Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею право власності, як спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON] , на спадкове майно, яке складається з ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами ціною 97065,5 грн., розташованого по [ADDRESS] та визнати за нею право власності, як спадкоємцем за заповітом, після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно, яке складається з ѕ частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами ціною 291196,50 грн., розташованого по [ADDRESS] , посилаючись на те, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті спадкодавців у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Скала-Подільської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав та просить розглянути справу в його відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Борщівська державна нотаріальна контора 30 березня 2021 року листом №265/01-16 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на майно, яке складається з частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також, 30 березня 2021 року Борщівська державна нотаріальна контора листом №266/01-16 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , на майно яке складається з частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 15 серпня 2001 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 14 квітня 2021 року №116, розташована в [ADDRESS] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 18 лютого 2021 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 18 лютого 2021 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 388262,00 грн., житловий будинок та тамбур побудовано в 1979 році, господарські будівлі і споруди - у 1981-1987 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А», тамбур «а»; гараж «Б»; господарський будинок «В»; навіс «В1»; господарський будинок «Г»; сарай «Д»; сарай «Е»; підвал «пд»; літня кухня «Є»; ворота «І»; огорожа «ІІ»; криниця 1/2 «ІІІ». Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 07 квітня 2021 року №108 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Дубівка Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: спадкодавці [PERSON] - голова двору, та його дружина - [PERSON] , відносився до суспільної групи двір колгоспника. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцям, належало право власності на спірне домоволодіння по 1/2 частині кожному. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] спадкодавці [PERSON] та [PERSON] одружилися 19 листопада 1962 року, про що Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за №20. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Дубівка Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 14 квітня 2021 року №118 після смерті [PERSON] в управління її спадковим майном вступили її донька [PERSON] та чоловік покійної [PERSON] , так як проживали разом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.). Згідно ст.548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно листа Борщівської державної нотаріальної контори від 30 березня 2021 року №265/01-16 нотаріусом зазначено, що відповідно до інформаційної довідки виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 11 березня 2021 року № 256/01-21 до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за № 600/2006 на підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину від 13 жовтня 2006 року № 933. За даними спадкової справи Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 2,14 га., яка розташована на території Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, від 13 жовтня 2006 року за Р № 1385, грошові вклади з нарахованими процентами та всіма видами компенсаційних виплат, що зберігались у філії Борщівського відділення Ощадбанку України від 13 жовтня 2006 року за Р № 1386, що також підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про право на спадщину за законом. Отже, після смерті [PERSON] її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, як спадкоємці за законом першої черги спадкування, в тому числі, належну їй 1/2 частину спірного домоволодіння, а отже кожен з них прийняв спадщину в розмірі ј частини домоволодіння. Родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , згідно якого батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого позивачка змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , уклавши 29 травня 1992 року шлюб з [PERSON] , про що відділом ЗАГС міської адміністрації м.Тернопіль зроблено відповідний актовий запис за №579. Батько позивачки, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Дубівка Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №8, усе належне йому на день смерті майно і на що він за законом матиме право заповів позивачці [PERSON] . Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 14 квітня 2021 року №117 на день смерті [PERSON] його донька [PERSON] прийняла спадщину, так як проживала разом з ним. За даними листа Борщівської державної нотаріальної контори від 30 березня 2021 року №266/01-16 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за № 36/2019 на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини від 07 березня 2019 року. За даними спадкової справи Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4512 га., яка розташована на території Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 28 березня 2020 року за Р № 259, що також підтверджується долученим до матеріалів справи копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отже, судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , в тому числі, належні йому 3/4 частини спірного домоволодіння. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлих немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.548 Цивільного Кодексу Української РСР 1963 рокуст.ст. 392, 1216, 1223, 1218, 1223,1261 ЦК України,

Outcome: approved