Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що є власником автомобіля Volkswagen EOS 2/0і реєстраційний номер [NUMBER]. 20.06.2018 року відповідач [PERSON], керуючи належним їй транспортним засобом, здійснив наїзд на бордюр, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження від 13.08.2018 року судового експерта Пилипенка О.С, вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження автомобіля склала 350150 грн. 04 коп. Крім того, вона понесли втрати за транспортування автомобіля до штрафмайданчику та утримання на ньому в розмірі 2588 грн. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2018 року відповідача за фактом дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також позивачка зазначила, що крім матеріальної шкоди їй також було завдано моральну шкоду, що полягає у негативних наслідках у вигляді нервового стресу, який вона перенесла від скоєної відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, переживань через пошкодження належного їй автомобіля, відмову відповідача у відшкодуванні завданих збитків, додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. З урахування зазначеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди352738 грн. 04 коп., моральну шкоду в сумі 50000 грн., а також понесені по справі судові витрати. В наданій до суду заяві представник позивачки просив проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за викликами до суду повторно не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв'язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є власником автомобіля Volkswagen EOS 2/0і реєстраційний номер [NUMBER]. Вказане підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 24.04.2011 року. 20.06.2018 року відповідач [PERSON], керуючи належним позивачці транспортним засобом, здійснив наїзд на бордюр, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказане підтверджується наданими до позовної заяви копіями протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2018 року, згідно якої відповідача за фактом дорожньо-транспортної пригоди було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Частинами 1,2 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом, відповідач керуючи транспортним засобом, що належить позивачці, порушуючи Правила дорожнього руху України вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої належний позивачці транспортний засіб було пошкоджено. Згідно висновку експертного дослідження від 13.08.2018 року судового експерта Пилипенка О.С, визначено, що ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen EOS 2/0і реєстраційний номер [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди становила 350150 грн. 04 коп. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 452632 грн. 89 коп. В зв'язку з цим, оскільки вартість такого ремонту перевищує ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, розмір завданих позивачці матеріальних збитків було визначено в сумі 350150 грн. 04 коп., що дорівнює ринковій вартості автомобіля. Також судом встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди належний позивачці автомобіль було поміщено на штраф майданчик, за перевезення до якого евакуатором та зберігання на штрафмайданчику, позивачкою було сплачено кошти в сумі 2588 грн., що підтверджується квитанціями. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та наведені положення ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність належними доказами та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивачки з відповідача заподіяних з вини останнього матеріальних збитків, а саме: матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 350150 грн. 04 коп., понесених витрат з оплату послуг евакуатора та зберігання транспортного засобу на штрафмайданичку в сумі 2588 грн., а всього в сумі 352738 грн. 04 коп. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачці була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які вона зазнала внаслідок суттєвого пошкодження належного їй транспортного засобу; неможливості користуватись останнім; що завдавало їй незручностей у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., частково задовольнивши відповідні позовні вимоги. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3577 грн. 38 коп. (задоволені позовні вимоги на суму 357738 грн. 04 коп.: 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial