Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожного до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 10 травня 2019 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Дочка має церебрастенічний синдром і на лікування та реабілітацію дочки вона витрачає значні кошти. Діти перебувають на повному її утриманні. Її доходи не дають можливості забезпечувати дітей всім необхідним, оскільки вона ніде працює, а лише періодично виїжджає за межі території України для заробіток. Відповідач ніде не працює, однак постійно виїжджає на заробітки до м. Києва на будівництво і тому на її думку зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі не менше 2000 грн. щомісяця на кожного для забезпечення потреб дітей. В судовому засідання 16 жовтня 2019 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що розуміє свій обов`язок утримувати дітей і тому згідний сплачувати по 1100 грн. щомісячно на кожну дитину, окрім того він сплачує аліменти ще на одну дитину, яка проживає в Республіці Білорусь. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідно копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки дітей [PERSON] та [PERSON] зобов`язані утримувати їх до досягнення ними повноліття. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня 2019 року - 1059 грн., з 1 грудня 2019 року - 1109 грн. Неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю [PERSON] , що стверджується довідкою № 2190 від 10 вересня 2019 року, виданою Черченською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 8). Між сторонами немає домовленості щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Будучи особою працездатного віку, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відсутність роботи, наявність заборгованості по аліментах на утримання іншої дитини [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже досягнула повноліття (ухвала Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 6 серпня 2007 року) не є підставою для звільнення від передбаченого законом обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, що відповідач як працездатна особа, хоча й хворіє, має можливість працювати і утримувати своїх неповнолітніх дітей, інші утриманці у нього відсутні, та враховуючи майновий стан та стан здоров`я неповнолітніх дітей, їхні потреби в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум платежів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: partial