Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з зазначеним позивачка звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 25% частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви, в яких вони просили розглянути позов по суті у їх відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 09.10.2010 р. між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3). В шлюбі сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно даних довідки форми № 3, виданої КП «Виноградар Подільського району м. Києва» за № 1513 від 17.12.14 р., за адресою - [ADDRESS], зареєстрована позивачка разом з дитиною (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує обставини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача. У відповідності до змісту ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка просила стягнути аліменти з відповідача у відсотках, однак стягнення аліментів у відсотковому значенні законом не передбачено. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) (але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно, починаючи з 22.12.14 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved