Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської Ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира загальною площею 36,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності та яку [PERSON] заповідала їй. [INFO] за її заявою приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу було відкрито спадкову справу, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру їй було відмовлено через відсутність належної реєстрації права власності. Вказуючи на те, що належність квартири спадкодавцю підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим на її ім'я 19.09.1996року виробничим об'єднанням «Красноармійськвугілля» та зареєстрованим в БТІ м.Димитрова, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Представник відповідача позовні вимоги визнав і проти їх задоволення не заперечував. Третя особа до судового засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м.Димитров померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (арк.спр. 59). За життя померла мала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала їй згідно свідоцтва про право власності на житло №3/59-2057, виданого 19 вересня 1996 року Виробничим об'єднанням «Красноарміськвугілля» на підставі розпорядження від 17.09.1996 року, №2-9058, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради 28.101.1996 року за реєстром № 19 (арк.спр.11,13). Право власності спадкодавця на вказану квартиру підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності, оригінал документу втрачений. За життя [PERSON] заповідала свою квартиру позивачці [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту від 28.05.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2619 (арк.спр.9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №36268163 від 3 січня 2014 року, виданої Димитровською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита 5.04.2013року за заявою позивачки, якій рішенням апеляційного суду Донецької області від 25.03.2013 року було визначено додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (арк.спр. 54-56,68). Постановою приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області від 04.12.2013 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру спадкодавця було відмовлено через відсутність її належної реєстрації згідно вимог Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (арк.спр.17). Відповідно до ст.1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.ст. 216,217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), який здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтво про право на спадщину, згідно ст.1298 ЦК, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину передбачено Цивільним кодексом України, який встановлює загальні підстави для його оформлення і отримання спадкоємцями, та Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Основною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно чи його дублікату (який має силу оригіналу). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Як вбачається з даних нотаріальної контори та встановлено судом, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] Інші особи, які б згідно закону претендували на обов'язкову частку в спадщині, відсутні. Таким чином, право власності на майно ніким не оспорюється. Разом з тим підставою виникнення спору є ненадання нотаріусу Витягу з реєстру прав власника, що створює позивачці перешкоду для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною третьою ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, право власності на квартиру спадкодавцем [PERSON] було придбано в 1996 році до набрання чинності Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оригінал правовстановлюючого документу втрачений, що позбавляє спадкоємця можливості зареєструвати право власності на вказане майно згідно з вимогами закону. Оцінивши надані позивачем доводи щодо неможливості нотаріального посвідчення спадкових прав та прийшовши до висновку, що визнання права власності на квартиру за позивачем не порушує інтересів сторін чи третіх осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 1223, 1235,1268 ЦК України,

Outcome: approved