Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаним позовом до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні в забезпеченні дитини не приймає, хоча зобов'язаний та має можливість. На даний момент [PERSON] не працює, у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з чим має право на утримання від чоловіка - батька дитини. З огляду на викладене позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволення, зазначила, що розмір аліментів, зазначений у позовній заяві, зумовлений об'єктивними потребами. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 300 гривень на утримання дитини та 200 гривень на утримання дружини, вказавши, що на даний момент він ніде не працює та має тимчасові мінливі доходи, у зв'язку з чим стягнення з нього аліментів у частині від даного доходу, а не у твердій грошовій сумі, є неможливим. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що 14.02.2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво [NUMBER], видане 14.02.2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво [NUMBER], видане 08.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Згідно довідки ТОВ «Николаевдомсервис» №2297 від 27.10.2016 року, неповнолітня дитина [PERSON] мешкає з позивачкою. Відповідач мешкає окремо від дитини, є працездатним, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. За даними бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів №11966 від 08.12.2016 року, відомості про доходи відповідача [PERSON] протягом 2005-2016 років відсутні. Згідно довідки №740 від 13.09.2016 року, виданої за місцем мешкання відповідача виконавчим комітетом Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області [PERSON] не є членом особистого селянського господарства. З огляду на викладене, враховуючи, щоплатник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 28.10.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 28.10.2016 року, і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: partial