Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 19.02.2013 року шлюб між ними розірвано та дитина була залишена на проживання разом з нею. Відповідач періодично приймає участь у вихованні та утриманні дочки, однак добровільно про сплату аліментів домовитися з ним не вдається, хоча він є працездатним та спроможним заробляти гроші, інших утриманців немає, тому позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини щомісячно не надає, чим порушує її права. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.182, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки відповідач не бере участі в утриманні дитини щомісячно, тому він зобов'язаний сплачувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти на користь позивача. При визначені розміру аліментів, беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що неповнолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач не працює, однак є працездатним та спроможним заробляти гроші, інших утриманців немає, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмір 1000 грн. щомісячно підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 640,00 грн., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved