Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Заявлений позов обґрунтувала тим, що 11 серпня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Рошнівській сільській раді, актовий запис №5. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В даний час шлюб позивачки з відповідачем розірвано. Коштів на утримання дітей відповідач не надає, хоча стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх неповнолітніх дітей. Відповідач має місце праці і працює дяком в церкві с. Рошнів Тисменицького району, а також працює таксистом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи поводити без її участі, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує частково, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення розпочати з листопада 2017 року і проводити до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву, якому зазначає, що позов визнає частково, у зв'язку з тим, що він не працює, має мінливий нерегулярний дохід, немає будь-якого нерухомого майна тому вважає, що може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Розгляд справи просить проводити без його участі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2007 року було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем у Рошнівській сільській раді, актовий запис №5, в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В даний час шлюб позивачки з відповідачем розірвано. Коштів на утримання дітей відповідач не надає, хоча стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6-ти до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved