту не підлягає, а тому розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, враховуючи, що позивачки в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесенні нею при зверненні до суду відшкодуванню з боку відповідачів на її користь не підлягають.

Outcome: dismissed