Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.07.2007р. та виконавчого листа від 16.07.2007року, відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500грн., щомісячно до повноліття дитини. 12.03.2012р. Деснянським районним судом міста Києва, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період часу з 03.06.2010р. по 04.09.2011р. в розмірі 102647,50грн. Однак, відповідач не виконує жодного рішення суду, станом на 13.02.2013р. має заборгованість по сплаті аліментів та неустойки (пені). На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на загальну суму 152228,33грн. та сплачені судові витрати. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути на її користь з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на загальну суму 152228,33грн. та сплачені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини неявки суду не повідомив та не надав заяву про слухання справи у його відсутність. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.07.2007р. та виконавчого листа від 16.07.2007року, який перебуває на виконанні у ВДВС Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500грн., щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.03.2012р., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період часу з 03.06.2010р. по 04.09.2011р. в розмірі 102647,50грн. Як встановлено при розгляді справи, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 33465,47грн., що підтверджується довідкою державного виконавця від 16.10.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СK України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. Як встановлено при розгляді справи, відповідач має заборгованість по сплаті неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а відтак загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 152228,33грн., що підтверджується наданим позивачкою розрахунком. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим станом на 13.02.2013року у нього створилась заборгованість, а тому суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів за період часу з 04.09.2011р. по 13.02.2013р. законними та обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved