Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: м.Суми, вул. Новомістенська, б. 26, кв. 32 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2000 року, виданого на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно розпорядження відділу комунального майна та приватизації від 20.10.2000 року № 3293. Квартира належить на праві спільної сумісної власності їй та її чоловікові - [PERSON], який є інвалідом 2 групи, хворіє. У квартирі на цей час зареєстровані вона - [PERSON], її чоловік - [PERSON], та онука - [PERSON] - відповідачка по цій справі. Відповідачка разом з матір'ю мешкала та була зареєстрована в спірній квартирі приблизно до 2002 року. Потім разом з матір'ю переїхали в придбану квартиру на інше постійне місце проживання. Приблизно в 2011 році мати відповідачки оформила документи та виїхала на постійне місце проживання в США, належну їй квартиру продала. Онука одразу з нею не виїхала, навчалась. У зв'язку з цим вона попросила зареєструвати її у квартирі. Проте, фактично в квартиру вона не вселялась, майна свого в квартиру не завозила. Влітку 2013 року вона припинила навчання в м. Суми та переїхала на постійне місце проживання в США, де мешкає її мати. Місця проживання її за кордоном позивачці не відомо, вона його неодноразово змінювала, спілкуються вона з нею виключно за допомогою програм інтернету. Вона неодноразово просила онуку знятись з реєстрації, але вона нічого не відповідала на це, та до цього часу не зробила будь-яких кроків для того, щоб знятись з реєстрації в спірній квартирі. На цей час, позивачка бажає привести кількість зареєстрованих осіб в квартирі фактично мешкаючим, крім того, реєстрація відповідачки в квартирі призводить до зайвих оплат комунальних послуг. Також необхідно вирішити питання отримання житлової субсидії, на оплату комунальних витрат. Реєстрація відповідачки за відсутності відомостей про отримувані доходи призводить до того, що вона не має можливості отримати субсидію. З 2013 року відповідачка в квартирі не проживає, будь-якого майна, яке б їй належало, в квартирі не має. Відповідачка не приймає участі в оплаті комунальних послуг за користування квартирою, жодного разу не поцікавилась, які кошти вона сплачує за користування, не запропонувала кошти на оплату комунальних послуг. Ухвалою суду від 07.03.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 23.05.2018 року постановлено ухвалу про витребування доказів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявилась, про причини своєї неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надала. Представник Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради до суду не зявився, надав заяву, згідно якої просив справу слухати за їх відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2000 року, виданого на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно розпорядження відділу комунального майна та приватизації від 20.10.2000 року № 3293, на праві спільної сумісної власності належить квартири 32 за адресою: м.Суми, вул. Новомістенська, б. 26 (а.с.5) Як вбачається з довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» №4209/14.03-08 від 20.07.2017 року за вказаною адресою зареєстровані: позивачка [PERSON], [INFO], її чоловік [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO] відповідачка по справі (а.с.9). Як вбачається з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.07.2018 року, що [PERSON] перетнула державний кордон України 14.07.2018 року (виїзд) (а.с.53) Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт не проживання [PERSON] протягом тривалого часу без поважних причин за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні У силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved