overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Дружби народів[ADDRESS], посилаючись на те, що з 2016 р. відповідачка за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири №149 у буд. 19 по кв-лу. Дружби народів у м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~договору міни\~від 29.01.1999\~р.,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Лисичанського\~міського нотаріального\~округу [PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№218.\~В зазначеній квартирі зареєстрована донька позивачки відповідачка, яка з 2016 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Центральний[ADDRESS], посилаючись на те, що з 2013 р. відповідачка за вказаною адресою не мешкає. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири №106 у буд. 35 по кв-лу. Центральний в м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~договору дарування\~від 03.11.1992\~р.,\~посвідченого старшим\~державним нотаріусом\~Лисичанської державної\~нотаріальної конторою\~[PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2-9227.\~В зазначеній квартирі зареєстрована донька позивачки відповідачка, яка з 2013 р. за вказаною адресою не мешкає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Центральний[ADDRESS], посилаючись на те, що з 2014 р. відповідачка за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири №28 у буд. 16 по кв-лу. Центральний в м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№16077\~від 18.10.2006\~р.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№16563370.\~Окрім позивачки\~в зазначеній квартирі зареєстрована її донька відповідачка, яка з 2014 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Дружби народів[ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка з липня 2014 р. за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; копія ордеру. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є наймачем квартири №5 у буд. 10 по кв-лу. Дружби народів м. Лисичанська Луганської обл. Квартира державна. Разом із позивачкою у зазначеній квартирі зареєстровані її невістка [PERSON], [INFO] та онука відповідачка, яка з липня 2014 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. З відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Соняшникова, буд. 19, посилаючись на те, що відповідачка з 2014 р., за вказаною адресою не мешкає. Відповідачем надано письмову заяву, в якій зазначено про визнання позову та розгляду справи за її відсутності. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що позивачка є власником житлового будинку № 19 по вул. Соняшниковій у м. Лисичанську Луганської обл., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу, реєстр № 4490 від 19.09.1997. В будинку зареєстрована її онука - відповідач, яка з 2014 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. В заяві позов визнала, згодна на визнання її такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстрована відповідачка [PERSON] проте проживає тривалий час за іншою адресою. З причини його реєстрації в будинку він не може вільно розпоряджатися своїм майном. А тому позивач вимушений був звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання позивачка не зявилась, але до суду представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно довідки ТОВ «Жилкомсервіс» від 01.03.2016 року, [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] /а.с. 4/. Крім того, згідно довідки ТОВ «Жилкомсервіс» від 01.03.2016 року, в квартирі [ADDRESS], зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] /а.с. 4/. Відповідно акту від 01.03.16 р. відповідачка по справі [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 05.03.2006 року по теперішній час /а.с.8/. Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач понад року відсутній на спірній житловій площі, а тому він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири № 97 по вул. Прорізній в м. Шостка. В даній квартирі також зареєстрована відповідачка [PERSON] проте проживає тривалий час за іншою адресою. З причини її реєстрації в будинку вона не може вільно розпоряджатися своїм майном. А тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка заперечень проти позову до суду не направила, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини своєї неявки до суду не надала, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2005 року, [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] /а.с. 7/. Крім того, згідно довідки ПП «Івушка Шостка» від 07.04.2016 року, в квартирі [ADDRESS], зареєстрована відповідачка по справі [PERSON] /а.с. 17/. Відповідно акту від 06.04.16 р. відповідачка по справі [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2015 року по теперішній час /а.с. 18/. Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачка понад рік відсутня на спірній житловій площі, а тому вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом за адресою: с. Івот, вул. Л. Зуєва, 12, Шосткинського району, Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є опікуном [PERSON], який зареєстрований в даному будинку, крім нього там прописана його мати [PERSON], яка останні 10 років там не проживає. З причини її реєстрації в будинку вона не може вільно розпоряджатися майном. А тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання позивачка не зявилась, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка заперечень проти позову до суду не направила, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини своєї неявки до суду не надала, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно довідки Івотської сільської ради [PERSON] зареєстрована в [INFO] /а.с. 4/. Відповідно акту від 09.03.16 р. відповідачка по справі [PERSON] не мешкає в в будинку № 12 по вул. Зуєва в с. Івот, Шосткинського району, Сумської області з 2005 року по теперішній час /а.с.5/. Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач понад року відсутній на спірній житловій площі, а тому він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №94/0602 від 02.11.1994 року квартири №65 будинку №70 корпус №1 по вул.Дніпропетровська дорога в місті Одесі, посилаючись на те, що придбала у відповідачів у свою власність вказане житло на Одеській Універсальній товарній біржі, передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час у позивачки виникла необхідність відчуження нерухомого майна, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їй перешкоди у праві власника. Ухвалою суду від 19.03.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачам надіслані матеріали справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи також вимоги ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, розгляд справи здійснено за відсутності сторін без технічного фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.211, 247, 279 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та позов задовольнити повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартири №65 будинку №70 корпус №1 по вул.Дніпропетровська дорога в місті Одесі належала відповідачам на праві власності, 02.07.1997 року між позивачкою сторонами був укладений договір купівлі-продажу №94/0602 на Одеській Універсальній товарній біржі, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивачки було зареєстроване в установленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачі передали зазначене нерухоме майно, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України Про товарну біржу передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №Н/96-0566 від 30.05.1996 року двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., посилаючись на те, що придбала у відповідачів у свою власність вказану квартиру на Одеській універсальній товарній біржі Центр, передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час у позивачки виникла необхідність відчуження квартири, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їй перешкоди у праві власника. Представник позивачки звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог та можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали письмові заяви про визнання позову та прохання розглядати справу за їх відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що двокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., в цілому належала відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 27.02.1996 року. 30.05.1996 року між позивачкою, з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], котра діяла у своїх інтересах та від імені і в інтересах неповнолітнього [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №Н/96-0566, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі Центр, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивачки було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН 12.06.1996 року за р.№8-стор.82 кн.164 пр. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачі передали зазначену квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України Про товарну біржу передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі встановленого, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 39,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачки до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява, якою він визнав позовні вимоги позивача та просить справу слухати у його відсутність. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, 20.12.2013 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 353397 від 24.12.2013 року. Після його смерті залишилась спадщина, а саме: 2-х кімнатна квартира загальною площею 39,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS],приватизована згідно розпорядження органу приватизації № 60105 від 27.04.1995 року. Вищевказана квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1995 року. Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON], отже є спадкоємцем першої черги за законом, як це передбачено ст. 1261 ЦК України. На підставі листа № 480/02-14 від 10.10.2014 року приватного нотаріуса [PERSON], позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, так як відсутня державна реєстрація права власності. Відповідно до довідки № 573/02-19 від 10.06.2014 року Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, встановлено, що згідно запису по господарської книги № 7-а, сторінка 20-27, по вул. Лермонтова, буд. 21 с. Н. Ковалівка, Біляївського району Одеської області, особовий рахунок відкрито на квартиру № 8 [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved