Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги, висловлені в своєму позові і просить суд встановити факт постійного сумісного проживання її разом зі своїми батьками [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] з 15 лютого 2004 року і по день їх смерті; визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 42,1 кв. м. та житловою площею 21,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON]. Представник відповідача Територіальної громади м. Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно проживала з батьками по [ADDRESS], доглядала за ними і на даний час вона там проживає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно проживала з батьками по [ADDRESS], доглядала за ними до їх смерті і на даний час вона проживає за вказаною адресою. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер рідний батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] вартістю 52112 грн. зо оцінкою фахівця. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 17.11.1983 року. Державна реєстрація право власності вказаного житлового будинку на його ім'я була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були позивачка, її матір [PERSON], яка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі з 20.12.1953 року і по день його смерті, а також рідна сестра позивачки [PERSON] Після смерті батька ніхто з них не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. Але спадщину, що відкрилася після його смерті прийняли позивачка та її матір відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Вони такої заяви не подавали. Матір позивачки [PERSON] протягом багато років проживала у зазначеному житловому будинку разом з батьком постійно до дня його смерті і була там зареєстрована. Позивачка вселилася в зазначений житловий будинок до батьків ще 15.02.2004 року для догляду за ними. За віком та станом свого здоров'я батьки позивачки на той час вже потребували стороннього догляду і тому вона почала постійно проживати разом з ними та здійснювати за ними сторонній догляд, що підтверджується довідкою квартального комітету № 12. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] Заповіту вона теж не залишила. Після смерті матері відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивачка та її рідна сестра [PERSON], яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивачка після смерті батька залишилася проживати з матір'ю у зазначеному житловому будинку і фактично постійно проживала разом з матір'ю у вказаному житловому будинку до її смерті. І таким чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері у порядку спадкування за законом. Позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом в зв'язку з тим,що вона не зверталася до нотаріуса протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини. Однак в зв'язку з тим, що вона фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її батьків відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, нотаріус надала ним пораду звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно до повідомлення приватного нотаріусу Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. спадкові справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] не заводились, заповіти від їх імені не посвідчувалися. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади м. Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] «про встановлення факту сумісного проживання та про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом» задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїми батьками [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] з 15 лютого 2004 року по день їх смерті; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 42,1 кв. м. та житловою площею 21,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved