Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. 14.06.1996 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, що зареєстрований відділом РАЦС Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 38. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя між сторонами не склалося останні 10 років. Проти з відповідачем проживали за однією адресою. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали в сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ведення спільного господарства, сумісне проживання та шлюбні відносини фактично припинені з 01.01.2008 року. Розривати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає, пояснюючи це постійною зайнятістю та тривалими відрядженнями. В судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивачка надала до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за її позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Доказів про отримання відповідачем [PERSON] копії ухвали та судової повістки до суду не надходило. Відповідно до поштового конверту поверненого на адресу суду - [PERSON] « повернено за незапитом». Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до відомостей, наданих адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України 07.08.2017року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та з реєстрації його не знято. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Позивач надав суду роздруківку газети «Вісті Придніпров'я» від 26.09.2017року № 74 (1873) в якому було розміщено об'яву про виклик в судове засідання, призначене на 04.10.2017 року у Покровському районному суді Дніпропетровської області відповідача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.06.1996 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 38, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.1996 року (копія свідоцтва про шлюб, а. с. 5). Відповідно до відповіді наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя у випадку передбаченому ст. 106 Сімейного кодексу України проводиться на підставі письмової заяви кожного з подружжя та особистій присутності кожного. Оскільки підстави не дотримані то відділ не може прийняти заяву та провести реєстрацію розірвання шлюбу (а.с. 7) Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, відповідач просив не надавати строк для примирення, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved