Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням,\~ за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.03.1990 року виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси було видано ордер №173 серія ИР на житлове приміщення, яке складається з однієї кімнати площею 12,63 кв. м, за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира була надана на сім'ю позивачки складом з трьох чоловік: основний квартиронаймач - [PERSON], його дружина [PERSON], його донька [PERSON] (дівоче прізвище Андрусів). Позивачка [PERSON] вказує про те, що на підставі цього ордеру вони всією сім'єю оселилися в квартирі, зареєструвалися в ній 21 березня 1990 з відкриттям особового рахунку на ім'я [PERSON]. 27 листопада 2014 року помер чоловік позивачки - [PERSON], після чого в квартирі залишилися дві зареєстровані особи: позивачка [PERSON] та її донька, відповідачка по справі [PERSON]. Відповідачка [PERSON] створила свою сім'ю, з початку жовтня 2015 року вона забрала усі свої речі та пішла мешкати до свого чоловіка. З цього часу на протязі більше ніж рік та шість місяців, відповідач в квартирі, де вона зареєстрована, відсутня, у зв'язку з чим втратила право на користування нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним, про причини неявки суду не повідомила. У звязку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 01.03.1990 року виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси видано ордер №173 серія ИР Андрусів [PERSON] на житлове приміщення, яке складається з однієї кімнати площею 12,63 кв. м, за адресою: [ADDRESS] зі складом родини дружина [PERSON], його донька [PERSON] (дівоче прізвище Андрусів) (а.с.12); Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №399009, яке видано 27.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, 27.11.2014 року [PERSON] помер (а.с.18); Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» про склад сім'ї та прописку №726\~\~від 20.04.2017 року, за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок відкрито на померлого 27.11.2014 року [PERSON], в квартирі зареєстровані дружина [PERSON], донька [PERSON] (дівоче прізвище Андрусів) (а.с.9); Відповідно до актів, які складені сусідами позивачки [PERSON],\~\~відповідачка [PERSON], яка є рідною дочкою позивачки, не проживає в [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Житлового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу України - У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Судом встановлено про те, що позивачка [PERSON] не є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], вона не зверталася до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про переоформлення особового рахунку, у звязку зі смертю свого чоловіка [PERSON], який є основним квартиронаймачем спірної квартири. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, про те, що позивачка [PERSON] не надала суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed