Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 25 вересня 1999 року з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №705, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що привело до втрати почуттів між ними та з січня 2016 року до припинення сімейно-шлюбних відносини, хоча і продовжують проживати у одному будинку. Вважає, що сімя розпалась, а подальше її збереження є неможливим, оскільки буде суперечити як її інтересам, так і інтересам її дітей, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Спору про розділ майна не мають, аліменти на утримання дитини будуть стягуватись з відповідача за окремим позовом. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.41), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою прохала розгляду справу у її відсутність без фіксування судового процесу технічними засобами, позов про розірвання шлюбу підтримала та прохала його задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність в порядку заочного провадження, при цьому зазначила, що з січня 2016 року з відповідачем однією сімєю не проживає, наміру відновлювати сімейно-шлюбні відносини не має, так як надання судом строку на примирення не привело до збереження сімї, спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з нею, не має (а.с.46). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.41,44,45), в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та за письмовою згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 25 вересня 1999 року перебувають в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №705 (а.с.8), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с.9), який згідно довідки виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровськ від 08 квітня 2016 року №004090 проживає з позивачкою (а.с.10). Спільне сімейне життя сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що привело до втрати почуттів між ними та з січня 2016 року до припинення сімейно-шлюбних відносини. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року сторонам було надано строк на примирення терміном два місяці (а.с.25). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, про що свідчить і подана позивачкою до суду письмова заява щодо вирішення питання про розірвання шлюбу згідно якої зазначено, що відновлення сімейно-шлюбних відносин не відбулося і вона зберігати сімю з відповідачем не бажає (а.с.46), та відсутність будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу від відповідача. Спір про спільне майно, місце проживання неповнолітньої дитини, яка на день розгляду справи судом проживає з позивачкою, між сторонами відсутній, а питання стягнення аліментів на утримання дитини буде вирішуватись за окремим позовом. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і моральним засадам суспільства, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved