Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO] народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі позовні вимоги визнає частково, а саме аліменти в розмірі 700 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 16 вересня 2013 року сторони перебувають в шлюбі. Від шлюбу в сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині непорозуміння ним своїх батьківських та сімейних обов'язків. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, матеріальне становище позивачки, стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те що він являється фізично здоровою особою молодого віку; відсутність у платника аліментів інших дітей; часткове визнання відповідачем позову, та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню. І тому, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження аліменти у твердій грошовій сумі по 700,00грн. щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами - 07 жовтня 2015 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути 487,20грн. судового збору в дохід держави та 350 грн. на користь позивачки витрат за правову допомогу адвоката (а.с.7). На підставі, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved