Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка громадянка України [PERSON], [INFO], іпн [NUMBER], звернулась 25.04.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті проживав в с. Олексіївка, Подільського (колишня назва Котовського) району, Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з - земельної ділянки, площею 3,94 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 16 січня 2002 року. - майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) в розмірі 2163 гривень або 0, 35 відсотків в КСП «Батьківщина» с.Олексіївка Котовського району, належний померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] виданий Головою Олексіївської сільської ради 24 лютого 2004 року. Спадкове майно вона фактично прийняла оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оригінал Державного акту на земельну ділянку та майновий сертифікат було втрачено, тому вона звернулась в сільську раду для пошуку, але все марно, та поновити ці документи не можливо. В березні 2017 року вона звернулась до державного нотаріуса для отримання свідоцтв на спадкове майно, але отримали постанову про відмову у вичинені нотаріальної дії від 30 березня 2017 року №1055/02-31 через відсутність оригіналів на вказану спадщину. Ця обставина унеможливлює оформлення спадщину у нотаріуса, тому їй запропонували звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просила суд ухвалити рішення яким в визнати за нею як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка право приватної власності на спадкову земельну ділянку та майновий пай. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився без пояснення причин. Заперень до позову не представив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність представника відповідача. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] року в с.Олексіївка Котовського району Одеської області у віці 61 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,94 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 16 січня 2002 року та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) в розмірі 2163 гривень або 0, 35 відсотків в КСП «Батьківщина» с.Олексіївка Котовського району, належний померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] виданий Головою Олексіївської сільської ради 24 лютого 2000 року. Факт належності цього майна саме спадкодавцю не заперечується відповідачем та підтверджується наявними у справі копією Державного акту серії [NUMBER] від 16 січня 2002 року та копією Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER]. Згідно довідки Головного управління держгеокадастру в Одеської області №9-15-0.10-5610/2-17 від 22.05.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Подільського (Котовського) району Одеської області відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Батьківщина» з урахування індексації станом на 01.01.2017 року становить 121394,69 грн. Позивачка як дружина спадковдавця у відповідності до ст.529 ЦК України (в редакції 1963р. чинній на момент відкриття спадщини) є спадкоємцем першої за законом. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно інформації наданої завідувачем Шостої Одеської державної нотаріальної контори К.Л.Пенчевим від 16.05.2017 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 30.03.2017 року звернулась [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Одночасно Постановою про відмову у вичинені нотаріальної дії від 30 березня 2017 року №1055/02-31 їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.І ст. 81 ЗУ України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved