Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання втративши право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] м. Краматорську. В даному будинку зареєстровані [PERSON], який не проживає з 2007 року, та [PERSON], яка не проживає з червня 2014року, так як разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] під час бойових дій, виїхала із м. Краматорська, та не повернулась за місцем реєстрації. Відповідачі не проживають у її будинку, але з реєстрації не знялися, особистих речей не зберігають. Просить визнати відповідачами такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідачі є дітьми позивачки. Син [PERSON] не проживає з 2007 року, а дочка з червня 2014 року у будинку позивачки. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд приходить до висновку про слухання справи на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з договору - дарування нерухомого майна від 06.04.2002року, посвідченого нотаріусом, позивачці належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] м. Краматорську. Відповідачі зареєстровані у [ADDRESS] що підтверджується довідкою Біленьківської селищної ради. Відповідно акту, складеного депутатом Біленьківської селищної ради м. Краматорська у присутності двох свідків, відповідачі не проживають у будинку позивачки більше року. У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, передбачає стаття 391 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 ч.3,4 ЦК України , місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, а відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] м. Краматорську, знявши їх з реєстрації із спірної житлової площі, а відповідача [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною, сином [PERSON].. На підставі викладеного,

Outcome: approved