Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у звязку з постійними конфліктами, які виникали через різні погляди на життя та несумісність характерів. Відповідач ігнорує свої сімейні обовязки, не приділяє уваги сімї, не цікавиться розвитком дитини, в звязку з чим втрачено почуття любові й поваги один до одного. Подальше збереження родини з урахуванням їх з відповідачем взаємних відносин вона вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без її участі та просить задовольнити заяву в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис № 250. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. З листопада 2014 року сторони припинили будь-які сімейні відносини. Відсутність порозуміння, різних поглядів на життя та неможливості дійти згоди при вирішенні найбільш важливих для родини питань - негативно впливають на психічний стан малолітньої дитини. Шлюбні відносини мають формальний характер. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з позивачкою. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін та дитини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ \~ ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ \~ сторони\~ \~ понесені\~ \~ нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved