Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод прав власника шляхом виселення особи з квартири, яка є приватною власністю фізичної особи, та зняття її з реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира набута нею на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2012 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2013 року. Право власності зареєстроване за нею відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 17.04.2013 року. Попереднім власником цієї квартири був її батько [PERSON], який помер [INFO]. 22 квітня 2008 року її батько вселив відповідачку у зазначену квартиру та зареєстрував місце її проживання в ній. На початку липня 2013 року після реєстрації нею права власності на квартиру її представник [PERSON] на ім'я відповідачки через установу поштового зв'язку направила повідомлення - вимогу, у якій висловила її пропозицію про виселення відповідачки з квартири у строк до 01.09.2013 року. У відповідь на це повідомлення [PERSON] запропонувала розглянути питання про продаж їй зазначеної квартири. Проте позивачка [PERSON] у найближчий час не має наміру продавати квартиру. На цей час відповідачка [PERSON] добровільно не бажає звільняти квартиру та знятися з реєстрації в ній, ключів від квартири, розрахункові книжки по сплаті комунальних послуг їй не передає і таким чином перешкоджає їй у здійсненні її права власника на квартиру. Відтак, проживання та реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] є перешкодою для здійснення нею права власності. Згідно з ст..41 Конституцією України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним та визнається в Україні абсолютним. В зв'язку з чим вимушена звернутись до суду. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на квартиру [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності шляхом виселення та зняття з місця реєстрації у квартирі [ADDRESS] [PERSON]. Стягнути з відповідачки судові витрати, які складаються з: 2000 грн. - витрати пов'язані з наданням правової допомоги, 114, 71 грн. судовий збір, 5, 00 грн. - витрати на касове обслуговування. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше п'яти років з [PERSON], який помер [INFO]. Даний факт підтверджений Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 року. В 2008 році за бажанням померлого [PERSON] вона була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві власності. В даній квартирі вона зареєстрована та проживає постійно, обслуговується в поліклініці за місцем реєстрації, оскільки є людиною поважного віку та має поганий стан здоров'я, отримує пенсію за місцем реєстрації, працює, сплачує кошти за комунальні та інші платежі, підтримує квартиру в належному стані, робила поточний ремонт. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 року було визнано право власності на вищезгадану квартиру за [PERSON] В той же час вона почала отримувати від представника [PERSON] вимоги про виселення із спірної квартири. З даною вимогою позивачка не може погодитися та вбачає визнання права користування жилим приміщенням, з огляду на наступне: після смерті [PERSON], позивачка залишилася проживати в квартирі. Встановлений порядок проживання в жилому приміщені ніколи не порушувала та не порушує. Не перешкоджає [PERSON] в проживанні та володінні спірною квартирою, не перешкоджає їй і утримувати спірну квартиру, хоча відповідачка по невідомим для неї обставинам, спірну квартиру не утримує, не доглядає за нею, не робить поточних ремонтів та інше. Згідно зі ст. 61ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. У відповідності з ч.2 ст. 64 ЖК України, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Вищезгаданим рішенням суду даний факт встановлений. Набуті права і обов'язки, що випливають з договору найму, члени сім'ї наймача продовжують здійснювати і у випадках, якщо вони перестали бути членами сім'ї наймача, однак продовжують мешкати в займаному житловому приміщенні. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У відповідності до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, вимога [PERSON] про виселення та зняття її з реєстрації порушує її право на користування квартирою. В той час вона ніколи не перешкоджала та не перешкоджає [PERSON] в користуванні та володінні вищезазначеною квартирою. У зв'язку з зазначеним, просить суд відмовити в задоволені первісного позову, її позовні вимоги задовольнити та визнати за нею, [PERSON] право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, мотивуючи тим, що позивач [PERSON] має право приватної власності на спірну квартиру, що підтверджено документами і має право відповідно до ст.317 ЦК України, володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд без обмежень. ст.391 ЦК України також захищає права власника майна. Відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] користуватись, володіти та розпоряджатись своєю квартирою, так як поміняла на вхідних дверях замки, в квартиру власницю не впускає, що підтверджується актами, долученими до матеріалів справи. У задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити, так як відповідачка [PERSON] була членом сім'ї померлого власника. Право власності припиняється зі смертю власника. Таким чином і право членів сім'ї припиняється. Похідні права членів сім'ї не можуть бути продовжені. Спадкодавець не заповідав обмежень у користуванні спадковим майном [PERSON] Просить відмовити [PERSON] в задоволенні вимог по зустрічній позовній заяві в повному обсязі. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, мотивуючи тим, що вона вселилась в квартиру в 2005 році і має право в ній проживати. До цього вона проживала у м. Донецьку в квартирі з сином. Вона була членом сім'ї померлого [PERSON], померлого 12.12.2010 року, тому має право на проживання у спірній квартирі. Вона не заважає розпоряджатись квартирою позивачу [PERSON], вважає, що позивачка може проживати в одній кімнаті, а вона - в іншій. Крім того, пояснила суду, що вона ключі від спірної квартири передала [PERSON] 12.03.2013 р., а потім поміняла так як у скважину замка були запхані сірники. Просить суд відмовити в задоволенні вимог [PERSON] за первісним позовом, зустрічні позовні вимоги за її позовом просить суд задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] вважає, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] не підлягають задоволенню, так як [PERSON] довгий термін проживала в спірній квартирі з [PERSON] і після його смерті залишилась ні з чим. Але вселилась вона в спірну квартиру за волею батька позивачки [PERSON] Крім закону, є норми моралі. [PERSON] за місцем проживання прикріплена до поліклініки, до роботи, у неї склались звичні спілкування з людьми. Вважає, що [PERSON] має право на проживання в спірній квартирі на підставі ст.ст.64-65 ЖК України. Просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог за первісним позовом, позовні вимоги по зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд задовольнити. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, але надали суду заяву у якій просять справу розглянути без участі їх представника. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що 20.01.2014 року після 19-00 годин він привіз [PERSON] до будинку, де проживала [PERSON] З ними була [PERSON], помічниця [PERSON], дві сусідки. [PERSON] подзвонив по телефону [PERSON], щоб вона відкрила двері, але вона відповіла, що порадиться з адвокатом, чи відкривати їй двері. Двері в квартиру [PERSON] так ніхто і не відкрив. [PERSON] попросила скласти про це акт і вони його підписали. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що 14.03.2014 року до нього звернулась [PERSON], щоб він поміняв замок на дверях. Вони прийшли разом з [PERSON], її донькою [PERSON], [PERSON] та його помічницею, ще були два будівельника. Вони подзвонили в квартиру, але ніхто не вийшов. Хотіли відкрити двері, але жоден ключ не підійшов. Вони склали акт про це і всі підписали його. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона по довіреності представляє інтереси своєї доньки [PERSON] у всіх інстанціях. Вона звернулась до адвоката [PERSON], що необхідно оглянути квартиру [ADDRESS], яку успадкувала її донька [PERSON] після смерті батька. 20.01.2014 року прибули до квартири: вона, її сестра [PERSON], [PERSON], [PERSON] і хотіли оглянути її стан, який ремонт треба зробити. [PERSON] передзвонив і переконався, що [PERSON] вдома, але двері вона не відкрила, порадившись з своїм адвокатом. Вона попросила скласти про це акт і сусіди його теж підписали. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши все у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод прав власника шляхом виселення особи з квартири, яка є приватною власністю фізичної особи, та зняття її з реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі підлягають задоволенню в повному обсязі, а вимоги за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають з наступних підстав. Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так в судовому засіданні встановлено, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 19.09.2012 року (а.с.9-16), ухвалою апеляційного суду від 26.02.2014 року (а.с.17-18), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2013 року (а.с. 19). В судовому засіданні досліджені також письмові докази: свідоцтво про народження позивачки [PERSON], з якого вбачається, що її батьком є спадкодавець [PERSON] (а.с.6), свідоцтво про шлюб, з якого вбачається , що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7), свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON] (а.с.8), довідка з Іларіонівської амбулаторії, в якій зазначено, що [PERSON] обслуговується в Іларіонівській АОПСМ (а.с.30), довідка Управління ПФ про те, що [PERSON] отримує пенсію в Управління ПФ м. Синельникове та Синельниківського р-ну (а.с.31), посвідчення пенсіонера на ім.'я [PERSON] (а.с.45), квитанції про сплату комунальних послуг (а.с.46-52), довідка з місця роботи [PERSON](а.с.53), акт від 12.03.2014 року, складений про те, що відповідачка [PERSON] не впустила позивача [PERSON] в її власну квартиру, передала 2 ключа від внутрішніх дверей і 1 ключ від вхідних зовнішніх дверей (а.с.103), акт від 14.03.2014 року про те, що раніше переданий ключ від вхідних дверей спірної квартири, належної [PERSON], не підійшов до вставленого в двері замка, з чого комісією складавшою цей акт зроблено висновок, що [PERSON], щоб не допустити власницю в квартиру знову поміняла замки, таким чином чинячи їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном, тобто квартирою [ADDRESS] (а.с.104). У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є недоторканим. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] встановила на вхідні двері в спірну квартиру нові замки, перешкоджає таким чином доступу позивачу [PERSON] до власної квартири, порушуючи її права, передбачені ст.319 ЦК України - володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, Закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України). Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] вселилась в спірну квартиру, як член сім'ї до померлого спадкодавця, батька позивачки. Але відносини по членству сім'ї є похідними, як передбачено цивільним законодавством і вони закінчились у зв'язку зі смертю [PERSON], так як квартира перейшла у власність позивачу [PERSON] Ст. 346 ЦК України передбачає порядок припинення права власності на майно. У зв'язку зі смертю спадкодавця [PERSON], припинилось його право на майно. Припиняється і право інших членів сім'ї, так як єдиним спадкоємцем після його смерті - є дочка спадкодавця - [PERSON] Між [PERSON] та [PERSON] не виникло ні сімейних ні інших відносин. Вони спільно не проживали, не вели спільно господарство Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач за первісним позовом обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод прав власника шляхом виселення особи з квартири, яка є приватною власністю фізичної особи, та зняття її з реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та доведені в судовому засіданні, а вимоги за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають, як не обґрунтовані та не доведені в судому засіданні. Крім того, позивач [PERSON] у своєму позові, а представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні посилались на норми Житлового Кодексу України (ст.ст.64,65), які регулюють відносини, що виникають з користування житлом у будинках державного та громадського житлового фонду, а не приватного житла, про що є спір. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати, які підтверджуються копією квитанції про сплату судового збору 114-71 грн. (а.с.1), договором про надання правової допомоги (а.с.25) та довідкою про сплату за послуги правової допомоги 2000 грн. (а.с.24) підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved