Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 4 000 гривень щомісяця. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї заяви та просила задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти свого обов'язку щодо сплати аліментів, однак не погодився із визначеним позивачем розміром аліментів. Зазначив, що він не працює у зв'язку з чим не має постійного доходу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Вказане також підтверджується довідкою виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 12.10.2015 року № 2902 (а.с. 7). Факт проживання дитини разом із позивачкою відповідач в судовому засіданні не заперечив та не оспорив. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований та не має регулярного, постійного доходу, суд приходить до висновку про можливість визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких обставин щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становище платника аліментів чи інших обставини, що мають істотне значення в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в сумі 800 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог частини третьої статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial