Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - Адвоката Авєріної Л.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів, визначених судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2018 року, належним чином не виконує, аліменти сплачує не регулярно та частково, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість. Лише після вчинення державним виконавцем виконавчих дій, відповідач сплатив частину заборгованості зі сплати аліментів, проте станом на день звернення до суду з позовом заборгованість в повному обсязі не погашена, а тому позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів у розмірі 66 760 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суд м. Києва від 29.03.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивачки - Адвокат Авєріна Л.О. вимоги позовної заяви підтримала, просила задовольнити. Надаючи пояснення посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача - Адвокат Алєксєєва С.А. просила в позові відмовити, посилаючись на зміст поданого відзиву, відповідно до пояснень якого про винесений судовий наказ відповідач дізнався лише після того, як звернувся до Деснянського ВДВС у м. Києві у зв`язку з тим, що не міг здійснити платіж у зв`язку з блокуванням карти. Звернувшись до виконавчої служби, відповідач дізнався про виконавче провадження № 57841843 та заяви від 04.12.2018 року [PERSON] , в якій були відсутні реквізити для перерахування аліментів та про те, що утворився борг. Відповідач погасив борг та здійснив всі платежі. Також, у зв`язку зі зміною місця проживання та реєстрації відповідача, останнього повідомили про те, що виконавче провадження № 57841843 буде передано до Вишгородського РВДВС Київської області. Про той факт, що виконавче провадження № 57841843 вже передане до Вишгородського РВДВС Київської області відповідач дізнався вже наприкінці лютого 2021 року, коли його автомобіль зупинила поліція та повідомила, що Вишгородським ВДВС у зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів він обмежений у водінні автомобіля. Надалі, відповідач повністю погасив борг, який утворився та починаючи з березня 2021 року по сьогоднішній день намагається не створювати заборгованості, про що надав довідку Вишгородського РВДВС Київської області про відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.06.2021 року від 03.06.2021 року № 27538. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) у судове засідання сторін, заслухавши вступне слово - пояснення представнків сторін у справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 2458). 06.12.2018 Старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дегтярьовою Ю.С. відкрито виконавче провадження № 57841843 про примусове виконання судового наказу № 754/14522/18 виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 17 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до [INFO] ) Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.02.2021 № 6895, вбачається, що станом на 23.02.2021 заборгованість [PERSON] за виконавчим провадженням № 57841843 здійсненого за період з січня 2020 по лютий 2021 року складає 1 858, 35 грн. Згідно наданого розрахунку вбачається, що відповідачем періодично здійснювалась виплата аліментів, а саме в січні 2020 сплачено 2 500 грн., вересні 2020 -2800 грн., 23.02.2021 - 51 344, 90 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Суд зауважує і на те, що згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому, пеня за кожен прострочений місяць не може перевищувати 100% від первісного розміру простроченого платежу. Тобто, якщо прострочений платіж за січень 2020 року складає 814,75 грн., максимальна сума пені, яку можливо стягнути, не може перевищувати 814,75 грн. незалежно від кількості днів прострочення. Таким чином, перевіривши нарахування зазначені позивачкою у поданому нею позові та здійснивши перерахунок пені за прострочення сплати аліментів, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача зі сплати неустойки (пені) по виплаті аліментів за вказаний період складає 26 440, 59 грн. При цьому суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати цієї неустойки, оскільки ним не доведено, що несплата аліментів відбувалась з поважних причин або що його матеріальний стан є настільки незадовільним, що він неспроможний сплатити таку неустойку, оскільки вказане не доведено відповідачем належними та допустимими доказами. На підставі наведеного, у світлі вказаних правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 26 440, 59 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Outcome: partial