Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 05.11.2013 відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 15.07.2018 року між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у них перший. Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 05 листопада 2013 року відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. (а.с.2). Позивачка [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, шлюб просить розірвати так, як сімю врятувати не можливо, строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дітей немає. Спільно не проживають з 15.07.2018 року. Просила справу розглядати у її відсутність, судовий збір з відповідача не стягувати (а.с.15). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, шлюб просить розірвати так, як сімю врятувати не можливо, строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дітей немає. Спільно не проживають з 15.07.2018 Просив справу розглядати у його відсутність (а.с.16). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.223 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 05 листопада 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 92.(а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].(а.с.5). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 15.07.2018. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння між ними та несумісність характерів, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивачка просить не стягувати судовий збір на її користь з відповідача, тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved