Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його такими, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS], та зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]: 1/2 частина на підставі договору дарування від 28.05.2008 року, реєстровий №1457, та 1/2 частина на підставі договору дарування від 24.03.2015 року, реєстровий №468. Позивачка зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 21.04.2010 року, актовий запис №176. Відповідач у спірному будинку за даною адресою був зареєстрований з 1985 року як власник, однак після розірвання шлюбу та на теперішній час він у будинку не проживає, його особисті речі відсутні, а місце перебування невідомо. Посилаючись на те, що починаючи з 2010 року [PERSON] у будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, майно його відсутнє, тому позивачка просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка у судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.04.2010 року, актовий запис №176. [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]: 1/2 частина на підставі договору дарування від 28.05.2008 року, реєстровий №1457, та 1/2 частина на підставі договору дарування від 24.03.2015 року, реєстровий №468. Відповідач у спірному будинку за даною адресою зареєстрований з 1985 року як власник, однак після розірвання шлюбу та на теперішній час він у будинку не проживає з 2010 року, його особисті речі відсутні, а місце перебування невідомо, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які є донькою та сином сторін Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В той же час суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти з реєстрації [PERSON] у зазначеному будинку, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Спір в цій частині відсутній, позивачка з вимогами до даного відповідача не зверталась. Також суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 640,00 гривень судових витрат.

Outcome: partial