Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 12.02.2010 року вона в Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції уклала з відповідачем шлюб, актовий запис № 17. Від вказаного шлюбу [INFO] року народилася дитина [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. У вересні 2014 року шлюб між сторонами розірвано, у зв'язку з чим, сторони на сьогоднішній день мешкають окремо. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але повної згоди щодо розміру та порядку сплати відповідачем аліментів та його участі у вихованні та утриманні дочки між сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання подав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідив матеріали справи та проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.02.2010 року в Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони уклали шлюб, актовий запис № 17, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року було розірвано. Від вказаного шлюбу [INFO] року у сторін народилася дочка - [PERSON], яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але повної згоди щодо розміру та порядку сплати відповідачем аліментів та його участі у вихованні та утриманні дочки між сторонами не досягнуто. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 61 ЦПК України встановлюється, що обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2014 року і до повноліття дитини та кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved