Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначає, що з 18 лютого 2011 року перебувала з відповідачем у шлюбі, що був зареєстрований Ворокомлівською сільською радою Камінь-Каширського району, актовий запис № 1. Від шлюбу є дочка [PERSON] . Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2013 року шлюб було розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з травня 2013 року, вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечує щоб дитина проживала з нею. Відповідач життям дочки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже сім років, але вона не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Дитина ніколи про батька не питала та не цікавилась ним. З травня 2013 року вони з дочкою проживають з її батьками. Дитині забезпечені хороші умови проживання та гармонійна атмосфера. Між нею, дитиною і її батьками склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, повноцінному світосприйняттю останньою життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку в Камінь-Каширський центральній районній лікарні. Дочці вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дочка не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Ворокомле Камінь-Каширського Волинської області, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не переймається здобуттям освіти, не готує її до самостійного життя, не утримує її та має заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої становить 34661 грн. 30 коп. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечив щоб його позбавили батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , про що подав суду письмову заяву. Окрім того відповідач пояснив, що не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та має іншу сім`ю. Представник органу опіки та піклування Сидорчук С.С. в судовому засіданні пояснив, що відповідач вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням своєї дочки не займається, і останній сам не заперечує щоб його позбавили батьківських прав, у зв`язку з чим комісією з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави для позбавлення матері, батька батьківських прав визначені ст. 164 СК України, у відповідності до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з вимогами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Ворокомле, Камінь-Каширського району, Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ворокомлівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 7 липня 2011 року (а.с. 6). Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8), і вони проживають окремо. Відповідач [PERSON] вихованням своєї дочки [PERSON] не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її фізичним та моральним розвитком, не проявляє батьківської уваги та турботи про неї, не піклується про її навчання, про що він не заперечив в судовому засіданні, та безумовно визнав позов про позбавлення його батьківських прав. Малолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками Ворокомлівської сільської ради Камінь-Каширського району від 17 травня 2019 року № 707, 708 (а.с. 7, 13). З висновку комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 14 травня 2019 року № 792/26/2-19 вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , оскільки він вихованнями та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та не піклується про неї, і сам не заперечує щоб його позбавили батьківських прав (а.с. 9). Такими чином, суд дійшов висновку, що відповідач не турбується про належне виховання його дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, лікування, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки без об`єктивних поважних причин. За таких обставин і беручи до уваги, що відповідач позов визнав, і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його дитини належить задовольнити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищезазначених положень закону та беручи до уваги, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, тому належить повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову - 384 грн. 20 коп., а з відповідача в користь позивачки стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого останньою при подані позову, в розмірі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved