Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком її доньки та зареєстрованим у її будинку, але фактично не проживає там більше п'яти років. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації у будинку [ADDRESS]. Реєстрація відповідача у будинку позивачки створює їй незручності у користуванні її власністю, позбавляє її можливості оформити субсидії та користуватися пільгами, чим порушуються її права. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у [ADDRESS] Закарпатської області, що є підставою для знаття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. У позові просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини його неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.11.2006 року. Як вбачається з довідки № 927 від 20.07.2018 року, виданої Сокирницькою сільською радою, відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] більше п'яти років не проживає. Реєстрація місця проживання відповідача у даному будинку створює для позивачки перешкоди у користуванні майном. Так, позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє її можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивачки порушує права та інтереси останньої, пов'язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] у будинку, належному позивачці, не проживає тривалий період (більше п'яти років), не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація порушує права та інтереси позивачки, пов'язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування належним позивачці житловим будинком. Судові витрати по справі у виді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved