Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 09.02.2016р. з позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач не надає їх сину матеріальної допомоги в добровільному порядку, а тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав частково. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач в добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги їх сину, а тому вона просить задовольнити позовні вимоги, бо її син потребує постійної допомоги на задоволення його потреб. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує свого обов'язку щодо утримання свого сина, проте зауважив, що в нього на теперішній час є інша родина, маленька дитина та дружина, яка перебуває у декретній відпустці. Сам він працює та отримує стабільний дохід в розмірі 2000-2500грн на місяць. Просив звернути увагу на зазначені обставини при визначенні розміру стягуваних з нього аліментів на користь позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 23.10.2004р. по 09.04.2008р.. Від шлюбу мають дитину - син [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою окремо від відповідача. Позивачка на момент розгляду справи не працює. Відповідач є здоровою, працездатною людиною. Працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату. На утриманні відповідача перебуває ще його другий син [PERSON], [INFO] Зазначені обставини сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги своєму сину [PERSON], позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Таким чином між сторонами існує спір, який виник з сімейних правовідносин із забезпечення утримання дружини та дитини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінивши обставини справи суд вважає, що 1/6 частка доходів відповідача є належним та достатнім розміром аліментів, які необхідно стягнути з нього на утримання його сина [PERSON], оскільки такий розмір відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності регулювання сімейних правовідносин, передбаченим ч.9 ст.7 СК. Відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 551,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial