Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обгрунтування своїх вимог Позивачка вказує на те, що 17 жовтня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями №28 по вул.. Слави в м. Дніпропетровську. З дня смерті матері до теперішнього часу позивачка та її батько [PERSON] користуються будинком та присадибною земельною ділянкою. 05.08.2015 року позивачка зверталася до відповідача з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері [PERSON]. Однак, отримала відмову в звязку із тим, що нею був пропущений шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України. Позивачка зазначає те, що звернутись з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк вона не можливості, оскільки після смерті матері залишилась проживати зі своєю бабусею [PERSON] ( яка є матірю [PERSON]О.) в домоволодінні №28 по вул.Слави в м. Дніпропетровську. Бабуся постійно хворіла і тому позивачці необхідно було здійснювати за нею догляд, що підтверджують довідки від квартального комітету. Крім того, з 01.09.2008 по 2013 рік позивачка навчалась в Національній Металургійній академії, що підтверджується довідкою з місця навчання. 04.12.2009 року бабуся позивачки [PERSON] склала заповіт на імя позивачки, згідно якому все її майно переходить до позивачки. 22.11.2013 [PERSON] померла. Позивачка разом зі своїм батьком [PERSON] за власний кошт поховали спадкодавцю і у теперішній час користуються майном, що знаходиться в спірному спадковому домоволодінні. У теперішній час позивачка продовжує навчання в [PERSON] державній академії будівництва та архітектури. Також позивачка зазначає той факт, що 05.08.2015 року її батько [PERSON] звертався до відповідача з заявою про відмову від належної йому частини спадщини на її користь, оскільки не претендує на спадщину. З посиланням на норми спадкового права просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері [PERSON] (а.с.2-3). В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд задовольнити їх та визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви до Другої [PERSON] держаної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], що померла 19.10.2009 року. Суду пояснила, що не мала змоги завчасно звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки на час смерті матері була зайнята навчанням у вищому учбовому закладі і продовжує навчання дотепер. Крім того, вона помилково вважала те, що спадкодавцем є саме її бабуся [PERSON], яка проживала у спадковому будинку і склала на її імя заповіт. Представник відповідача [PERSON] державна нотаріальна контора - в судове засідання не явився. Надіслав до суду листа від 17.03.2016 за №833/01-16 про неможливість явки у звязку із виробничою завантаженістю та розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с.30). Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 6). Спадковим нерухомим майном у даному конкретному випадку є домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Слави №28, яке дідусь позивачки [PERSON] подарував матері позивачки [PERSON] ще 26.05.2004 року, про що свідчить «Договір дарування домоволодіння» ВВЕ №174996, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.18). Право власності на спадкове домоволодіння зареєстроване 18.06.2004 року (а.с.18-оберт). 17.10.2009 року у віці 45 років померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить «Свідоцтво про смерть» серії 1-КИ №308086 від 22.10.2009 року (а.с.7). За життя спадкодавець [PERSON] була зареєстрована у спадковому будинку №28 по вул. Слави в м.Дніпропетровську, але фактично мешкала за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Колгоспна №14а (а.с.20). Тобто, мешкала разом зі своєю дочкою Позивачкою у справі [PERSON] (а.с.4, 6) Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Слави №28, про що свідчить «Технічний паспорт» на будинок, виготовлений ще за її життя 10.09.2004 року (а.с.10-14). На час відкриття спадщини Позивачка була зареєстрована і мешкала разом зі своєю матірю - спадкодавцем [PERSON] за однією адресою (а.с.4, 20). Згідно ст.1261 ЦК України Позивачка як дочка спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, Позивачка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері. Після смерті своєї матері [PERSON] позивачка здійснювала догляд за своєю бабусею [PERSON], яка мешкала у спадковому будинку за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Слави №28. Зазначена обставина підтверджується довідкою голови квартального комітету №35 [PERSON] від 01.03.2015 (а.с.19). Позивачка фізично не мала змоги завчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що з 2008 року і дотепер постійно навчається на денній формі навчання у вищих навчальних закладах, а також здійснювала нагляд за своєю бабусею [PERSON], яка є матірю спадкодавця [PERSON] [PERSON] [PERSON] і мешкала разом з бабусею в спадковому будинку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Слави №28 (а.с.19). Зокрема, у період з 01.09.2008 по 25.06.2013 року Позивачка навчалася в Національній металургійній академії України, а з 01.09.2013 року дотепер навчається в «Придніпровській державній академії будівництва та архітектури» (а.с.22-24). Тобто, через постійне навчання на денній формі навчання у будні та догляд за своєю бабусею [PERSON] позивачка фізично не мала змоги завчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері. Крім того, позивачка також помилково вважала власником спадкового будинку саме свою бабусю [PERSON], яка ще 04.12.2009 року склала на її імя заповіт та постійно мешкала в спадковому будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Слави №28 (а.с.9). Бабуся Позивачки - [PERSON] померла 22.11.2013 року (а.с.8). 05.08.2015 позивачка звернулася до відповідача в особі Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з нею до відповідача звертався також і її батько [PERSON] для подачі заяви про відмову від спадщини на користь доньки померлої позивачки [PERSON]. Своєю постановою від 05.08.2015 відповідач відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії через сплив терміну для прийняття або відмови від спадщини, який сплинув ще 17.04.2010 року, а також через відсутність доказів фактичного прийняття спадщини. Тобто, постійного проживання Позивачки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому порадив позивачці звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.25). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З оглядом на викладене суд приходить до висновку про доведеність Позивачкою тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що строк на прийняття спадщини Позивачка пропустила саме з поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною і визначити Позивачці додатковий тримісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивачка не наполягає на стягненні з Відповідача на її користь судового збору у розмірі 551,2 грн., сплаченого нею при зверненні до суду (а.с.1). Тому суд не стягує з Відповідача на користь Позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved