Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що продовжує навчання на денній формі в Комунальному вищому навчальному закладі «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради». Відповідач є рідним батьком позивачки, однак не надає їй матеріальної допомоги в добровільному порядку. Доходу матері не вистачає на повне забезпечення потреб дитини. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, від дня пред`явлення позову і до 25.06.2020 року. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що має незадовільний матеріальний стан, офіційно не працевлаштований, крім того має малолітнього сина, на утримання якого за рішенням суду від 14.06.2018 р. сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку. Також на утриманні відповідача знаходиться мати, яке не працює і потребує допомоги. За таких обставин відповідач вказує, що сплата аліментів позивачу буде для нього надмірним тягарем, а їх стягнення вплине на права його неповнолітнього сина. Окрім того, відповідач зазначає, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 31.05.2019 року у справі № 695/3450/18 його позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , відтак, на думку відповідача, підстави для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відсутні. Ухвалою суду від 08.05.2020 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вказав, що відповідач є батьком позивачки, тому зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. У Комунальному вищому навчальному закладі «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» позивачка навчалась з 01.09.2016 по 01.06.2020 року. Відповідач сплачував аліменти лише до досягнення позивачкою повноліття. Також представник позивача зазначив, що Сімейний кодекс України не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини особу, яка позбавлена батьківських прав. За таких підстав та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти з дня пред`явлення позову до 25.06.2020 р. У судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] зазначив, що до досягнення позивачкою повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання. Відповідач 31.05.2019 року був позбавлений батьківських прав, тому і його зв`язок з позивачкою, як з дочкою перерваний. Оскільки позивачка є повнолітньою особою, на неї поширюється норма ст. 199 Сімейного кодексу України, тому позивачкою має бути доведено, чи потребує вона матеріальної допомоги, і чи має змогу відповідач надавати таку допомогу. Проте позивачкою не надано доказів того, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається на заочній формі, та не надано доказів щодо закінчення навчання. Відповідачу також відомо, що наразі позивачка проходить військову службу за контрактом в ЗСУ. Окрім того, відповідач має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку, отримує пасивний дохід за здачу в оренду земельної ділянки, не працює. З огляду на зазначене, представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2001 р., батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . З довідки, виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» від 24.09.2019 р. № 330 вбачається, що [PERSON] є студенткою 4-го курсу денної форми навчання. Період навчання: 01.09.2016-30.06.2020 р.р. Згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2019 р. у справі № 695/3450/18, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Приватним вищим навчальним закладом «Фінансово-правовий коледж» від 31.08.2019 р. № 19, [PERSON] є студенткою 3-го курсу спеціальності «Право». Закінчує навчання 30.06.2023 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2016 р., [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту виконавчого листа по справі № 695/987/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зміну порядку та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначену в частці від заробітку, Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області 14.06.2018 р. вирішив: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останнім повноліття. Згідно з довідкою виконавчого комітету Ковтунівської сільської ради від 17.04.2020 р. № 97, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: 1) син - [PERSON] , [INFO] ; 2) дружина - [PERSON] , [INFO] ; 3) дочка дружини - [PERSON] , [INFO] ; 4) мати - [PERSON] , [INFO] . Малолітні та неповнолітні діти перебувають на повному утриманні [PERSON] . З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 29.04.2020 р. № 315/23-00-54-51-011 вбачається, що інформація щодо доходів [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року відсутня. 25.06.2020 р. між Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України та [PERSON] укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29.03.2021 р. № 204/23-00-66-012 сума виплаченого доходу (стипендії) [PERSON] , нарахованого КНЗПФО ««Корсунь-Шевченківський педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» за період з 3 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року складає 17 334,22 грн. Відповідно до довідки про доходи від 25.03.2021 р. № 66 [PERSON] працює у відділі освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради на посаді вчителя економіки. Загальна сума доходів за період з 01.09.2019 р. по 30.06.2020 р. за винятком аліментів становить 129 026,07 грн. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивачка є повнолітньою. З 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р. навчалась у Комунальному вищому навчальному закладі «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради», а відповідно до довідки від 31.08.2019 р. № 19 також є студенткою Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж», дата закінчення навчання - 30.06.2023 року. Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що сам факт навчання не є підставою для стягнення аліментів на повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до 23 років. Підставами виникнення у батьків обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання є обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження навчання дочкою, сином; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З довідки про доходи від 29.03.2021 р. № 204/23-00-66-012 судом встановлено, що позивачка в період з 3 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року отримувала стипендію. З 25.06.2020 року позивачка проходить військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується Контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (далі - Контракт про проходження військової служби від 25.06.2020 р.). Відповідно до п. 2 Контракту про проходження військової служби від 25.06.2020 р., Міністерство оборони України зобов`язується відповідно до законодавства забезпечити належні умови для проходження військової служби громадянином України [PERSON] , зокрема, належне матеріальне забезпечення під час проходження військової служби, виплату грошового забезпечення з урахуванням надбавок за вислугу років, знання та використання іноземної мови, відповідну кваліфікацію, спортивні і почесні звання та інших надбавок, доплат, винагород, премій тощо. Відтак судом встановлено, що позивачка перебуває на утриманні матері, окрім цього самостійно отримує доходи. Обов`язок доведення наявності підстав, які надають право стягувати аліменти має довести позивач. Разом з тим, стороною позивача не надано доказів наявності потреби позивачки в матеріальній допомозі, зокрема, не надано доказів вартості навчання, супутніх витрат, пов`язаних із навчанням: коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт, побутових витрат тощо. Окрім того, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд враховує, що відповідач не працює, постійного доходу не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 29.04.2020 р. № 315/23-00-54-51-011. Також відповідач сплачує на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останнім повноліття відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2018 у справі № 695/987/18. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Відтак, суд висновує, що позивачкою не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що вона має потребу у матеріальній допомозі в зв`язку з навчанням, як і не надано доказів про те, що відповідач працює та має достатній заробіток, відповідно може надавати таку матеріальну допомогу, враховуючи положення ч. 1 ст. 199 СК України. Окрім іншого, суд звертає увагу на ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Однак, згідно зі ст. 6 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відтак, позивачка, досягнувши повноліття, втратила правовий статус дитини, передбачений ст.6 Сімейного Кодексу України, тому відповідач, з моменту позбавлення його батьківських прав, звільняється від обов`язку утримання повнолітньої дочки. З огляду на викладене вище, враховуючи зазначені обставини справи, співставляючи їх з нормами Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави. Відповідно до ст.ст.198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved