overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , стягнути з останнього на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 22 листопада 2018 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я розпалася через те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не цінує та не поважає її, не дбає про дитину. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим у них виникають сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, зберегти сім`ю вона не бажає. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 8 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивачка [PERSON] подала заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає та не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №4450103403430, причину неявку не повідомив і відзив на позов не подав. За таких обставин та з огляду на те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 4 березня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2018 року Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 107 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сторони проживають окремо, позивачка на розірванні шлюбу наполягає і зберегти сім`ю не бажає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше збереження сім`ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та залишити їй дошлюбне прізвище. В обґрунтування вимог зазначає, що 20 листопада 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу є одна малолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Вважає, що ознаки притаманні сім`ї між нею та відповідачем відсутні. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, неодноразово виникали сварки, непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до втрати тісних сімейних відносин. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають з 20 листопада 2017 року у шлюбі, що зареєстрований Хотешівською сільською радою, актовий запис № 9. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримую і сім`ю зберегти не бажають. За таких обставин та враховуючи, що відповідач позов визнав, і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп., що сплачені останньою, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з останнього на її користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 22 липня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що кожному із них спричиняли душевні страждання, відповідач на зауваження не реагував та не хотів змінювати своє відношення до неї. З 2017 року вони проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї та і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, а тому вважає, що за таких умов шлюб належить розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона справу просить розглянути у її відсутності та на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, з якої вбачається, що він не заперечує щодо розірвання шлюбу і просить справу розглянути у його відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 липня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2016 року Черченською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 06 (а.с. 5). Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається із змісту поданої нею до суду заяви, а відповідач проти цього не заперечує, про що також особисто подав суду письмову заяву. Таким чином, подружжя за взаємною згодою бажає розірвати шлюб, а тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. 01.04.2015р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO].н., яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 516.00гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить стягувати аліменти у розмірі по 516.00грн. на дитину щомісяця. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій позов визнав, просить справу розглянути у його відсутності, згідний сплачувати аліменти на дитину по 516.00гривень щомісяця. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано. Позивачка [INFO]. народила дочку [PERSON]. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний батьком. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 516.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2015р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 1032грн.. Окрім того відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 516.00грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. 01.08.2009р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 03.01.2012р.н., яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 500.00гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягувати аліменти у розмірі по 500.00грн. на дитину щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, згідний сплачувати аліменти на дитину по 400.00гривень щомісяця. В судовому засіданні встановлено, що 01.08.2009р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 03.01.2012р.н., яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний батьком. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 400.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 вересня 2015р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 1167грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. 10.09.2007р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходяться на утриманні позивачки. З травня 2014р. позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі по 800.00гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнути на її користь судові витрати. В судовому засідання позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати аліменти у сумі по 500грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти по 420.00грн. щомісяця. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2007р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходяться на утриманні позивачки. З травня 2014р. позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний батьком. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини і позивачки і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 420.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2014р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18 років складає 1286грн.. Окрім того позивачка не надала суду доказів про майновий стан відповідача, його доходи та можливість сплачувати ним аліменти у розмірі, які заявлені у позові.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. 14 травня 2013р. позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Відповідач не має постійне місце роботи, а тому позивачка бажає отримувати від нього аліменти у твердій грошовій сумі. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1167грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення у якому зазначив, що позовна вимога про стягнення з нього аліментів у розмірі 1167грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] не може бути задоволена у повному обсязі, а факти викладені у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та норм чинного законодавства, оскільки: позивачка не має бажання проживати з ним однією сім'єю. Під час їх спільного проживання у сторін виникали сварки, позивачка провокувала конфлікти, на даний час вони проживають окремо. Відповідач намагався зберегти сім'ю. Щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі вказаному у позові, останній зазначив, що не має можливості їх сплачувати у такому розмірі, оскільки він не працює, постійної роботи немає, у нього важке матеріальне становище, кошти, які у нього є він витрачає на своє проживання. Тому просить у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 450грн. щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний батьком. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 550.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2016р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 1167грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. [INFO] вона народила дочку [PERSON], [INFO] народила сина [PERSON], батьком дітей є відповідач. З вересня 2013р. сторони проживають окремо. Відповідач працює інспектором військово-облікового столу Верхньопетрівецької сільської ради, не надає матеріальної допомоги на дітей. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка не з'явилася, її представник надав заяву у якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. З відповідачем позивачка перебувала у цивільному шлюбі з 16 липня 2000р.. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., які проживають з позивачкою. З 2008р. сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Відповідач не має постійного місця роботи, а тому позивачка бажає отримувати від нього аліменти у твердій грошовій сумі. Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі 727.50грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, із поштового повідомлення вбачається, що конверт повернуто у зв'язку з тим, що адресат [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Із довідки адресно-довідкової роботи ГУДМС України у Чернівецькій області вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS]. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів, та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком двох дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., які проживають з позивачкою. З 2008р. сторони спільних стосунків не підтримують, проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 727.50грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2016р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18років складає 1455грн..

Outcome: approved