Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою вказуючи, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1993 року належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі з вересня 2007 року зареєстрований онук її померлої сестри та син її племінника [PERSON] , який в 2015 року поїхав на заробітки та з цього часу в квартирі не проживає. Місце знаходження відповідача їй невідомо. Наявність реєстрації відповідача в її квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, оскільки при здійсненні правочинів з майном (чи то купівля-продаж, чи спадщина) будуть вчиненні перешкоди з боку зареєстрованого відповідача. Також вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та позбавлена можливості оформити субсидію. В зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 22.03.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, позивачкою в позовній заяві заявлені клопотання про відстрочення сплати судового збору та про виклик та допит свідків, які вищенаведеною ухвалою суду були задоволені. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі прописаний онук її померлої сестри, тобто син її племінника, який з 2015 року фактично в ній не мешкає, власних речей не зберігає. Наявність реєстрації відповідача в квартирі порушує її право власності, а також змушує її нести додаткові фінансові затрати по сплаті комунальних послуг та позбавляє можливості оформити субсидію, а тому просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони добре знають позивачку. Їм відомо, що в квартирі позивачки з 2015 року, крім неї ніхто фактично не проживає. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми суд розглянув справу у відсутність нез`явившегося відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1993 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області Будика Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2304, [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 0164 від 12.01.2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: онук - [PERSON] , 1985 року народження. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка на законних підставах є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] і має право на власний розсуд безперешкодно володіти, розпоряджатися та користуватися належним їй нерухомим майном, а відповідач, який є сином її племінника, зареєстрований в зазначеній квартирі, але в ній фактично більш одного року не проживає без поважних причин та у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, що порушує право позивачки на користування належним їй майном, атому її право порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Також задовольняючи позов суд виходить з того, що відповідачем відзиву не подано та не спростовано доводи позивачки. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплату якого позивачці було відстрочено до винесення рішення по даній справі.

Outcome: approved