Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всього заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.09.2020. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що з 2006 року до 14.03.2014 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, і від спільного життя в них [INFO] народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу проживає з нею, перебуває на її утриманні, з 2008 року відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач здоровий, отримує регулярний заробіток, за виконавчими листами стягнення з нього не проводиться. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 їй відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на її користь, оскільки відповідач зареєстрованим у м. Харкові не значився. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.02.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 29.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про зміну порядку розгляду справи і її розгляд в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Тією ж ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судово генетичної експертизи. \~ \~ \~ \~Відповідач подав суду відзив на позов, в якому вказав, що позов не визнає, і повідомив що не мешкає разом з колишньою дружиною [PERSON] з січня 2008 року та не веде з нею спільного господарства. 04 березня 2014 року їх шлюб розірваний. Підставою розірвання шлюбу стало ствердження позивачки, що їх дитина [PERSON] , не є його сином і народжена від іншого чоловіка. Протягом тринадцяти років позивачка не зверталася до нього з питання утримання дитини. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що з 2006 року до 14.03.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, і від спільного життя [INFO] в них народився син [PERSON] , який після припинення батьками шлюбно - сімейних стосунків проживає з позивачкою. Зазначені обставини встановлені судом на підставі відомостей, які містяться у копії свідоцтва про народження неповнолітньої дитини - [PERSON] , копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та довідці Реєстру територіальної громади м. Харкова № 01-02630-2020 від 28.02.2020 про реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання позивачки. Після припинення шлюбно - сімейних стосунків у 2008 році, відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачці на утримання сина не надає, чим ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище. Позивачка зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню дитину, але у зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 30.11.2020 у видачі судового наказу було відмовлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що відповідач є працездатною особою і за виконавчими листами зобов`язань не має. Ці ствердження позивачки не спростовані відповідачем жодними належними та допустимими доказами, а тому суд вважає їх об`єктивними. Приймаючи до уваги, що відповідач нікому аліменти не сплачує, інших дітей не має, суд вважає за доцільне стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь позивачки в розмірі ј частини його доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Оскільки позивачка зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на її користь 19.09.2020, але у видачі судового наказу було відмовлено не з її вини, а у зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки саме з цієї дати. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки зазначена обставина належними та допустимими доказами відповідачем не доведена, нічим не підтверджена, позивачкою не визнана. Також, на відповідача слід покласти і обов`язок сплатити судовий збір по справі на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved