Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов'язок батька по утриманню дитини не виконує, через що вона змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років за умовами, що вона буде продовжувати навчання та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком дитини зазначено відповідача - [PERSON]. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи частково позов, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: partial