Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, та на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що у них з відповідачем троє дітей: син [PERSON], [INFO], який навчається у ДНЗ «ВПУ-34 м. Стрий», дочка [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства та навчається у ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище», дочка [PERSON], [INFO], учениця другого класу НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст. ДНЗ». Шлюб між ними розірвано на підставі рішення суду від 20.02.2017 року. Діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, приховує свій дійсний заробіток, не бере участі у додаткових витратах, а саме: ліки, одяг, відвідування музичної школи, витрати на навчання дітей, комунальні послуги, санаторно-курортне лікування дитини у звязку з хворобою. Дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач здоровий, працездатний, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утриманні дітей у розмірі встановленому законом. Пояснив, що від утримання та виховання дітей він не відмовляється, так як перераховує час-від-часу позивачці та дітям кошти і передає продукти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 6/. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-СГ № 171484 від 01.03.2000 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-СГ №243279 від 18.04.2002 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-СГ №197620 від 05.06.2009 року) /а.с. 7-9/. Син [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: вулиця Вишнева, 3, смт. Дашава, Стрийський район, Львівська область, що стверджується довідкою виконавчого комітету Дашавської селищної ради №82 від 11.01.2018 року /а.с. 10/. Згідно з витягом з протоколу ЛКК № 45 від 05.02.2018 року, виданим Стрийською центральною районною лікарнею, [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства /а.с. 11/. Згідно з довідкою Стрийського вищого художнього професійного училища [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище» з 01.09.2017 року, термін закінчення навчання - 30.06.2020 року /а.с. 13/. Згідно з довідкою № 28 від 25.01.2018 року, виданою Державним навчальним закладом «Вище професійне училище № 34 м. Стрий», [PERSON] навчається у ДНЗ «ВПУ-34 м. Стрий» І-го рівня акредитації за спеціальністю кухар, кондитер, на першому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.01.2019 року. Не перебуває на повному державному утриманні /а.с. 12/. Поясненнями позивачки [PERSON] в судовому засіданні зясовано, що діти знаходяться на повному її утриманні, сама вона не взмозі повністю забезпечити сімю та потреби дітей. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, так як інших утриманців він не має, а його стан здоровя дозволяє йому працювати та надавати їм матеріальну допомогу. Вважає, що на утримання дітей слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, враховуючи, що донька [PERSON] є інвалідом з дитинства і потребує значних коштів на лікування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи даний спір, суд враховує часткове визнання позову відповідачем та виходить з положень ст. 182 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює продавцем непродовольчих товарів у ФОП [PERSON], загальна сума її доходу за період з 01.11.2017 року по 31.03.2018 року становить 18254,58 грн., про що свідчить довідка про доходи від 02.04.2018 року /а.с. 27/. Відповідач [PERSON] працює в ПрАТ ТЕК «Західукртранс» з 05.07.2017 року, на даний момент займає посаду водія автотранспортних засобів категорії «В», «С», «Д», «Е», загальна сума його доходу за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року становить 45091,72 грн., про що свідчить довідка ПрАТ ТЕК «Західукртранс» №00000000063 від 13.04.2018 року /а.с. 29/. Крім цього, з долучених відповідачем до матеріалів справи дублікатів чеків «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] перераховував на рахунок [PERSON] кошти /а.с. 30-32/, що свідчить про надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей та спростовує доводи позивачки про повну відсутність такої. Судом також встановлено, що [PERSON] навчається у ДНЗ «ВПУ-34 м. Стрий» І-го рівня акредитації за спеціальністю кухар, кондитер, на першому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.01.2019 року. Не знаходиться на повному державному забезпеченні. Загальна сума його доходу за період з вересня 2017 року по березень 2018 року становить 3280,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 177 від 11.04.2018 року /а.с. 26/. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, повнолітнього сина, що продовжує навчання, інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище дітей, повнолітнього сина, що продовжує навчання, на утримання яких підлягають стягненню аліменти, їх стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд приходить до висновку, що з врахуванням обставин справи, доходів позивачки, третьої особи, відповідача, з нього на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], слід стягувати по 1000 грн. щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, потребам дітей і можливостям платника. Крім цього, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання, але не довше, ніж досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 21.02.2018, стягнення слід проводити саме з цієї дати. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial