Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходилась раніше у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. 29.10.2015 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини, яке набуло законної сили 10.11.2015 року. З дня розлучення і по теперішній час неповнолітня дитина разом з позивачем перемістились з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до м. Запоріжжя, постійно зареєстровані за адресою: [INFO]. Неповнолітню дитину за результатами конкурсного відбору було зараховано до Громадської організації «Конструкторний клуб «ЕГГ-КРЕАТИВ». Згідно Статут і положень клуба встановлено членські внески, які є обовязковими для його учасників. Станом на 20.05.2016 року, всього за період з 29.02.2016 року по 20.05.2016 року позивачем за навчання [PERSON] було сплачено 11\~300,00 гривень. Участі у додаткових витратах на дитину відповідач не приймає. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 11\~300,00 гривень та понесені судові витрати у розмірі 551,21 грн. У судове засідання позивач не зявилась, довірила свої інтереси представляти [PERSON], який позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, щодо позову заперечував, оскільки його заробітна плата складає 4000 грн., він сплачує аліменти, додаткових заробітків не має. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 21.08.2013 року по 26.05.2016 року перебувала в шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою. Дані обставини підтверджуються рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2016 р. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2015 р. з відповідача стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Довідкою № [NUMBER] від 19.03.2015 року підтверджено, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований і мешкає за адресою: [ADDRESS]. З інформації № 01-2016 від 20.05.2016 року, наданої ГО «КОНСТРУКТОРНИЙ КЛУБ «ЕГГ-КРЕАТИВ» встановлено, що [PERSON] вступила до клубу 29.02.2016 року. За період з 29.02.2016 року по 20.05.2016 року нею сплачено 11\~300,00 гривень. Відповідно до ст. 185 ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). \~Стаття 185 СК України\~передбачає стягнення додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами, проте суд не вважає, що понесені позивачкою додаткові витрати на відвідування клубу ГО «КОНСТРУКТОРНИЙ КЛУБ «ЕГГ-КРЕАТИВ» є необхідними та важливими для розвитку дитини. Суд враховує, що дитині - [PERSON] є лише два роки. Доказів того, що дитина в такому ранньому віці проявляє певні здібності, розвити які можливо лише у вказаному клубі, суду не надано. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що діяльність вказаного клубу взагалі повязана з навчанням дітей, не зазначено, які здібності має та розвиває дитина. За змістом\~ст. 185 СК України\~розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Отже такі витрати повинні підтверджуватись квитанціями, чеками та іншими фінансовими документами. Суд не може вважати надану копію листа №0-2016 від 20.05.2016 року «Про надання інформації» належним доказом проведеної оплати, оскільки він не є фінансовим документом.\~ На підставі викладеного, ст. ст. 185 СК України,

Outcome: dismissed