Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом, у якому просить усунути відповідачку [PERSON] від спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2015 року, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд усунути [PERSON] від спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2015 року обґрунтовуючи тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON], але як дочка не доглядала та не турбувалася про нього коли йому була потрібна стороння допомога та не надавала матеріальної допомоги хворому батьку. Також позивачка в судовому засіданні пояснила, що померлий її чоловік не хотів бачити та спілкуватися зі своєю дочкою [PERSON] Водночас позивачка стверджує, що [PERSON] та її батько спілкувалися, і що вона була присутня при похованні батька, а також, що приїжджала до них додому провідувала батька [PERSON] В судовому засіданні відповідачка позову не визнала та просила у задоволені позову відмовити, за таких обставин, що її батьки [PERSON] та [PERSON], який помер 24 грудня 2015 року проживали разом в зареєстрованому шлюбі, з часом [PERSON] мав намір створити нову сімю, розірвав шлюб з [PERSON] та зареєстрував шлюб з [PERSON] після чого проживав з іншою сімєю. Померлий [PERSON] відвідував дітей по їх місцю проживання в [INFO]. З моменту розлучення батьків [PERSON] відвідувала батька за його місцем проживання в іншій сімї, у міру своєї можливості приносила продукти. Померлий [PERSON] хворів, але не був у безпорадному стані, міг сам себе забезпечити в умовах де проживав, усвідомлював свої дії. Прохання померлого батька виконувала. За життя батько хворів та лежав у лікарні, переніс операцію під час якої ампутували ногу, після чого був поставлений протез, і він не потребував сторонньої допомоги. 24 грудня 2015 року помер батько [PERSON], про що відповідачці повідомила сестра померлого. [PERSON] була на похороні. Заповіту померлий 24 грудня 2015 року [PERSON] не залишав. Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне: Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя зареєстрував шлюб з [PERSON]. У шлюбі в них народилося двоє дітей : син [PERSON] та дочка [PERSON]. З часом [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON], так як мав намір створити нову сімю. Після чого зареєстрував шлюб з [PERSON] та проживав з нею до своєї смерті. [PERSON] відвідував своїх дітей по їх місцю проживання, які проживали з матірю в с. Іванівка, Теребовлянського району Тернопільської області. З моменту розлучення дочка [PERSON] відвідувала батька [PERSON] за його місцем проживання та спілкувалася з ним. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 196913 від 28 грудня 2015 року [PERSON] помер 24 грудня 2015 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 438973 [PERSON] 22 листопада 1986 року зареєстрував шлюб з Шклярчук (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON]. У вказаному свідоцтві імя [PERSON] вказано «Йосип» замість «Юзеф». Спільних дітей у вказаному шлюбу не було. Згідно довідки серії АВ № 0339260 від 30 грудня 2014 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) [PERSON] є інвалідом першої «Б» групи, довічно, загального захворювання, у графі «висновок про умови та характер праці» вказано, що потребує стороннього догляду. Згідно довідки від 14 січня 2015 року виданої поліклінічним відділенням Теребовлянської ЦРЛ [PERSON] про те, що по стану здоровя рекомендовано : протипоказів по догляду за інвалідом І групи, або особою, що потребує стороннього догляду немає, терміном на один рік. Довідка видана для предявлення у відділ соціального захисту населення. Згідно довідки від 24 січня 2017 року № 02-25/218 виданої виконкомом Теребовлянської міської ради про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] «б», разом з внукою [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON], чого в судовому засіданні не заперечила позивачка, та має право на спадкування після його смерті згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що дочка [PERSON] не допомагала померлому батькові [PERSON] матеріально не надавала коштів для лікування, таким чином повинна бути усунута від спадкування згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Однак, відповідачкою [PERSON] до матеріалів справи додано пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 18 березня 2009 року у якому вказано, що вона є інвалідом ІІ групи довічно, загального захворювання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] хворіла і продовжує хворіти не мала можливості допомагати матеріально, за життя її померлий батько не просив її про допомогу, чого в судовому засіданні не заперечила позивачка. Згідно характеристики від 25 травня 2017 року № 194 виданої Іванівською сільською радою гр.. [PERSON] про те, що вона зарекомендувала себе з позитивної сторони зауважень зі сторони виконкому Іванівської сільської ради щодо її поведінки зауважень не було. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона є внукою позивачки та проживає разом з нею, останні два роки навчається у ліцеї. Стверджувала, що відповідачка [PERSON] приходила відвідувати за життя [PERSON] коли він був після операції приносила продукти коштів не надавала на лікування. Також могла відповідачка відвідувати в той період коли вона перебувала на навчанні. [PERSON], який помер 24 грудня 2015 року обходився без стороннього догляду сам давав собі раду. Так також свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона є матір'ю відповідачки також підтвердила, що вона у 1983 році розірвала шлюб з [PERSON] з його ініціативи, після чого перейшла жити в с. Іванівка, Теребовлянського району Тернопільської області. Після розлучення [PERSON] відвідував їх рідко, діти приїжали до нього додому. Дізналася від дочки про те, що батько хворий, так як дочка на вихідні відвідувала його та була присутня на похороні. За життя [PERSON] аліменти сплачував на дітей. Також пояснила, що вона є пенсійного віку і знаходиться на утриманні дочки. Так також свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що він є рідний брат відповідачкиКоли йому було 5 років коли батьки розлучилися, причиною розлучення стало те, що він створив іншу сім'ю. Житии він з мамою і сестрою в с. Іванівка, Теребовлянського району. Батько приїжав до них відвідував дуже рідко, спілкувалися з ним мало через те, що батько надмірно вживав алкоголь. Зі слів сестри дізнавався що батько хворів, сам його не провідував. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що він проживав з відповідачкою в шлюбі та останні два роки розлучені, пам'ятає, що батько відповідачки приїжав до них додому допомагав по господарству, та і відповідачка приїжала до нього за його місцем проживання відвідувати на вихідні. Старалися приїжати до [PERSON] в той період коли позивачки його дружини не було вдома. За життя [PERSON] не жалівся на свою дочку [PERSON] Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.За таких обставин суд прийшов до переконання, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог. Непоодинокими є звернення до суду спадкоємців, які вважають, що є підстави усунути від права на спадкування інших спадкоємців у звязку з їх ухиленням від надання допомоги померлому. Так, до суду звернулася позивачка, яка вказувала на те, що є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка. Водночас позивачка вважала, що відповідачка має бути усунута від права на спадкування, оскільки ухилялася від надання допомоги батькові, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, умисно створювала конфліктні ситуації. В ході розгляду справи суд встановив, що померлий періодично хворів, однак доказів того, що за життя померлий потребував стороннього догляду суду представлено не було. Крім цього, позивач не надав доказів того, що спадкодавець звертався до відповідачки за допомогою, а вона такої допомоги не надавала. Навпаки, відповідач та свідки в судовому засіданні дали пояснення, що батько відповідачки проживав разом з позивачкою в одному будинку, був забезпечений всім необхідним, мав належний догляд, почувався добре, відповідачка не ухилялася від утримання, надання допомоги та догляду. Зі змісту статті 1224 Цивільного кодексу України та відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про усунення від спадкування за законом слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed