Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх його доходів, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядів на життя. Одночасно зазначає, що на даний час шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Крім того, позивачка зазначає, що малолітня донька перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач відмовляється вирішувати питання в добровільному порядку, позивачка вважає за необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в примусовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Додатково до викладеного зазначила, що спільна дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, а не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.08.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції, актовий запис № 381, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.4) Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя. Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувались. З огляду на викладене, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, згідно ст.181 СК України. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою. Вказана обставина не заперечувалась відповідачем в судовому засіданні. Доказів, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 182 СК України, вважає за необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частці в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., що документально підтверджений. На підставі викладеного,

Outcome: approved