Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своєї позовної заяви позивачка вказала, що її бабуся [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповіла позивачці [PERSON] земельну ділянку площею 0,9941 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія ЯБ №143 200, виданий Сквирською РДА 17.09.2004 року, кадастровий номер 322 408 1500:05:001:0043. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 25.02.2020 року, за актовим записом за № 7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - земельну ділянку площею 0,9941 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія ЯБ №143200, виданий Сквирською РДА 17.09.2004 року, кадастровий номер 322 408 1500:05:001:0043. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби за заповітом, шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду, окрім позивача є ще спадкоємець за законом після смерті [PERSON] її чоловік - [PERSON] , який відмовляється від обов`язкової частки спадкового майна на користь позивачки, про що подав заяву до нотаріальної контори. Тому, на підставі вищевикладеного позивачка звертається з даним позовом та просить суд: Визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,9941 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія ЯБ №143 200, виданий Сквирською РДА 17.09.2004 року, кадастровий номер 322 408 1500:05:001:0043, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с.22). Представник відповідача Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, просить розглянути справу у відсутність представника сільської справи та без проведення фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що він має право на обов`язкову частину у спадщині після його померлої дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , однак він відмовляється від цієї частини на користь своєї внучки [PERSON] та просить проводити судові засідання без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами (а. с. 25). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповіла позивачці [PERSON] земельну ділянку площею 0,9941 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія ЯБ №143200, виданий Сквирською РДА 17.09.2004 року, кадастровий номер 322 408 1500:05:001:0043 (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 25.02.2020 року, за актовим записом за № 7 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - земельну ділянку площею 0,9941 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту Серія ЯБ № 143 200, виданий Сквирською РДА 17.09.2004 року, кадастровий номер 322 408 1500:05:001:0043, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серія ЕАО № 028 353 (а.с.10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] та прийняла спадщину після смерті баби за заповітом, шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, що підтверджується копією листа Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області від 27.08.2020 року (а.с.9), оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду, окрім позивачки є ще спадкоємець за законом після смерті [PERSON] її чоловік - [PERSON] , який відмовляється від обов`язкової частки спадкового майна на користь позивачки, про що подав письмову заяву до суду (а.с.25). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті баби - [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved