Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом,посилаючись на те, що в даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці, перебуває в тяжкому матеріальному становищі, дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку та на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідач та його представник проти позову про стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, в решті позовних вимог просить відмовити, оскільки на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Також відповідач проживає разом з батьками та фінансово залежний від них, оскільки не має свого постійного заробітку, тому просять суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі від 450 до 500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив, що сторони перебували в шлюбі з 18 серпня 2012 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з позивачкою. Відповідач недостатньо надає матеріальну допомогу на утримання дитини, згоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд зобов»язаний врахувати стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, інші істотні обставини справи. Відповідач в цьому році закінчив навчання у вищому навчальному закладі, що підтверджується копією диплому( а.с.24), однак ситуація, яка склалась в країні не сприяє працевлаштуванню. На даний час відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості,що підтверджується довідкою № 1247 від 05.08.2014 року (а.с.23). Відповідач проживає разом з батьками та фінансово залежний від них, оскільки не має свого постійного заробітку. Відповідач допомагає своєму синові матеріально, що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів (а.с.26,27). Також відповідач є особою призовного віку і не виключена можливість, що він може бути мобілізований до лав Української Армії. Якщо судом буде визначено розмір сплати аліментів, як ? частини від усіх видів заробітку, то для непрацюючих осіб буде визначатись розмір ? частини від середньомісячного заробітку менеджера по Фастову та Фастівському районі і це призведе до погіршення матеріального стану відповідача, до утворення в майбутньому фінансової заборгованості. Тому суд в цій частині позову визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на дитину щомісячно. Вказана сума обґрунтована тим, що відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину відповідного віку складає 1032 грн.( 30% від цієї суми складає 309,60 грн.) Сплата аліментів у твердій грошовій сумі не порушить права дитини,виходячи з її інтересів та не призведе до порушення прав відповідача. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В частині стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку - слід відмовити, оскільки відповідно до ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на її утримання, а не є обов»язком відповідача. Для задоволення позову в цій частині позивачка повинна надати докази, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач тимчасово не працює, не отримує самостійного доходу, зареєстрований в центрі зайнятості, тому на думку суду він не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки.

Outcome: partial