Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому любі від якого в них народилася донька. 03.09.2013 року відповідач пішов із сім'ї та наразі постійно проживає зі своїми батьками. Допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Відповідач має освіту агронома та має нерегулярний мінливий дохід. Позивачка в судове засідання не з'явилася, завчасно письмово сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про часткове визнання позову у якому заперечень проти розгляду справи за його відсутності не зазначив. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає можливим задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 липня 2011 року, зареєстрованого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою у [ADDRESS], яка одна несе витрати по утриманню та вихованню доньки, однак не має достатніх коштів для забезпечення всіх витрат. Відповідач проживає окремо. Регулярну допомогу на утримання дитини у розмірі встановленому законом відповідач не надає, що у судовому засіданні ним належними, допустимими та достатніми доказами не спростовано. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Сторонами не заперечувалося, що відповідач має професію агронома, займається продажем продуктів домашнього підсобного господарства, у зв'язку з чим має нерегулярний, мінливий дохід. У заяві позивач зазначив, що він спроможний сплачувати 516,00 грн. щомісячно на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для часткового їх задоволення та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 516,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 23.10.2013 року до моменту досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно по ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial