Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти за минулий рік з 11.10.2016 року-11.10.2017 року у розмірі 36000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. З 2013 року сторони не проживають разом. Відповідач є громадянином [PERSON] Чорногорія та проживає за кордоном, працездатний, інших утриманців не має. Стан його здоров'я задовільний. Однак добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу доньці, яка її потребує. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 26.12.2017 року направлено міжнародне судове доручення Міністерству України для передачі дипломатичними каналами до [PERSON] Сербія про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Від відповідача, з [PERSON] Чорногорія, надійшло заперечення на позов, в якому він зазначив, що заперечує проти позову, оскільки він не працює, не має свого рухомого або нерухомого майна, має тимчасові заробітки. Також зазначає, що на його утриманні знаходиться його матір похилого віку, дружина, з якою він перебуває у фактичному шлюбі, а також син від іншого шлюбу на імя Лазар. Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 217464 виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 16.11.2010 року( а.с.11). Як достовірно встановлено судом та не заперечується сторонами, [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є громадянином [PERSON] Чорногорія. Відповідно до частини 1 ст. 67 ЗУ «Про міжнародне право» зобовязання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 76 вказаного Закону, суди можуть приймати до свого провадження, розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у разі, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства, позивач має місце проживання в Україні. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку ( доходу ) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини , що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, [PERSON] Мілорад офіційно не працює, має на утриманні матір, дружину з якою перебуває у цивільному шлюбі та сина від іншого шлюбу на імя Лазарь. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Однак вимоги позивача про стягнення аліментів в сумі 3000 грн. в місяць не знайшли підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України. В обґрунтування суми аліментів позивач зазначає, що сплата за навчання у школі на один місяць становить 400 грн., для якісного навчання дитині необхідно придбати компютер, який коштує не менш 6000 грн., підручники, кожний з яких коштує не менш 120 грн., кожного місяця треба сплачувати послуги Інтернету 120 грн., заняття з англійської мови 400 грн., басейн 500 грн., купівля одягу, продуктів харчування, витрати на проїзд, а шкільну форму та інші витрати необхідні для нормального та достатнього розвитку дитини шкільного віку. Однак позивачем не надано жодного документу, на підтвердження необхідності забезпечення дитини саме в цих обсягах. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом на 01.12.2018 року складає 2027 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із загальних засад цивільного законодавства (ст.3 ч.1 п.6 ЦК України), а саме справедливості, добросовісності та розумності, у розмірі 2027 грн. щомісяця. Позивач в своїй позовній заяві просить також стягнути аліменти за минулий рік з 11.10.2016 року 11.10.2017 року у розмірі 36000 грн. Однак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона намагалася отримати аліменти від відповідача, а також того, що відповідач в свою чергу свідомо ухилявся від їх сплати. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дитини починаючи стягнення з 11.10.2016 року не підлягає задоволенню у звязку з її необґрунтованістю та не доведеністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ст. 430\~ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 640 грн. на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial