Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною 3-х річного віку і 1500 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини, в зв'язку з чим просить суд стягнути з нього аліменти. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. При цьому пояснила, що відповідач не регулярно надає допомогу на утримання сина, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, а тому просить суд стягнути з нього аліменти на її та дитини утримання. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що позивачка відмовилась від його допомоги, а тому він перераховує кошти на її ім'я, згоден утримувати сина в будь-якому разі, а утримувати дружину не згоден, так як не має можливості. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району №2542 від 18.08.2014 року. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки ТОВ «Марін Транс Сервіс» від 02.10.2014 року вбачається, що відповідач працює на посаді менеджера по транспортно-експедиційній діяльності та отримує близько 2800 грн. щомісяця. Відповідачем надані копії квитанцій про перерахування коштів на ім'я позивачки, з яких вбачається, що він надає не регулярну допомогу на утримання дитини, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а ч. 4 вказаної статті зазначає, що право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він не має можливості утримувати дружину оскільки його заробітна плата складає 2800 грн. на місяць. Оскільки у відповідача інших доходів не має, і суд визначив розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку доходу, а тому суд вважає можливим відмовити позивачці в позові щодо стягнення аліментів на її утримання.

Outcome: partial