Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], третя особа управління держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області про скасування рішення [PERSON] міської ради від 30.09.2008 року № 5/24-4374 в частині надання у власність [PERSON] Івановичуземельної ділянки № 86 по вулиці Першій у Садівничому товаристві «Черемушки». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її дядько [PERSON] був членом садівничого товариства «Черемушки» з 15.11.1981 року, у звязку з чим йому було виділено земельну ділянку № 86 у садівничому товаристві «Черемушки» для користування та подальшого будівництва садового будинку. Впродовж цього часу він постійно обробляв цю земельну ділянку та збудував на неї садовий будиночок. У 2006 році [PERSON] помер, при житті він залишив заповіт, згідно якого все належно йому майно переходить після його смерті у її власність.У встановлений законом термін воназвернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після смерті дядька і оформлення заяви про прийняття спадщини у 2006 та 2007 роках вона неодноразово зверталася до голови СТ «Черемушки» [PERSON] з заявою про вступ до СТ «Черемушки», але вона постійно відмовляла,у відповідності до п.13 Статуту від 1987 року СТ «Черемушки» така відмова є незаконною. Тільки після відсторонення [PERSON] від керівництва садовим товариством «Черемушки», 29.05.2007 року її було прийнято у члени садівничого товариства «Черемушки» та виділено у користування земельну ділянку № 86 по вулиці Грушовій під садівничоогородні культури. На цей час це рішення є дійсним та не скасоване. Весною 2007 року вона приїхала у садовий будиночок, але там вже були інші люди. Згодом їй стало відомо, що [PERSON] продала мій спадковий садовий будиночок [PERSON]У кінці 2014 року нею була подана цивільна справа до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та при ознайомленні з матеріалами справи 05.11.2014 року їй стало відомо, що спірну земельну ділянку приватизовано [PERSON]на підставі оскаржуваного рішення ММР. Вважає рішення [PERSON] міської ради в частині надання у власність відповідачу спірної земельної ділянки незаконним, оскільки з членів садівничого кооперативу її не виключали, [PERSON] приймався до товариства незаконно, тобто правові підстави для набуття права власності в нього були відсутні. Враховуючи наведену невідповідність, той факт, що Приморським районним судом м. Маріуполя винесений обвинувальний вирок відносно колишнього голови СТ «Черемушки» [PERSON], просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, скасувати п. 1.18 рішення [PERSON] міської ради № 5/24 - 4374 від 30.09.2008 року щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок, що розташовані у садівничому товаристві «Черемушки» по вул. Першій, буд. 86. Також позивачкою заявлене клопотання про поновлення строку на подання позову, оскільки про видачу [PERSON] двох державних актів на земельні ділянки їй стало відомо05.11.2014 рокупри ознайомленні з матеріалами справи поданою нею до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника [PERSON] Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, до суду надав заяву, якою справу просив розглянути без представника відповідача, прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та його представник до суду надали заяви, письмові заперечення проти задоволення позову, якими просили справу розглянути у їх відсутність. Представник третьої особи до суду надав заяву про розгляд справи без представника управління. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради № 5/24 - 4374 від 30.09.2008 року передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка по вулиці Першій, буд. 86, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Черемушки». На підставі вищевказаного рішення [PERSON] міської ради [PERSON] були видані: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 267528, на земельну ділянку площею 0,0058 га, яка знаходиться в СТ «Черемушки», вул. Перша, буд. 86, м. Маріуполь, Приморський район, Донецька обл., яка виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04725 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 1412300000:02:005:0424 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 267529, на земельну ділянку площею 0,0285 га, яка знаходиться в СТ «Черемушки», вул. Перша, буд. 86 м. Маріуполь, Приморський район, Донецька обл., яка виділена для садівництва. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.162.04726 від 29.07.2009 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 1412300000:02:005:0425 (а.с. 14-15). Відповідно до пункту 1 статті 35 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Згідно з частиною першою статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара. Судом встановлено, що [PERSON] був членом садівничого товариства «Черемушки» з 15.11.1981 року, у звязку з чим йому було виділено земельну ділянку № 86 у садівничому товаристві «Черемушки», що підтверджено членською книжкою товариства (7-8). Згідно заповіту від 14.09.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] усе майно заповівІвановій [PERSON](а.с. 9). Відповідно до членської книжки товариства [PERSON] членом садівничого товариства «Черемушки» з 29.05.2007 року, у звязку з чим їй було виділено земельну ділянку № 86 у садівничому товаристві «Черемушки»(10-12). Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання щодо врегулювання земельних відносин. Згідно із ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договорами купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі з земель державної чи комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше їм надані в користування; г) прийняття спадщини, ґ) виділення їм в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки (паю). Відповідно до частин 2, 3 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, поряд з іншим, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. На підставі статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Суду представлений вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.06.2012 року, відповідно до якого [PERSON] засуджено за ст.ст. за ч. 1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 70, 75, 76 Кримінального Кодексу України, за 1 епізодом якого остання, займаючи посаду голови СТ «Черемушки», в 2007 році, умисно, з корисних мотивів заволоділа чужим майном [PERSON] незаконно реалізував [PERSON] садівничу ділянку № 86 в СТ «Черемушки» в Приморському районі м. Маріуполя, виділений члену товариства [PERSON], з розташованим на ньому домоволодінням, без згоди останньої та її повідомлення, видав [PERSON] книжку члена СТ «Черемушки». Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові №7 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобовязує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону. В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. За ч.5 ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користування, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом. Статтею 141 Земельного кодексу України зазначений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. За умовами ч.1 ст.149 ЗК України, вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування, може здійснюватись лише для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно із п. 8 постанові №7 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 19.03.2010 року вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Як встановлено судом оскаржуваним рішенням [PERSON] міської ради були грубо порушені права землекористувача [PERSON]. оскільки вилучення земельної ділянки № 86 по вулиці Першій в СТ «Черемушки» у постійного користувача [PERSON]не проводилось, інші підстави для позбавлення [PERSON]права землекористування судом не встановлені. Питання про одержання [PERSON] у власність земельної ділянки № 86 по вулиці Першій в СТ «Черемушки», яка не була вільною, було завідомо безпідставним. З вищенаведеного слідує, що територіальна громада в особі [PERSON] міської ради не мала законних підстав для визнання за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, оскільки останній не набула права порушувати питання про одержання ним безоплатно у власність чи в користування спірної земельної ділянки, так як [PERSON] не була членом СТ «Черемушки», крім того спірна земельна ділянка не була вільною, а перебувала користуванні іншої особи. [PERSON] мав право ініціювати приватизацію цієї ділянки на своє імя лише після вилучення цієї ділянки у попереднього землекористувача. Не дивлячись на це, відповідач [PERSON] надав до [PERSON] міської ради недостовірні відомості, підтверджуючи його право користування спірною земельною ділянкою. \~\~ За вимогами ст. ст. 256, 257 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, протягом строку передбаченого позовною давністю; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка дізналася про видачу [PERSON] двох державних актів на земельні ділянки 05.11.2014 року при ознайомленні з матеріалами справи, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами справи,тому суд приходить до висновкупро необхідність поновлення позивачці строку на звернення до суду з вказаним позовом. Аналізуючи встановлені судом обставини та оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що спірну земельну ділянку, користувачем якої є [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, було безпідставно виділено в користування [PERSON] Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Письмові заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.06.2012 року. Виходячи з того, що на даний час відносно колишнього голови СТ «Черемушки» [PERSON] винесено обвинувальний вирок, за одним епізодом в якому [PERSON], займаючи посаду голови СТ «Черемушки», умисно, з корисних мотивів заволоділа чужим майном [PERSON] незаконно реалізував [PERSON] садівничу ділянку № 86 в СТ «Черемушки» в Приморському районі м. Маріуполя, виділений члену товариства [PERSON], з розташованим на ньому домоволодінням, без згоди останньої та її повідомлення, видав [PERSON] книжку члена СТ «Черемушки», суд вважає що відповідач [PERSON] міська рада, помилково, на підставі недостовірних даних постановив рішення про передачу спірної земельної ділянки [PERSON], який не приймався у члени садівничого товариства «Черемушки» та не мав законних підстав для одержання у власність спірної земельної ділянки. У звязку з викладеним та з тих підстав, що [PERSON] позбавлена іншим способом реалізувати право на отримання права на спірну земельну ділянку, якою користується, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає, що рішення [PERSON] міської ради № 5/24 - 4374 від 30.09.2008 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки № 86 по вулиці Першій у Садівничому товаристві «Черемушки», підлягає скасуванню, як і видані на підставі вказаного пункту державні актина право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 267528 та серії ЯЗ № 267529. На підставі викладеного,

Outcome: approved