Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що [PERSON] є батьком їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти на дитину, встановлені рішенням Василівського районного суду Запорізької обл. від 25.01.2010 р. не платить і ухиляється від виконання рішення суду. Крім цього, [PERSON] не виконує свої батьківські обов»язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач систематично відмовляється платити аліменти, приховує свій дохід і місце роботи, безперешкодно перетинає кордон з метою заробітку, ігнорує судове рішення та виконавчий лист. На телефонні дзвінки не відповідає, вести діалог по цьому питанню відмовляється. [PERSON] емоційний, має дуже запальний характер, що може також негативно вплинути на світогляд і моральний розвиток дитини. За час нелегких стосунків з відповідачем позивачка [PERSON] неодноразово зверталася за допомогою до поліції, а одного разу він був притягнений до адміністративної відповідальності за те, що піднімав руку на позивачку та її старшого сина [PERSON]. Сварки та бійки часто вчинялися на очах малолітньої дитини, тому позивачка припинила стосунки. Дитина у своєму віці потребує додаткових вітамінів, овочів і фруктів. Для нормального розвитку дитині необхідно створити умови, але [PERSON] їй матеріально не допомагає. Оскільки, зароблених позивачкою коштів не завжди вистачає для закупівлі канцтоварів, одягу для відвідування школи, оздоровлення, влаштування відпочинку та організації дозвілля сина, факт невиконання відповідачем батьківських обов»язків, який має постійний характер, здійснює негативний вплив на фізичне здоров»я та моральний розвиток дитини. Весь час позивачці допомагає утримувати дитину її чоловік - [PERSON]. Через повне усунення від утримання сина відповідачем, вихованням і утриманням дитини по факту займається [PERSON] і відноситься до дитини як до рідної та бажає його усиновити. Була можливість отримання оздоровчої путівки дітям учасників АТО, але дитина [PERSON] не змогла скористуватися такою державною допомогою, оскільки на день подачі позову, формально батьком залишається відповідач. Наразі чоловік [PERSON] тимчасово безробітній, вона вимушена була деякий час працювати на громадських роботах у В. Криничанській сільській раді, тому до розшуку нею нової роботи, сім»я знаходилася не у найкращому матеріальному стані. Відповідачу ця обставина відома, оскільки його батьки проживають по сусідству з ними, але йому байдуже чим годується та за рахунок кого утримується його малолітня дитина. Тому, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], у розмірі 90 тисяч 620 гривень 21 копійку; стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за останні 3 роки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 14 317,99 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги б/н від 11.07.2017 р. [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку через засоби масової інформації, а саме - газету «Запорізька правда» від 21 вересня 2017 року № 38 (23773) - а.с. 51. Про причини неявки суду не повідомлено та заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Представник третьої особи Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Кабаченко Ю.Ю. у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням відкласти розгляд справи на інший термін для надання заперечень проти заявленого позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Давиденко В.С. у судовому засіданні 13.11.2017 р. надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON]. У вирішенні справи повністю покладаються на суд і просять прийняти рішення в інтересах дитини. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони разом співмешкали. [INFO] в них народилася дитина - син [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке є у матеріалах справи. Батьком дитини записано відповідача - «[PERSON]» (а.с. 6). Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є кумою позивачки. Їй відомо, що [PERSON] була в шлюбі з відповідачем [PERSON], у них народилася дитина. Через деякий час вони розійшлися та [PERSON] скаржилась їй, що [PERSON] не виплачує аліменти. Зараз позивачка в шлюбі з [PERSON] Володимировичем, відносини з дітьми у нього дуже добрі, особливо з молодшим [PERSON]. За останній рік нічого про відповідача не чула та не бачила його. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно відповіді на звернення від 08 грудня 2017 року № 110, виданого Верхньокриничанським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Василівської районної ради Запорізької області, [PERSON] є учнем 3-го класу. Зв»язок матері з класоводом і батьківським комітетом постійний, [PERSON] батьківські збори та заходи відвідує постійно, приймає активну участь у вирішенні поточних питань під час навчального процесу. Батько дитини - [PERSON] з питань навчання сина не звертався, батьківські збори не відвідував. Востаннє був присутнім на шкільних заходах у 2016 році. З висновку Василівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 09.11.2017 року № 01-33/1320 вбачається, що [PERSON] з 2001 року спільно проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] Від спільного проживання проживання [INFO] у них народився син - [PERSON]. З 2009 року відносини між батьками дитини були припинені. Малолітній [PERSON] навчається у Верхньокриничанському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Василівської районної ради Запорізької області. Мати [PERSON] самостійно утримує та виховує дитину. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації, яке відбулося 18.10.2017 року, було запрошено позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] на засідання Комісії не з»явився, на телефонні дзвінки не відповідає, за вказаним місцем проживання не мешкає. У ході бесіди [PERSON] повідомила, що [PERSON] наразі виїхав за кордон, участі в житті та вихованні малолітнього сина не бере, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, доступу до культурних та інших духовних цінностей не надає, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини та станом на 23.06.2017 року має заборгованість на суму 90620,21 грн. У 2016 році справа про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] вже розглядалась Василівським районним судом. Рішення з даного питання прийнято не було. Пройшло більше ніж півтора року, але ставлення відповідача до сина не змінилося. Він продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов»язків по відношенню до сина. Після з»ясування всіх обставин даного питання, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішень про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] (а.с. 53-54). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO]. у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2009 року до досягнення сином повноліття та кошти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 12). На виконання вищевказаного рішення Василівським районним судом Запорізької області 18.02.2010 р. було видано виконавчий лист № 2-267/2010, який знаходиться на виконанні Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.06.2017 р., виданого Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів за період з 14.12.2009 року по 23.06.2017 рік у сумі 90620, 21 гривень (а.с. 9-10). Крім цього встановлено, що відповідач не здійснює належного батьківського піклування, не виконує своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням сина, не виявляє будь-якого інтересу до нього. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України, діти мають право на належне батьківське виховання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 10.07.2017 р., завіреного Виконавчим комітетом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] - позивачка, [INFO], [PERSON] - син, [INFO], [PERSON] - син, [INFO], [PERSON] - чоловік, [INFO], [PERSON] - мати, [INFO]. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням дитини, не дбає про її здоров'я, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не проводив сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи, а тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-269цс15 вбачається, що оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер та обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені та помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, розмір неустойки, що підлягає стягненню з [PERSON] з урахуванням визначеної державним виконавцем щомісячної заборгованості, становить: -за липень 2014 р.: 1018,66 грн. х 1% х 31 = 315,78 грн.; -за серпень 2014 р.: 1018,66 грн. х 1% х 31 = 315,78 грн.; -за вересень 2014 р.: 1018,66 грн. х 1% х 30 = 305,60 грн.; -за жовтень 2014 р.: 1089,92 грн. х 1% х 31 = 337,88 грн.; -за листопад 2014 р.: 1089,92 грн. х 1% х 30 = 326,98 грн.; -за грудень 2014 р.: 1089,92 грн. х 1% х 31 = 337,88 грн.; -за січень 2015 р.: 1031,84 грн. х 1% х 31 = 319,87 грн.; -за лютий 2015 р.: 1031,84 грн. х 1% х 28 = 288,92 грн.; -за березень 2015 р.: 1031,84 грн. х 1% х 31 = 319,87 грн.; -за квітень 2015 р.: 1181,88 грн. х 1% х 30 = 354,56 грн.; -за травень 2015 р.: 1181,88 грн. х 1 % х 31 = 366,38 грн.; -за червень 2015 р.: 1181,88 грн. х 1% х 30 = 354,56 грн. Всього за рік: 3 944,06 грн. -за липень 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 31 = 390,62 грн.; -за серпень 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 31 = 390,62 грн.; -за вересень 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 30 = 378,02 грн.; -за жовтень 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 31 = 390,62 грн.; -за листопад 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 30 = 378,02 грн.; -за грудень 2015 р.: 1260,08 грн. х 1% х 31 = 390,62 грн.; -за січень 2016 р.: 1297,63 грн. х 1% х 31 = 402,27 грн.; -за лютий 2016 р.: 1297,63 грн. х 1% х 29 = 376,31 грн.; -за березень 2016 р.: 1297,63 грн. х 1% х 31 = 402,27 грн.; -за квітень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 30 = 408,57 грн.; -за травень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 31 = 422,19 грн.; -за червень 2016 р.: 1361,89 грн. х 1% х 30 = 357,57 грн. Всього за рік: 4687,70 грн. -за липень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 31 = 470,65 грн.; -за серпень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 31 = 470,65 грн.; -за вересень 2016 р.: 1518,24 грн. х 1% х 30 = 455,47 грн.; -за жовтень 2016 р.: 1590,06 грн. х 1% х 31 = 492,92 грн.; -за листопад 2016 р.: 1590,06 грн. х 1% х 30 = 477,02 грн.; -за грудень 2016 р.: 1590,06 грн. х 1% х 31 = 492,92 грн.; -за січень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 31 = 519,67 грн.; -за лютий 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 28 = 469,38 грн.; -за березень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 31 = 519,67 грн.; -за квітень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 30 = 502,91 грн.; -за травень 2017 р.: 1676,36 грн. х 1% х 31 = 519,67 грн.; -за червень 2017 р.: 1285,21 грн. х 1% х 30 = 295,60 грн. Всього за рік: 5 686,23 грн. Таким чином, з додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) сума неустойки складає 14 317,99 грн. (3 944,06 грн. + 4 687,70 грн. + 5 686,23 грн.), яку необхідно стягнути з відповідача. Сплату судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved