Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до [PERSON], третя особа Управління благоустрію та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради, Жовтневий районний відділ в місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. В обгрунтування позову [PERSON] у позовній заяві суду зазначилащо14 серпня 2012 року вона отримала ордер на жилу площу в гуртожитку виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 132 на право заняття кімнат № 301, 421 розташованих за адресою [ADDRESS] в місті Кривому Розі. Також, ордер було видано на право заняття жилої площі і на двох її дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON]. На теперішній час в квартирі зареєстровані вона, відповідачка та син [PERSON]. В вересні 2013 року її дочка [PERSON] забрала свої речі і переїхала проживати до свого цивільного чоловіка і більше в кімнату № 301, 421 будинку [ADDRESS] Ніяких перешкод у користуванні житловим приміщенням вона дочці не чинила, вона сама у добровільному порядку вирішила змінити своє місце проживання. Замки вона у кімнатах не змінювала, у відповідачки від житла є ключі, однак в кімнатах відповідачка не буває, за весь час реєстрації на житловій площі за себе за комунальні послуги не сплачує. Всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на неї та на сина [PERSON]. Борги за житлово-комунальні послуги збільшуються. Можливості сплачувати за відповідачку, яка зареєстрована в кімнатах гуртожитку у неї не має матеріальних можливостей. Незважаючи на її пропозиції, відповідачка категорично відмовляється сплачувати за комунальні послуги або зареєструватися в квартирі, де фактично проживає з цивільним чоловіком і саме це змушує її звернутися до суду за захистом своїх прав. Зокрема, главою 4 ЖК УРСР не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. Але статтею 130 ЖК УРСР передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Зокрема, у розділі VIII Примірного положення про гуртожитки, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. Так як житлове приміщення кімнат № 301, 421 гуртожитку [ADDRESS] надане їй на підставі ордеру як наймачу у користування на невизначений період, то не вважається таким, яке надане для тимчасового проживання. А тому, гарантії, передбачені Законом України № 500-VI «Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків» поширюються на громадян, які проживають у гуртожитках на постійній основі. Тобто, житлові приміщення у гуртожитках, які підлягають приватизації можуть бути прирівняні до приміщень державного житлового фонду. Передусім, таке твердження знайшло своє відображення у судовій практиці. Отже, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ проведено аналіз судової практики застосування Закону N 500-VI «Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків» (лист від 01.08.2013 року) та доведено, що оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК УРСР. Статтями 71, 72 Житлового Кодексу УРСР передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому без поважних причин понад шість місяців поспіль. Гуртожиток за адресою [ADDRESS] м. Кривого Рогу є власністю територіальних громад, а від імені територіальних громад та в їх інтересах у місті Кривому Розі діє виконавчий комітет Криворізької міської ради, його управління, відділи, районні у містах виконавчі органи. Оскільки, ордер на жилу площу в гуртожитку було видано Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті ради на її ім'я для постійного користування, тобто, Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради є наймодавцем, то права та обов'язки наймача житлового приміщення належать їй. Таким чином, для безперешкодної реалізації свого обов'язку як наймача житлового приміщення в частині своєчасної сплати за житлово-комунальні послуги, вимушена звернутися до суду для вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] в зв'язку з невиконанням нею як члена сім'ї наймача тотожних зобов'язань. Тому вона просила суд постановити рішення яким визнати [PERSON] втратившою право користування жилим приміщенням за адресою місто Кривий Ріг, 50053, [ADDRESS], кімната № 301, 421. Зобов'язати Жовтневий районний відділ у місті Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою місто Кривий Ріг, 50053, [ADDRESS], кімната № 301, 421. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на зазначені вище обставини. Відповідачка [PERSON], у судове засіданння не зявилась, про час та місце розгляду справи вона була сповіщена належним чином, про причину неявки вона не повідомила. Представник третьої особи Управління благоустрію та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради у судове засідання не зявився у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Жовтневого районного відділу в місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій просив суд постановити рішення згідно діючого законодавства. Судом в судовому засіданні встановлено що, 14 серпня 2012 року позивачка [PERSON], отримала ордер на жилу площу в гуртожитку виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 132 на право заняття кімнат № 301, 421 розташованих за адресою [ADDRESS] в місті Кривому Розі. Також, ордер було видано на право заняття жилої площі і на двох дітей позивачки дочку яка є відповідачкою у справі [PERSON] та сина [PERSON]. Таким чином в кімнатах № 301, 421 розташованих в гуртожитку який знаходиться на балансі Управління благоустрію та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради за адресою [ADDRESS] в місті Кривому Розі зареєстровані позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON], та син позивачки [PERSON]. Згідно наданого позивачкою Акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS] у Жовтневому районі міста Кривого Рогу відповідачка [PERSON] дійсно зареєстрована в кімнатах № 301, 421 зазначеного гуртожитку але з вересня 2013 року вона в них не проживає. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про те що вимоги позивачки не підлягають задоволенню за наступних обставин, згідно діючого законодавства зокрема положення про гуртожитки та Житлового кодексу УРСР не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням, оскільки житлове приміщення кімнат гуртожитку надане на підставі ордеру у користування є таким, яке надане для тимчасового проживання, і правом основного наймача який може поставити питання про порушення порядку проживання у кімнаті гуртожитку є його балансоутримувач який несе право основного наймача. Однак згідно наданого позивачкою листа Управління благоустрію та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради не має самостійних вимог стосовно питаня визнання відповідачки такою що втратила право користування житловим приміщенням кімнат № 301, 421 розташованих за адресою [ADDRESS] в місті Кривому Розі, та вважає це не доцільним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимоги позивача в справі у повному обсязі.

Outcome: dismissed