overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 27 січня 2020 року позовні вимоги було задоволено - позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Узагальнивши досліджені в судовому засіданні докази по справі суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, в частині позовних вимог, які стосуються позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки - [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у позовній заяві заявлені вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки - [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] Дослідивши матеріли справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині позовних вимог, які стосуються позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки при ухваленні рішення від 27 січня 2020 року судом питання щодо цієї частини позовних вимог вирішено не було і в судовому рішенні свого відображення знайшло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2012 року вони перебувають у юридичному шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне життя припинено з жовтня 2014 року. Також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1166,50 грн. на утримання їх сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та вказала що підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, та вказав що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області (а. с. 7). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З довідки Новогребельської сільської ради № 98 від 25.05.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.9). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому суд вважає за необхідне стягнути дані витрати із відповідача в дохід держави. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, бажання розірвати шлюб є взаємним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112, 114,180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 14 липня 2006 р. було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Путильського РУЮ за № 29. Протягом спільного проживання чоловік зловживає спиртними напоями , часто скандалить, принижує її честь та гідність, а тому позивачка просить шлюб розірвати. Разом з тим просить винести рішення про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила, що протягом всього шлюбного життя чоловік зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, і все це відбувається на очах дітей, що травмує їх психіку, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Також просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач, допитаний у судовому засіданні, позов визнав і погоджується на розірвання шлюбу та стягнення аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що сторони вже протягом трьох років проживають окремо, обоє прийшли до спільного рішення про розірвання шлюбних стосунків, внаслідок морально-психологічного клімату в ній створились нестерпні умови спільного проживання, тому суд вважає, що сім»я фактично розпалась і поновленою бути не може, і шлюб доцільно розірвати. Що стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то суд вважає, що і в цій частині позов підлягає задоволенню. Встановлено, що в подружжя в період зареєстрованого шлюбу народилось двоє дітей - сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , батьком яких являється [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 липня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 328, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 липня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 328 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, а відповідачка [PERSON] з зустрічним позовом, в яких просять суд визнати за кожним із них право власності на ? частину садового будинку [NUMBER], що розташований в садовому товаристві «Світлана», Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємцями після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO] року, та якому належав цей будинок. В судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, представник позивачка [PERSON] первісний позов підтримує, а зустрічний позов визнає. Відповідачка [PERSON] свій зустрічний позов підтримала, а первісний позов [PERSON] визнала. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що садовий будинок [NUMBER], що розташований в садовому товаристві «Світлана», Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, належав померлому [PERSON], після смерті якого спадкоємцями за законом є позивачка та відповідачка [PERSON] Викладені факти підтверджуються наданими сторонами доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2000 року, згідно якого сторони отримали у спадщину після смерті [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS] технічним паспортом на спірний будинок, виготовленого на ім'я сторін, довідкою садового товариства «Соколовське» №313 від 21.09.2013 року, згідно якої [PERSON] був членом вказаного садового товариства та в товаристві «Світлана» йому належала ділянка [NUMBER], на якій розташований спірний садовий будинок, а також постановами державного нотаріуса №2095/02-31 від 21.11.2014 року та №2399/02-31 від 26.12.2014 року про відмову позивачці [PERSON] та відповідачці [PERSON] у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний садовий будинок у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлювальні документи про належність цього будинку померлому. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що сторони, як спадкоємці за законом після смерті [PERSON] не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний садовий будинок, який за життя належав померлому, є підставою для повного задоволення первісного та зустрічного позовів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом визнання за нею права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтувала відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради Сарненського району подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи про те, що її син є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. При житті спадкодавець не оформив правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а тому позивачка, діючи в інтересах малолітнього сина, не може оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивачка [PERSON], діючи в інтересах малолітнього сина [PERSON], позовні вимоги підтримала з викладених підстав, просить їх задовольнити. Представники відповідачів - Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської райдержадміністрації, Управління Держгеокадастру у Славутському районі в судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду заяви про визнання позову та розгляд справи без участі їх представників. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6910 га, яка розташована за межами населеного пункту Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Викладений факт підтверджується даними: листа Управління Держгеокадастру у Славутському районі Хмельницької області, копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; публікації оголошення в газеті про втрату державного акту. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON], який є спадкоємцем земельної ділянки, в порядку, встановленому ст.ст. 1258-1267, 1268-1272 ЦК України, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ (державний акт), який підтверджує право власності на спадкове майно. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка залишилася після його смерті, спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON] Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що має місце порушення цивільного права [PERSON] на отримання спадщини, яке згідно ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, а тому позов в частині визнання права власності підлягає задоволенню. Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], не порушує питання стягнення на її користь судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів вказуючи, що відповідно до рішення Великоолександрівського районного суду від 29.04.2015 року гр.[PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відносно його сина [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 19 травня 2015р. № 208 «Про влаштування до прийомної сім»ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] та [PERSON]» неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до її прийомної родини на виховання та спільне проживання. Діти повністю перебувають на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей батьки не надають. В судове засідання позивачка не з»явилася, згідно поданої позовної заяви просила розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання будучи належно повідомленим не з»явився, заяви про відкладення судового розгляду не направив. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка є матір»ю [PERSON]-[INFO]., [PERSON]-[INFO]., відповідач є батьком [PERSON]-[INFO]., що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі рішенням В.Олександрівського районного суду від 29.04.15р. позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей. Згідно розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 19 травня 2015р. № 208 [PERSON] та [PERSON] поміщено до прийомної сім»ї родини [PERSON]. Позбавлення батьківських прав не позбавляє обов»язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей - ст.166 СК України. Позивачка просить стягувати аліменти в частці від заробітку. Відповідачка не заперечує. Суд враховує матеріальне становище неповнолітніх дітей, платників аліментів, відсутність у них інших дітей, непрацездатних утриманців, хронічних захворювань. З огляду на викладене, слід стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON]-[INFO]., [PERSON]-[INFO]., у розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.05.2015 року і до повноліття старшої дитини; [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON]-[INFO]., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.05.2015 року і до його повноліття згідно вимог позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем з 22.08.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначла, що на позові наполягає та просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу в його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання сторони мають малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та на далі будуть проживати з матір'ю - позивачкою по справі. Спору про місце проживання дітей та про поділ майна немає. На протязі останнього року сторони однією сімєю не проживають, миритися та жити разом не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 16.07.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дітей: Святослава, [INFO] та Ярослава, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з відповідачем позивачка не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася про час та дату розгляду був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання сторони мають дітей: Святослава, [INFO] та Ярослава, [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають тривалий час, миритися та жити разом не бажають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судові витрати в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved