Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що її батькові [PERSON] та її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 15 лютого 1994 року Калинівським ветсанзаводом по виробництву м'ясо-кісткового борошна згідно з розпорядженням № 3 від 14 лютого 1994 року на праві спільної сумісної власності належала приватизована квартира за адресою Вінницька обл. Калинівський р-н., [ADDRESS]. Квартира складається з 2 кімнат, загальною площею 53,7 кв. м. розташована на 1 поверсі 2-поверхового будинку. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 01.04.1994 році в реєстровій книзі №1 за реєстром № 20/2, що підтверджує їх право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] року батько позивачки [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. [PERSON] був зареєстрованим і проживав в даній квартирі до дня смерті. Мати заявниці, а дружина померлого [PERSON] також померла [INFO] року і після її смерті також відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вищезазначеної квартири. Померла мати також була зареєстрованою і проживала в даній квартирі. Після смерті батька її мати [PERSON], як спадкоємиця 1 черги за законом , в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК України фактично прийняла спадщину на належну йому частку майна в квартирі, так як проживала з померлим в даній квартирі та була там зареєстрованою. Позивачка є спадкоємицею 1 черги за законом на майно померлої матері [PERSON], яке складається з належної їй частки квартири та частки, належної померлому батькові спадщину після смерті якого вона прийняла фактично. В передбачений законом 6 місячний термін відповідно до ст.1268 ч. 3 ЦК України позивачка фактично прийняла спадщину на належне її матері майно, так як постійно проживала з нею на день її смерті в спадковій квартирі та була там зареєстрованою, що підтверджується відміткою в її паспорті та довідкою Котюжинецької сільської ради №306 від 19.06.2014 року. Проте в Калинівській державній нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру позивачці відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділені частки спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлим батькові та матері. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] разом приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їх частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласникам належить право власності на 1/2 частку квартири. Тому позивачка вимушена звертатись в суд з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні померлих батьків для того, щоб після цього оформити право на спадкове майно, належне померлим батькам . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у їїї відсутність, в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Калинівського ветсанзаводу по виробництву м'ясо-кісткового борошна до судового засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що батькові позивачки [PERSON] та її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 15 лютого 1994 року Калинівським ветсанзаводом по виробництву м'ясо-кісткового борошна згідно з розпорядженням № 3 від 14 лютого 1994 року на праві спільної сумісної власності належала приватизована квартира за адресою Вінницька обл. Калинівський р-н., [ADDRESS]. Квартира складається з 2 кімнат, загальною площею 53,7 кв. м. розташована на 1 поверсі 2-поверхового будинку. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 01.04.1994 році в реєстровій книзі №1 за реєстром № 20/2, що підтверджує їх право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] року батько позивачки [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. [PERSON] був зареєстрованим і проживав в даній квартирі до дня смерті. Мати заявниці, а дружина померлого [PERSON] також померла [INFO] року і після її смерті також відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вищезазначеної квартири. Померла мати також була зареєстрованою і проживала в даній квартирі. Після смерті батька її мати [PERSON], як спадкоємиця 1 черги за законом , в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК України фактично прийняла спадщину на належну йому частку майна в квартирі, так як проживала з померлим в даній квартирі та була там зареєстрованою. Позивачка є спадкоємицею 1 черги за законом на майно померлої матері [PERSON], яке складається з належної їй частки квартири та частки, належної померлому батькові спадщину після смерті якого вона прийняла фактично. В передбачений законом 6 місячний термін відповідно до ст.1268 ч. 3 ЦК України позивачка фактично прийняла спадщину на належне її матері майно, так як постійно проживала з нею на день її смерті в спадковій квартирі та була там зареєстрованою, що підтверджується відміткою в її паспорті та довідкою Котюжинецької сільської ради №306 від 19.06.2014 року. Проте в Калинівській державній нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру позивачці відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділені частки спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлим батькові та матері. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] разом приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їх частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласникам належить право власності на 1/2 частку квартири. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. На підставі викладеного та

Outcome: approved