Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що під час перебування в Грецькій Республіці вона з відповідачем [PERSON] уклали церковний шлюб. [INFO] позивачка народила сина [PERSON], реєстрацію народження проведено Муніципалітетом м. Афіни, матір'ю записано позивачку, а дані про батька відсутні. До консульства України з питанням реєстрації народження сина [PERSON] позивачка не зверталась. Після повернення в Україну позивачка та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Вовчинецькій сільській раді, про що зроблено актовий запис № 1. Реєстрація народження сина [PERSON] в установленому порядку на даний час не проведено бо орган реєстрації актів цивільного стану відмовляє в такій реєстрації, оскільки реєстрація народження сина проведена за кордоном не в консульській установі України. Батьком [PERSON] є відповідач [PERSON], який вказаного факту не заперечує. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав що він є батьком [PERSON], який народжений в Грецькій Республіці [INFO] [PERSON]. Просив вимоги позову задовольнити. Представник відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на повістці. Причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 18 вересня 2008 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували церковний шлюб в м. Афіни, Грецька Республіка (а.с.5). [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] в м. Афіни, Грецька Республіка, даний факт підтверджується копією витягу з акту цивільного стану про народження № 77, який виданий Муніципалітетом м. Афіни, Грецька Республіка (а.с.6). Копія витягу засвідчена консульством України в м. Афіни. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено порядок реєстрації народження дитини в іншій державі, якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України (надалі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Позивачка народила дитину у період коли не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в акті цивільного стану про народження № 77, який виданий Муніципалітетом м. Афіни, Грецька Республіка, прізвище дитини записано за дошлюбним прізвищем матері «[PERSON]» та не вказані дані про його батька. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 березня 2012 року (а.с.7) сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2012 року у Вовчинецькій сільській раді Івано-Франківської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі СК України), при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 125 СК України закріплено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідач [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], [INFO], дитини проживає з позивачкою та відповідачем [PERSON], відповідач бере участь у його вихованні. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є також відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, п. 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 9, 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 121, 122, 125, 128, 134, 135 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 60 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved