Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Наш дім», в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживає у квартирі [ADDRESS]. Після укладення шлюбу з відповідачем, в 2006 році, його, як члена сім'ї, було зареєстровано за вказаною адресою. З травня 2012 року відповідач за вказаною адресою не проживає, шлюбно-сімейні відносини припинено. Також, позивачка зазначила, що відповідач не приймає участі в обслуговуванні даного житлового приміщення, оскільки тільки під час отримання довідки про склад сім'ї в ОСББ «Наш дім» дізнався, що за помешканням, в якому він зареєстрований, є заборгованість по комунальним платежам в розмірі 16355 грн. 74 коп. Це, на думку позивачки, додатково свідчить про те, що раніше відповідач навіть не цікавився оплатою за обслуговування житлового приміщення з боку комунального підприємства, чим створював борги і затрудняв нормальне функціонування ОСББ «Наш Дім». Фактом, що відповідач не проживає за місцем реєстрації є і те, що ним було вивезено з квартири побутове майно, побутову техніку та всі особисті речі. Депутатом селищної ради Сокур Ю.Л. складений акт обстеження спірного житлового приміщення про те, що відповідач не знаходиться по місцю реєстрації з червня 2012 року та ніяких його особистих речей, спального місця та інших ознак присутності відповідача в спірній квартирі не має. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з підстав наведених у письмових запереченнях на позов. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав заяву, в якій просив справу розглянути в їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2013 року по справі № 621/243/13-ц, яке набрало законної сили, згідно копії довідки № 82 від 15.01.2013 року, виданої ОСББ «Наш дім» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - чоловік, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - дочка. Згідно довідки № 63 від 04.04.2013 року, виданої ОСББ «Наш дім» квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду, тобто є не приватизованою, та наймачем цієї квартири є [PERSON]. Відповідно до копії наказу голови правління ОСББ «Наш дім» № 22 від 26.07.2006 року, у зв'язку зі зміною місця проживання [PERSON] особовий рахунок для оплати комунальних послуг на квартиру за адресою: [ADDRESS], переведений на дочку [PERSON]. З акту обстеження, складеного 04 лютого 2013 року депутатом селищної ради Сокур Ю.Л. в присутності свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є близькою подругою позивачки. У спірній квартирі [PERSON] проживала разом зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] та дітьми. [PERSON] змусив [PERSON] шляхом омани зареєструвати його у квартиру [ADDRESS]. На сьогоднішній день [PERSON] у квартирі не проживає, не сплачує кошти за комунальні послуги та не надає матеріальної допомоги дітям. Відповідно до ст. 47 Конституції України та ч. 3 ст. 9 ЖК України, кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Згідно ст.. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з абз. 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Виходячи з викладеного, суд зазначає, що при вирішенні питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності, а у разі наявності судового рішення про право громадянина користуватися жилим приміщенням, термін та підстави його відсутності вже після винесеного судом рішення. Як встановлено рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2013 року по справі № 621/243/13-ц, яке набрало законної сили, [PERSON] на протязі 2012 року періодично був відсутній за місцем реєстрації - у квартирі [ADDRESS], у зв'язку з відрядженнями. Даний факт було визнано судом поважною причиною відсутності [PERSON] за місцем постійного проживання, яке співпадає із місцем реєстрації. Крім того судом було встановлено, що [PERSON] у той час, коли [PERSON] знаходився у відрядженні, вона змінила замок на дверях квартири [ADDRESS], що унеможливлювало користування квартирою [PERSON] Таким чином, суд зазначає, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2013 року по справі № 621/243/13-ц було встановлено поважність причини відсутності [PERSON] за місцем постійного проживання внаслідок перебування його у відрядженні та неправомірної поведінки самої [PERSON] Крім того, в судовому засіданні по справі, що розглядається, [PERSON] не повідомила нових обставин з посиланням на відповідні докази, які б підтверджували відсутність [PERSON] понад шість місяців у квартирі [ADDRESS] вже після винесення Зміївським районним судом Харківської області рішення від 30.05.2013 року по справі № 621/243/13-ц. Натомість представником [PERSON] надана до суду копія акту державного виконавця від 02.09.2013 року, згідно з яким під час виходу державного виконавця, за адресою: [ADDRESS] була відсутня [PERSON], у зв'язку з чим виконати судове рішення по справі № 621/243/13-ц не представилось за можливе, що також свідчить про неправомірну поведінку позивачки щодо користування відповідачем жилим приміщенням. У зв'язку з вищевикладеним, суд критично ставиться до наданого позивачкою акту обстеження, складеного 04 лютого 2013 року депутатом селищної ради Сокур Ю.Л. та пояснень свідка [PERSON], як доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: dismissed