Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2008 року по 17.10.2018 року. Від шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які післі розлучення проживають з нею. Оскільки відповідач не приймав участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дітей, вона 04.01.2018 року звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі Ѕ частки його заробітку. Зазначає, що під час їхнього шлюбу [PERSON] звернувся до Красноїльської селищної ради із заявою про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку та рішенням ХХVІ сесії V скликання селищної Ради №90-26/10 від 27 жовтня 2010 року йому було надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження для надання земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] із земель запасу (пасовище) та 18 листопада 2010 року проведено обстеження цієї земельної ділянки. На момент обстеження земельна ділянка була вільною. В подальшому, після висновку комісії про придатність земельної ділянки для будівництва вона з відповідачем, починаючи з листопада 2010 року, маючи тільки вищезгадане рішення Красноїльської селищної ради, без відповідного дозволу на початок будівельних робіт та без затвердженого в установленому порядку проекту, без встановлення меж земельної ділянки в натурі, без одержання державного акту на землю, самочинно розпочали будівництво двоповерхового житлового будинку в [ADDRESS] , який на кінець 2013 року повністю не завершили будівництвом, однак побудували основні конструктивні елементи, звівши перший та другий поверхи з перекриттям, облаштували покрівлю металопрофілем, облаштували підлогу керамічною плиткою та ламінатом, залізобетонні сходи, а також побудували криницю. Також зазначала, що 28.12.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до селищної ради із заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність розміром 0,15 га для будівництва житлового будинку та обслуговування господарських споруд в [ADDRESS] , тобто на земельну ділянку, на якій в той час вже було побудовано житловий будинок. Не дивлячись на те, що земельна ділянка вже була забудована, за рішенням XX сесії VI скликання Красноїльської селищної ради №85-20/13 від 25.12.2013 року йому було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки розміром 0,15 га безоплатно у приватну власність за рахунок земель запасу та рішенням ХХІІІ сесії VI скликання Красноїльської селищної Ради №31-23/14 від 20.06.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу [PERSON] та надано цю земельну ділянку йому безоплатно у приватну за рахунок земель запасу селищної ради. Вказує, що 18.06.2014 року відділ Держземагенства у Сторожинецькому районі здійснив державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки за кадастровим номером 7324555400:01:005:0211, за реєстраційним номером 391530873245 та 24.06.2014 року державний реєстратор видала свідоцтво про право власності серії [NUMBER] . Зазначає, що в подальшому вона дізналась про те, що [PERSON] 22.08.2018 року подарував спірну земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 7324555400:01:005:0211, своїй сестрі - відповідачці по справі [PERSON] . Посилаючись на те, що згоду на відчуження земельної ділянки відповідачу вона не давала, відповідно і не знала про оформлення договору дарування, вважає, що порушені її майнові права та інтереси, а саме законне право користуватись та розпоряджатись спільною сумісною власністю у майні подружжя, набутого під час шлюбу, тому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324555400:01:005:0211, видане 24.06.2014 року на ім`я [PERSON] , розташовану в [ADDRESS] ; скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, яка здійснена відділом Держземагенства у Сторожинецькому районі 18.06.2014 року, реєстраційний номер 391530873245 та визнати недійсним договір дарування зазначеної земельної ділянки, укладений 22.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] 20.08.2020 року відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324555400:01:005:0211, яка була їй подарована братом [PERSON] 22.08.2018 року, належала останньому на праві приватної власності, оскільки набута ним за час шлюбу внаслідок приватизації, як така, що перебувала в його користуванні та одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Також зазначала, що зазначена земельна ділянка на момент набуття нею була вільна від забудови. Вказувала, що після набуття права власності на земельну ділянку вона 14.09.2018 року отримала будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями, реєстраційний номер 291-2018, виданий сектором містобудування, архітектури та житлово-комунального подарства Сторожинецької РДА та в цей же день направила в Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області повідомлення про початок виконання будівельних робіт і тим самим отримала дозвіл на початок будівництва індивідуального житлового будинку господарськими будівлями в [ADDRESS] [PERSON] , розпочала будівництво, яке здійснює по даний час. Вважає, що оскільки [PERSON] набув право власності за спірну земельну ділянку в порядку приватизації, що не відноситься до спільного майна подружжя нажитого під час шлюбу, не має підстав вважати порушеними права та інтереси позивачки, тому просила відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в наслідок їх безпідставності. 07.10.2020 року позивачка [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначала, що вважає викладені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності, оскільки спірна земельна ділянка на момент відчуження її [PERSON] на користь [PERSON] 22.08.2018 року не могла бути вільною від забудови, як про це заначала у своєму відзиві [PERSON] , оскільки це спростовується технічним паспортом на будинок, рішенням Красноїльської селищної ради від 27.10.2010 року, договором про приєднання до електричних мереж. Також вважає, що сам факт отримання [PERSON] будівельного паспорта 14.09.2018 року не свідчить про те, що будівельні роботи нею розпочаті із зазначеної дати, оскільки будівельний паспорт може бути отриманий по факту вже збудованого житлового будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Дала суду показання як свідок про те, що, перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , вони разом будували житловий будинок в період з 2010 р. по 2017 р.. Чоловік займався оформленням документів на землю, ходив в сільську раду з цього приводу. Їй говорив, що будуть починати будівництво без документів, а в подальшому оформлять всі документи на будинок. Коли отримали ділянку, вона була вільна від будівництва. Кошти на будівництво були від заробітків чоловіка та грошей, які вона отримувала на дітей. Чоловік сам виконував будівельні роботи, допомагав її брат, вона готувала для них їжу. В 2013 році будинок був зведений і накритий металопрофілем. До 2017 року виконували внутрішні роботи. В травні 2017 року до будинку провели електроенергію, встановили на фасаді електролічильник. Восени 2017 року чоловік закрив будинок і не пускав туди її з дітьми. До 2017 року вони разом садили город біля новобудови, через заборону чоловіка зібрати врожай в 2017 році вона не мала змоги. В новозбудованому будинку вони не жили. Весь час, перебуваючи в шлюбі, жили в її матері. Крім спірного будинку з чоловіком нічого не будували. У неї особисто немає земельної ділянки. Будинок збудований з керамблоку, перекриття між поверхами монолітне. Біля будинку також викопали криницю, спорудили дерев`яний сарай без фундаменту для зберігання дров. В жовтні 2018 року, в процесі розлучення, з`ясовуючи питання щодо документів на землю і будинок, вона дізналася, що чоловік подарував земельну ділянку, на якій був зведений ними будинок, своїй сестрі. Остання ніяке будівництво на земельній ділянці не проводила. Восени 2018 року до розірвання шлюбу вона звернулася до ФОП [PERSON] для виготовлення технічного паспорту на будинок, який приїжджав і оглядав будинок. Вона мала запасний ключ і таким чином відкрила його для огляду. Після цього колишній чоловік поміняв замок і вона вже немає змоги зайти в будинок. В неї дома були документи, які вона надала адвокату для підготовки даного позову. Не змогла пояснити в судовому засіданні, коли їй стало відомо про видане на ім`я чоловіка свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 24.06.2014 р. Представник позивачки адвокат Казюк О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що спірна земельна ділянка на момент її передачі у власність [PERSON] не була вільною, на ній був житловий будинок, тому Красноїльська селищна рада не мала права передавати її у власність відповідачу. Позивачка як член подружжя має права на Ѕ частину земельної ділянки та на Ѕ будівельних матеріалів, використаних на будівництво житлового будинку. Укладений між відповідачами договір дарування земельної ділянки має бути визнаний недійсним, так як на момент його укладення на земельній ділянці був самочинно збудований подружжям [PERSON] будинок, наявність якого підтверджується документами про встановлення лічильника на фасаді будинку, а також довідкою сільської ради про помилковість раніше виданої довідки про те, що земельна ділянка вільна від забудови. Вважає, що позивачкою не пропущений строк позовної давності, так як з позовом вона звернулася в межах 3-річного строку з моменту, коли дізналася про дарування земельної ділянки, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.10.2018 р., а разом з цією інформаційною довідкою отримала копію свідоцтва про право власності [PERSON] на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Яківчик В.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними. Пояснив, що його довірителька набула право власності на земельну ділянку на підставі договору дарування від 22.08.2018 р., яку їй подарував [PERSON] , отримавши її в порядку приватизації. Після цього 14.09.2018 р. [PERSON] виготовила документи на будівництво житлового будинку на подарованій ділянці, і отримавши дозвіл, розпочала будівництво, яке ще не закінчене на даний час. Права позивачки не порушені, так як майно [PERSON] не набуте в шлюбі, а в порядку права на приватизацію земельної ділянки. Будівництво житлового будинку проводила його довірителька, тому немає підстав визнавати договір дарування недійсним. Підключення до електромереж в 2017 році не було, електрострум був підведений до земельної ділянки, лічильник міг бути встановлений на стовбі, так як не визначено, що таке фасад будинку. 2013 рік побудови жилового будинку, вказаний в технічному паспорті, складеному ФОП [PERSON] , зазначений зі слів позивачки, яка замовила дану документацію і нічим іншим не підтверджується. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Також подав заяву про застосування строку позовної давності, вважає, що позивачкою пропущено однорічний строк позовної давності, встановлений п.5 ч.2 ст.258 ЦК України, так як вона дізнавшись в 2018 році про укладений договір дарування земельної ділянки, звернулася з позовом до суду в грудні 2020 року. Відповідач Красноїльська об`єднана територіальна громада, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідженими письмовими доказами встановлено наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2008 року [PERSON] та [PERSON] 07.05.2008 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». Рішенням Сторожинецького районого суду від 17.10.2018 року в цивільній справі №723/28/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З копій свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення ХХVІ сесії V скликання Красноїльслької селищної ради №90-26/10 від 27.10.2010 року вирішено надати [PERSON] дозвіл на збір матеріалів пепереднього погодження по наданню земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , за рахунок земель запасу селищної ради (пасовище). З акту (вибору) обстеження земельної ділянки для розміщення об`єкту містобудування, складеного комісією 08.11.2010 року, вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] та

Outcome: partial