Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що з 2005 р. по 2012 р. позивачка проживала з відповідачем однією сім'єю, вели спільний побут. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Відносини між ними фактично припинено у лютому 2012 року та з цього часу вони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою. Після припинення спільного проживання, відповідач припинив спілкування із дитиною, життям сина не цікавиться, участі у його вихованні та утриманні не приймає. На підставі викладеного, просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання представник органу опіки та піклування [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя Скріпкін С.В. у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини [NUMBER] виданого 11.09.2007 року Орджонікідзевський відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 562, батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). Відповідно до вимог ст.ст.8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.1 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Як встановлено, в порушення зазначених вимог законодавства Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню та вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] Відповідач припинив спілкування і з дитиною, життям сина не цікавиться, участі в його вихованні та утриманні не приймає, всі питання щодо виховання та нагляду за станом здоров'я дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, що підтверджується наступним. Згідно рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2013 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. Вказане рішення суду до сьогодні не виконується, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, в доказ чого надано розрахунок заборгованості по аліментам, наданий Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ від 17.04.2014 року. Відповідно до довідки дитячого навчального закладу №42 «Сонечко» від 19.02.2014 року № 5, [PERSON] відвідує ДНЗ №42 «Сонечко» з 01.09.2010 року по теперішній час і весь час дитину на заняття приводить і забирає, приймає участь в батьківських зборах, здійснює оплату за утримання дитини в дошкільному закладі, а також вносить внески до благодійного фонду мати дитини - [PERSON]. Як вбачається з довідки за весь час відвідування дитиною ДНЗ № 42, батько з'являвся лише один раз у 2010 році, батьківські обов'язки не виконує, в дошкільному житті дитини участі не приймає. Згідно довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №10 від 31/03/2014 р. № 01-8/495, дитина знаходиться на обліку в КЗ ЦПМД №10 за адресою: [ADDRESS]. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і до сьогоднішнього дня здійснює мати. Відповідач жодного разу з сином до лікарні не приходив. З листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. від 10.06.2014 р. за № 242/01/16 вбачається, що Відповідач чинить перепони в духовному та фізичному розвитку дитини, в тому числі і в виїзді дитини з матір'ю на відпочинок за кордон. Питання доцільності або недоцільності позбавлення Відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району 23.05.2014 року. Батько на засідання не з'явився. За результатами засідання, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON]. З огляду на зазначене, вбачається, що Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина, зокрема: - не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, - не виявляє будь-якого інтересу до життя сина та його внутрішнього світу, - не надає кошти на його утримання, лікування, - не забезпечує медичний догляд. Відповідно до п.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність, виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 164 Сімейного кодексу України перераховані підстави позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїх обов'язків відносно дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], 2007 року народження, доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved