Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 08.09.2012 вона перебуває в шлюбі з [PERSON], що зареєстрований виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає разом із нею. Спільне життя між ними не склалося. В останній час відповідач став безпідставно пред'являти претензії, прискіпливо до неї відноситися. Між ними постійно виникають сварки в наслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Шлюбні стосунки вони не підтримують , спільне господарство разом не ведуть, проживають понад чотири місяці окремо.Таке життя для не є нестерпним, тому на примирення вона не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2012 (а.с. 6); від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено,що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Позивачка в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу,просить суд не надавати строк на примирення,оскільки не бажає в подальшому спільно проживати з відповідачем. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивачка підтримувати їх у подальшому намірів не має, на примирення не згодна, відповідач на розірвання шлюбу погодився. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачкою і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини ,оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах,на почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою щлюбу,а тому шлюб, зареєстрований 08.09.2012 виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 2, між [PERSON] та [PERSON] ,слід розірвати.

Outcome: approved