Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Татарбунарського районного суду від 25.02.2005 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, тобто до [INFO]. Відповідач раніше мав постійне місце роботи і постійний заробіток та сплачував позивачці необхідний не обкладений податком мінімум доходів громадян, але на ці аліменти неможливо було утримувати дитину. Зараз відповідач не має постійного заробітку, зловживає спиртними напоями і фактично не бере участі в утриманні дитини. Але син постійно росте і на його потреби треба набагато більше коштів, позивачці дуже тяжко утримувати дитину одній, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою та просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій гррошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчать його підписи в повідомленні до судової повістки, тому суд вважає можливим, розглянути справу у відсутності відповідача та постановити рішення при заочному розгляді справи, в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), відносно якого відповідачем встановлено батьківство (а.с.5) Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За правилами, передбаченими ст.ст.180, 181 - 183, 192 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я. Згідно рішення Татарбунарського районного суду від 25.02.2005 року (а.с.6) на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні матері, позивачки [PERSON] (а.с.7). На теперішній час відповідач за період з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року аліменти у вищевказаному розмірі на утримання сина не сплачує, відповідно довідки відділу державної виконавчої служби Татарбунарського РУЮ (а.с.19), будучи працездатним, не здійснює ніяких заходів щодо працевлаштування (а.с.20), а отже вважається, що він має нерегулярний, мінливий дохід. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно.

Outcome: partial