Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтуванні позову вона зіслалася на те, що вона побудувала житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка знаходиться в її приватній власності та видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель. Крім того вона отримала дозвіл на будівництво, а також виготовила проект, затверджений архітектором Покровського району. Так, як позивачка є одноосібним власником земельної ділянки вона, не порушила збудувавши даний будинок будь - яких прав інших осіб. З метою реалізації своїх прав [PERSON] звернулася до Катеринівської сільської ради із заявою про оформлення права власності на житловий будинок, але отримала відмову, в зв'язку з чим, просить визнати за нею право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS]. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, представника відповідача - Катеринівської сільської ради та представника третьої особи Реєстраційної служби Покровського РУЮ Дніпропетровської області, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи рішення просить винести на розсуду суду. Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до копії робочого проекту на житловий будинок [PERSON], який розташований по [ADDRESS], виданого Покровським проектувальним бюро «Енергія» № 33-2010-ПС від 14.07.2010 року - проект розроблено згідно з нормами, правилами, інструкціями та державними стандартами та забезпечує безпечну експлуатацію будівель при дотриманні передбачених проектом заходів. (а.с.6-7). З копії рішення Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області за №27 від 07.04.2006 року видно, що [PERSON] надано дозвіл на забудову житлового будинку за адресою: [ADDRESS].(а.с.8). Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №569132 від 22.04.2008 року, виданого Покровським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2113 га, яка розташована по [ADDRESS]. (а.с.10). Відповідно до договору на здійснення технічного нагляду за будівництвом від 05.09.2011 року, «замовник» доручає, а виконавець приймає на себе функції з технічного нагляду за будівництвом: житлового будинку в [ADDRESS]. (а.с.11-12). Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2013 року на замовлення [PERSON] КП «Синельниківське МБТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: по [ADDRESS] (а.с.14-17). Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України способом захисту свого особистого немайнового або майнового права є визнання права, зокрема права власності. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Таким чином, судом встановлено, що фактично [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючої документації вона не має можливості в повному обсязі здійснювати права власника, в зв'язку з чим, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved