Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 19 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції за актовим записом № 10, стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 800 (вісімсот) грн. і визначити місце проживання дітей з нею (матірю). В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що за час спільного проживання відповідач часто зловживає спиртними напоями, затіває сварки в сімї, обзиває її різними нецензурними словами, дебоширить, бувають випадки коли наносить їй побої, що принижує її честь та людську гідність. Крім того, відповідач ніде не працює і ніякої матеріальної допомоги на утримання їх дітей не надає. Все це привело до того, що в липні 2015 року вона змушена була покинути його і перейти жити до своїх батьків. За таких підстав вважає, що їх шлюб існує тільки формально і подальше збереження сімї являється неможливим. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 19 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 10 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 025979 від 19.04.2007 року). Спільне життя в них не склалося через сварки в сімї, оскільки відповідач часто зловживає спиртними напоями, обзиває позивачку різними нецензурними словами, дебоширить, бувають випадки коли наносить їй побої, що принижує її честь та людську гідність. Як наслідок, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. Більше одного місяця сторони разом не проживають й не ведуть спільне господарство, а тому їх шлюб існує лише формально. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб між ними необхідно розірвати. Крім того, в цьому шлюбі у сторін народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач ніде не працює і ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, з нього слід утримувати аліменти. Враховуючи ту обставину, що відповідач не має постійного заробітку, розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік № 80-VIIІ від 28.12.2014 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2015 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі: з 1 січня - 1 032 гривень, з 1 грудня - 1 167 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня - 1 286 гривень, з 1 грудня - 1 455 гривень. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, як зазначено у ст. 182 СК України. Тобто, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності й обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину, що зокрема, не заперечувалось самим відповідачем. Щодо визначення місця проживання дітей сторін, суд, враховуючи інтереси дітей, а також те, що вони знаходяться на утриманні та вихованні матері, проживають разом з нею, а відповідач проживає окремо, ніде не працює і матеріально дітям не допомагає, вважає що дітям доцільно й надалі проживати при матері. Крім того, сторони самостійно дійшли згоди щодо місця проживання їх дітей саме з матірю (позивачкою). Правовідносини між сторонами врегульовані: ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; ст. 180 цього Кодексу батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття; ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Документально підтверджені позивачкою понесені нею судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу в розмірі 243 (двохсот сорока трьох) грн. 60 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на її користь з відповідача. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати в розмірі 243 (двохсот сорока трьох) грн. 60 коп., відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved