Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні вимоги, висловлені в своїй позовній заяві підтримала в повному обсязі та просить суд визнати за нею та її малолітнім сином [PERSON] право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Представник позивачки - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Територіальна громада м. Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, про важливість своєї відсутності суд не повідомив. Третя особа МКП «ЖЕО» в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка його цивільна дружина, вони живуть по вул. Калініна 15/9 останні два роки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачку знає з 2008 року. Він допомагає їй по заміні сантехники по вул. Калініна 15/9, де вона проживає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він батько позивачки. З самого свого народження і до сьогоднішнього часу його дочка проживала [INFO], за виключенням, коли виїжджала на Північ. Він платив за комунальні послуги. Дочка доглядала за своєю матірю, бабусями. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивачки. З 1986 року вона проживає [INFO]. Сімю [PERSON] знає дуже давно. [PERSON] живе в квартирі №9 дуже давно з самого свого народження. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він колишній чоловік позивачки. Вони жили разом по вул. Калініна 15/9 до 2012 року. Після розлучення позивачка залишилася проживати в цій квартирі. Їхня спільна дитина проживає з позивачкою. Коли вони проживали спільно, то усе робили разом. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира № 9 в житловому будинку № 15 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області в порядку розширення була надана в січні 1967 року дідусеві позивачки - [PERSON] на сім'ю з 4-х чоловік: на самого [PERSON], його дружину [PERSON] (бабуся позивачки) та на двох тоді ще неповнолітніх дітей - [PERSON] (дядько позивачки) та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] (мама позивачки). Ця обставина підтверджується ордером № 816 від 03 січня 1967 року. Квартира не приватизована. В подальшому склад осіб, проживаючих в даному житловому приміщенні, мінявся. При цьому всі особи, що коли-небудь вселялися і проживали в цій квартирі, знаходилися між собою в близьких родинних відносинах, проживали однією сім'єю та вели спільне сумісне господарство, а дорослі члени сім'ї нарівні з наймодавцем виконували всі обов'язки за договором найму житлового приміщення. В 1977 році після реєстрації шлюбу з моєю матір'ю в цю квартиру поселився та проживає до даного часу без прописки і реєстрації батько позивачки [PERSON], який прописаний та раніше проживав [INFO]. В подальшому дана квартира була приватизована батьком та його матір'ю [PERSON]. [PERSON] забезпечений житлом, на квартиру [ADDRESS] він не претендує і не заперечує проти визнання за позивачкою та її сином права користування даним житловим приміщенням. В 1977 році народилася і з моменту свого народження проживала в цій квартирі старша сестра позивачки [PERSON]. В подальшому вона вийшла заміж в 1996 році, вибула з даного житлового приміщення на інше постійне місце проживання в Росію, в даний час являється громадянкою РФ і будь-яких претензій на квартиру [ADDRESS] не має. Дядько позивачки [PERSON] в 1984 році також одружився, переїхав на інше постійне місце проживання до своєї дружини та помер в 2003 році. Позивачка - [PERSON] є уродженкою [INFO], народилася 20.06.1986 року в пологовому будинку Орджонікідзевської центральної міської лікарні. З моменту народження і до даного часу проживає в [INFO]. На вселення неповнолітньої дитини згода інших членів сім'ї наймодавця не вимагалась. Разом з тим вселення позивачки було здійснено за згодою та бажанням наймодавця та всіх інших членів його сім'ї. Через деякий час після народження позивачки вся її сім'я тимчасово виїжджала на заробітки в республіку Саха-Якутія до Росії, зберігаючи за собою в установленому законом порядку право на вищевказане житлове приміщення. Квартирою вони користувалися також під час відпусток. В 1992 році вони повернулися до м. Орджонікідзе і поселилися в своїй квартирі. Всі, за виключенням батька, прописалися на даній житловій площі. З вказаного часу і по теперішній час позивачка безвиїзно спочатку як неповнолітній член сімї наймодавця, а в подальшому як дорослий член сімї наймодавця, проживає в цій квартирі. На інше постійне місце проживання [PERSON] ніколи не вибувала та іншого житла не має. В 1994 році помер основний квартирний наймодавець дідусь позивачки [PERSON]. Після його смерті договір найму житлового приміщення по вул. Калініна 15/9 в м. Орджонікідзе був заключений з бабусею позивачки [PERSON]. Таким чином, після того, як дядя та сестра позивачки вибули на інше місце проживання та помер дідусь, в квартирі продовжували проживати і користуватися нею: бабуся позивачки [PERSON], як наймодавець житлового приміщення, мати позивачки [PERSON], як дорослий член сімї наймодавця, позивачка, [PERSON], як неповнолітній член сімї наймодавця, та батько позивачки [PERSON] без права на дане житлове приміщення. В червні 1997 року батьки позивачки перепрописали її з вул. Калініна 15/9 на адресу [ADDRESS] - за місцем прописки її батька [PERSON]. У зв'язку з чим і з яких міркувань це було зроблено, позивачка не знає, їй тоді було всього 11 років. Зараз батько також не пам'ятає цього. [PERSON] жодного дня позивачка за адресою вул. Петровського 54/10 не проживала і права на те житло не набувала. Крім інших доказів ця обставина, зокрема, підтверджується тим, що сам батько, будучи прописаним по вул. Петровського 54/10, з моменту реєстрації шлюбу з матір'ю позивачки, тобто з 1977 року і по даний час проживає разом з нею [ADDRESS]. Ця обставина підтверджується і тим, що квартира №10 по вул. Петровського в будинку №54 була приватизована без будь-якої її участі і її власниками являються [PERSON] і [PERSON]. Тому, до цього житла позивачка не мала і не має ніякого відношення. З цієї адреси [PERSON] була знята з реєстрації в червні 2013 року. У вересні 2006 року позивачка вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON], який також поселився в її квартиру і проживав з ними однією сім'єю без реєстрації та права на житлове приміщення до 2012 року. Їхній шлюб був розірваний в грудні 2010 року. Після цього вони деякий час проживали сумісно, але в грудні 2011 року між ними остаточно були припинені фактичні шлюбні відносини і [PERSON] перейшов жити на своє попереднє місце проживання [INFO]. 23 січня 2007 року у сторін в шлюбі народився син [PERSON]. Позивачка, постійно проживаючи в [INFO], являючись членом сімї наймодавця цього житлового приміщення, в якому на той час проживав і її чоловік [PERSON]С, за його згодою вселили в цю квартиру і їхнього новонародженого сина. Відповідно до ст. 65 Житлового Кодексу України і на його вселення також згода інших осіб, що мають право на дане житлове приміщення, тобто наймодавця, членів сімї наймодавця, не потрібно було, і син поселився в цю квартиру не всупереч, а навпаки, за згодою і бажанням як прабабусі [PERSON], наймача квартири, так і бабусі, матері позивачки [PERSON], члена сімї наймодавця. Неповнолітній [PERSON], так як і позивачка, з моменту свого народження і до даного часу проживає у вказаній квартирі, являється неповнолітнім членом сім'ї наймодавця, та має рівне право разом з іншими на дане житлове приміщення. Оскільки [PERSON] сама була прописана по вул. Петровського, 54/10,то відмітка про реєстрацію сина [PERSON] також автоматично була зроблена за цією ж адресою. [PERSON], так як і позивачка, в цій квартирі ніколи не проживав, права на неї не придбав і був знятий з реєстрації з даної адреси разом з нею. В грудні 2009 року померла бабуся позивачки [PERSON]. Після її смерті права та обов'язки основного квартиронаймача в рівній мірі перейшли до позивачки та її матері [PERSON] Вони з мамою, продовжуючи проживати в цій квартирі разом з батьком, добросовісно їх виконували. Нові договори про надання комунальних послуг були перезаключені з мамою. Після смерті бабусі [PERSON] вони забрали жити до себе іншу бабусю, матір батька - [PERSON]С, оскільки вона в силу похилого віку потребує стороннього догляду. [PERSON] також забезпечена житлом, має у власності частину приватизованої квартири, тому права на квартиру [ADDRESS] вона не придбала і на неї не претендує. З 2013 року мати позивачки, [PERSON], захворіла тяжкими хворобами і за станом здоров'я також потребувала постійного стороннього догляду. Оскільки батько позивачки сам являється інвалідом 3 групи, цей догляд до останніх днів її життя здійснювала вона за місцем нашого сумісного проживання [INFO]. В зв'язку з погіршенням стану хвороби матері позивачки [PERSON] і за її згоди, щоб уникнути клопоту в майбутньому, в 2013 році [PERSON] вирішила зареєструватися разом з сином за місцем їхнього постійного проживання - [ADDRESS]. З цією метою [PERSON] знялась з реєстрації [ADDRESS], але в реєстрації [ADDRESS] позивачці було незаконно відмовлено через виниклу незначну заборгованість по комунальним платежам. Заборгованість виникла через те, що більша частина доходів сімї витрачалась на лікування, підтримання життя та здоров'я смертельно хворої матері до самої її смерті. Письмової відмови в реєстрації позивачка не вимагала, оскільки це була неофіційна вказівка влади. Скаржитись будь-куди було марно, вона боялася втратити роботу. Та обставина, що позивачка не змогла зареєструватися за місцем проживання через борги, підтверджується копіями заяв та договорів про реструктуризацію боргів по комунальним платежам. Тому позивачка вимушена була тимчасово зареєструватися разом із сином за адресою [ADDRESS] в якості піднаймачів без права на житло. [PERSON] за цією адресою позивачка з сином також ніколи не проживали та не проживають, що підтверджується актом МКП «ЖЕО» від 29.12.2015 року. Цю обставину ів можуть підтвердити і самі жителі цієї квартири. 24 грудня 2015 року після тривалої хвороби померла мама [PERSON] Після її смерті в квартирі залишились проживати як члени сімї наймодавця, що мають право на житлове приміщення, позивачка та її малолітній син [PERSON], а без права на дане житлове приміщення [PERSON] і [PERSON] Позивачка та її неповнолітній син [PERSON] придбали право на жиле приміщення в квартирі [ADDRESS] як члени сімї наймодавця з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. До осіб, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, належать в тому числі і онуки, дід, баба та інші. За правилами ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користуванням жилим приміщенням. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» (з відповідними змінами), Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача необхідно з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, при цьому наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою відмови для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала, проживає чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення. Згідно ст. 106 ЖК України повнолітні члени сімї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача у разі смерті наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на користування житловим приміщенням належить будь-якому членові сімї наймача. Таке ж право передбачено ч. 2 ст. 824 ЦК України. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. З врахуванням вимог і положень закону, судової практики та конкретних обставин справи право позивачки на житлове приміщення в квартирі [ADDRESS] вважає безспірним в силу наступного. Предки позивачки (дідусь, бабуся, мама) придбали право на дане житло в якості наймачів і членів сімї наймача на підставі ордера та прожили в цій квартирі однією сім'єю постійно з дотриманням правил прописки до кінця свого життя. Відповідно з нормами цивільного, сімейного, житлового права, діючими на момент мого народження, місцем проживання неповнолітніх дітей вважалось місце проживання їх батьків. Батьки позивачки, зокрема мати [PERSON], яка являлась членом сім'ї наймача, одразу ж після її народження, за згодою інших членів сімї (хоч вона і не вимагалась), з дотриманням встановленого порядку такого вселення поселила [PERSON] в дане житло в якості неповнолітнього члена сім'ї наймача. Права повнолітніх і неповнолітніх членів сімї наймача являються рівними. В цій квартирі позивачка народилася, зросла, досягла повноліття, вийшла заміж, проживала в цій квартирі з чоловіком, народила дитину, виховує її, здійснювала догляд за всіма літніми і непрацездатними членами сімї, поховала дідуся, бабусю, матір, та продовжує проживати до даного часу. З цієї квартири вона пішла до школи, на роботу. За цією адресою вона знаходиться на диспансерному обліку у лікарів з самого дитинства і до даного часу. За цією адресою вона постійно виписувала кореспонденцію, цю адресу вона вказувала при зверненні в різні заклади та інстанції. В цій квартирі вони відмічали всі свята, приймали гостей. Завжди, як до її народження, так і після вони всі жили однією сім'єю, вели спільне сумісне господарство, у них був єдиний спільний бюджет. До повноліття вона знаходилася на утриманні батьків, бабусі та дідуся. Після досягнення повноліття, як дорослий член сім'ї наймача, вона приймала участь у веденні домашнього господарства нарівні з наймачами та іншими членами сімї наймача як матеріально, так і своєю працею. На спільні кошти вони купували меблі, техніку, предмети першої необхідності, одяг, продукти. З цих же коштів вони сплачували відпочинок, лікування членів сім'ї, витрачали кошти на інші цілі. Нарівні з наймачем і іншими членами сім'ї вона також виконувала всі зобов'язання за договором найму жилого приміщення, сплачувала комунальні послуги, ремонтувала квартиру, міняла сантехніку, підтримувала квартиру в належному стані. Таким чином, право на дане жиле приміщення [PERSON] придбала ще в малолітньому віці, спочатку як неповнолітній член сімї наймача, а в подальшому як дорослий член сімї наймача. Її вселення було здійснено у встановленому порядку. Всі наймачі і члени сімї наймачів проживали в даному житлі постійно, на законних підставах, весь час були прописані за цією адресою та проживали в цьому жилому приміщенні з моменту наданні житла і до кінця життя. Позивачка в даному житловому приміщенні проживає тривалий час: біля 30-ти років з моменту свого народження і по даний час. Дане жиле приміщення являється її постійним місцем проживання. На інше місце проживання позивачка ніколи не вибувала, іншого будь-якого житла у неї немає. Нарівні з іншими вона придбала рівні права і несла обов'язки по договору найма. Між позивачкою та іншими наймачами та членами сімї наймача, проживаючими разом з нею, ніякої будь-якої іншої угоди про порядок користування квартирою не було. Відсутність реєстрації за місцем її постійного проживання за адресою [INFO] та реєстрація за іншою адресою в даному випадку не має ніякого юридичного значення і не являється перешкодою для визнання за нею права на вказану квартиру. Ст. 33 Конституції України і [PERSON] України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» гарантують кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові. Позивачка не з своєї вини виявилася незареєстрованою за місцем свого постійного проживання за адресою [INFO]. Це відбулося в силу вищевказаних причин. Коли ж вона вирішила зареєструватися після сплати заборгованості, то не встигла цього зробити фізично за часом та у зв'язку зі смертю матері. Після смерті всіх наймачів і членів сімей наймача, всі права і обовязки основного квартиронаймача перейшли до [PERSON] і вона знову на підставі вищевказаних законів має право вимагати заключити з нею договору найма. Її неповнолітній син [PERSON] право на дане жиле приміщення набув з аналогічних підстав. Ордером № 816 від 03.01.1967 року підтверджується факт надання квартири на сім'ю з чотирьох чоловік. Свідоцтвами про смерть, про реєстрацію шлюбів, про народження підтверджується факт родинних відносин між наймачем та членами сімї наймача, тобто між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON]. Актами МКП «ЖЕО» від 20.01.2016 року по вул. Калініна 15/9, від 20.01.2016 року по вул. Петровського 54/10, від 29.12.2015 року по вул. Калініна 45/100 підтверджуються ті обставини, що в квартиру [ADDRESS] позивачка була поселена в ранньому дитинстві з дотриманням правил прописки і за вказаною адресою постійно і безвиїзно проживаю до даного часу, що в 1997 році позивачка була виписана і зареєстрована [INFO], за цією ж адресою ні вона, ні її син ніколи не проживали, що з червня 2013 року позивачка з сином зареєстровані [INFO] в якості піднаймачів і за цією адресою вони також ніколи не проживали. Копією особового рахунку № 20701 підтверджується, що основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] після смерті дідуся являлась бабуся позивачки [PERSON] Ця ж обставина підтверджується довідками про склад сімї від 31.07.2008 року та від 18.01.2010 року. Вказаними документами та довідкою МКП «ЖЕО» від 21.01.2016 року підтверджується та обставина, що мати позивачки [PERSON] була прописана і постійно проживала до дня смерті в якості члена сімї наймача [ADDRESS]. Довідкою ВКК від 21.12.2015 року та її амбулаторними картками (дані про відвідування лікарів, проходженням флюорографії, здача аналізів) підтверджується той факт, що вона перебуває на диспансерному обліку з самого дитинства і по даний час за адресою [ADDRESS]. Факт проживання позивачки за вказаною адресою, зокрема в 2002 році, підтверджується абонентською книжкою про проходження нею як членом сімї наймача інструктажу за технікою безпеки по використанню газових приладів. Факт отримання кореспонденції на ім'я позивачки за адресою [ADDRESS] підтверджується листами, зокрема, листом ПАТ «ОГЗК» на її ім'я в 2012 році. Повідомленням Управління освіти виконкому Орджонікідзевської міської ради, тобто з місця роботи позивачки, підтверджується факт, що газети та журнали виписувались нею на [ADDRESS]. Договором на надання телекомунікаційних послуг на підключення квартири [ADDRESS], який був заключений від імені її колишнього чоловіка, підтверджується факт її з ним проживання в цій квартирі в 2011 році. Гроші для сплати комунальних послуг використовувались із спільного бюджету. [PERSON], оскільки всі договори та особові рахунки на оплату спочатку були оформлені на бабусю, а потім на маму, то в платіжних документах вказувались їхні дані. Оплата здійснювалась ними почергово зі спільного бюджету, що підтверджується квитанціями. Оплата комунальних послуг за 2010, 2011, 2012 роки здійснювалась позивачкою шляхом утримання і перерахування коштів з її заробітної плати. Таким чином, нею були сплачені послуги за квартиру, газ і тепло. Дана обставина також підтверджується повідомленням з її роботи від 30.12.2015 року. Виписними епікризами, посмертним епікризом хворої [PERSON] за 2013, 2014, 2015 роки, довідкою КП «Клінічний онкологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» від 10.07.2014 року, довідкою ВКК від 21.12.2015 р. підтверджується, що мати позивачки останні роки життя з 2013 року страждала рядом тяжких захворювань, в тому числі церозом печінки, раком молочної залози, за станом здоров'я потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала вона за місцем нашого сумісного проживання [INFO]. Довідкою ВКК від 21.12.2015 року підтверджується та обставина, що батько позивачки [PERSON] сам являється інвалідом 3 групи, тому самостійно здійснювати догляд за мамою позивачки не міг за станом здоров'я. Усі витрати на поховання мами були здійснені за рахунок позивачки, допомогу на поховання отримувала вона, що підтверджується накладними. Довідкою МКП «ЖЕО» від 01.11.2014 року, заявами [PERSON] до МКП «ЖЕО» про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, договором про реструктуризацію боргів між МКП «Орджонікідзевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» і [PERSON] підтверджується, що саме наявність заборгованості явилось перепоною для реєстрації позивачки і сина за її постійним місцем проживання - [ADDRESS]. Довідкою інформаційного центру підтверджується відсутність у позивачки будь-якої власності на житло. Актом обстеження шкільною комісією житлово-побутових умов сина позивачки - неповнолітнього [PERSON] від 16.10.2014 року [ADDRESS], таким же актом в наступному учбовому році від 30.09.2015 року, повідомленням Головного лікаря КЗ «ЦПМСДО», довідкою школи від 17.12.2015 року підтверджується, що: [PERSON] проживає постійно за адресою [ADDRESS] з самого народження разом з позивачкою та іншими членами сімї; перебуває на медичному обліку за вказаною адресою; навчається у школі (КЗ «НВК № 1»), який знаходиться рядом з їхнім будинком. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що квартира [ADDRESS] в рівних долях по 1/2 частин належать [PERSON] та [PERSON], що вона не має ніякого права на цю квартиру, а [PERSON] та [PERSON] в силу закону не придбавали і не мають права користування жилим приміщенням в [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] до Територіальної громади м. Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання» «про визнання права користування жилим приміщенням» задовольнити та визнати за [PERSON], та її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved