Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 04.02.2010 року у цивільній справі № 2-52/2010р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, починаючи з 25.01.2010 року. Прізвище позивача по справі « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » після укладення шлюбу 01.08.2014 року з гр. [PERSON] , актовий запис №3. Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 27.05.2019 року у цивільній справі № 2-52/2010 задоволено заяву [PERSON] про видачу дублікату виконавчого листа по даній справі. Ухвала суду набрала законної сили 12.06.2019 року. 19.06.2019 року Маньківським райсудом видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-52/2010, який передано для примусового виконання до Маньківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Разом з тим, відповідач рішення суду в частині регулярності (обов`язкової щомісячної сплати аліментів) не виконує. Листом Маньківського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Черкаській\~області від\~24.10.2019\~року за\~№6118\~позивачу \~наданоРозрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.12.2017 року по 01.10.2019 року. Як вбачається з вказаного розрахунку, сукупний розмір заборгованості, обрахований державним виконавцем, складає 26073,62 грн. (двадцять шість тисяч сімдесят три гривні 62 коп.). Дитина знаходяться на утриманні позивача, постійно потребує матеріальної підтримки та догляду, а відповідач при цьому допускає порушення прав дитини на своєчасне та повне отримання аліментів від батька, що він повинен робити на підставі Закону та Рішення суду. Відповідач аліменти у визначеному законом та судовим рішенням розмірі та порядку не сплачує, позивач не має змоги самостійно утримувати дитину за таких умов, що змушує звертатись за захистом до суду. За підрахунками позивача, виконаними на підставі вказаної інформації виконавчої служби, вона має право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів за період прострочення сплати аліментів з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року в сумі 85 888,775 грн., що і змусило її звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача неустойку в сумі 15963,39 грн., що відповідає сумі заборгованості по аліментах на день подання позову згідно відомостей ДВС. Остаточні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги на суму 3000грн. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставити: Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 04.02.2010 року у цивільній справі № 2-52/2010р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, починаючи з 25.01.2010 року. Прізвище позивача по справі « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » після укладення шлюбу 01.08.2014 року з гр. [PERSON] , актовий запис №3. Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 27.05.2019 року у цивільній справі № 2-52/2010 задоволено заяву [PERSON] про видачу дублікату виконавчого листа по даній справі. Ухвала суду набрала законної сили 12.06.2019 року. 19 червня 2019 року Маньківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-52/2010, який передано для примусового виконання до Маньківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Відповідач рішення суду в частині регулярності (обов`язкової щомісячної сплати аліментів) не виконував. Листом Маньківського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Черкаській\~області від\~03.12.2019р.\~№ 7122\~наданоРозрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.12.2017 р. по 01.12.2019 р. (а.с. 44) Як вбачається з вказаного розрахунку, сукупний розмір заборгованості, обрахований державним виконавцем, на початок листопада 2019р., тобто час подання позову, складає 15963,39 грн. Дитина знаходяться на утриманні позивача, постійно потребує матеріальної підтримки та догляду, а відповідач при цьому допускає порушення прав дитини на своєчасне та повне отримання аліментів від батька, що він повинен робити на підставі Закону та Рішення суду. За підрахунками, виконаними на підставі вказаної інформації виконавчої служби, позивач має право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів за період прострочення сплати аліментів з 01.01.2018 року по 30.09.2019 року в сумі 85888,775грн. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~196\~СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . складає 15963,39 грн. Відповідно до частини першої статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене статтею 196 СК України, а відтак до даних вимог позовна давність застосуванню не підлягає (такі висновки надано Верховним Судом України, зокрема в Ухвалі ВСУ від 19.08.2009р.). Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення (такі висновки надано Верховним Судом України, зокрема в Рішенні ВСУ від 10.06.2009р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає, що останній має змогу надавати таку допомогу. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved