Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що 14.09.1982 року [PERSON] був виданий ордер на сімю у складі 3-х осіб на право заняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. Управлінням комунального майна та приватизації від 20.09.2001 року № 2892 видане свідоцтво про право власності на майно. Зазначене свідоцтво посвідчує право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,55 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачка зареєстрована в даному житловому приміщенні з 22.12.1994 року, але фактично в ньому ніколи не проживала, не проживає і по теперішній час. Відповідачка ніколи на приймала участі в оплаті комунальних послуг, тобто не виконувала своїх зобовязань за договором соціального найму. Тому позивачка змушена звернутися до суду і просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання від представника позивачки за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі та участі позивачки, наполягав на задоволенні позовних вимог позивачки. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилась 22.12.2017року, 14.02.2018 року, 02.04.2018 року, 02.05.2018 року. Про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом оголошення в газеті «Сумщина». Від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, письмових заперечень суду не надала. У судове засідання третя особа [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивачки за довіреністю [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.09.1982 року виконавчим комітетом Сумською міською радою народних депутатів [PERSON] був виданий ордер № 1835 на сімю у складі 3-х осіб на право заняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. 01.03.1994 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №260285, виданим 01.03.1994 року відділом ЗАГС Ковпаківського райвиконкому за актовим записом № 295. 04.11.1993 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-БП № 297316, виданим 04.11.1993 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Суми за актовим записом № 1984. Від шлюбу 07.02.1994 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народженням, виданим відділом РАЦС Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми за актовим записом № 254. 29.10.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-БП № 081520, виданим повторно 14.04.2004 року відділом РАЦС Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми за актовим записом № 508. Згідно свідоцтву про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-БП № 004436, виданому 14.04.2004 року відділом РАЦС Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми за актовим записом № 39, [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 16.02.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 11.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 135, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Управлінням комунального майна та приватизації від 20.09.2001 року за № 2892 видане свідоцтво про право власності на майно. Зазначене свідоцтво посвідчує право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,55 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З довідки, виданої ТОВ «Форекс Плюс» № 483 від 16.10.2015 року, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Вона є головним квартиронаймачем. Склад сімї 3 особи: вона, сестра [PERSON], дочка [PERSON]. З довідки про реєстрацію місця проживання особи за наявними відомостями відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 09.11.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. З письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом із своєю дочкою [PERSON]. Раніше, до 1994 року разом з ними проживала мати [PERSON] [PERSON]. Однак сестри [PERSON] - [PERSON] ніхто з сусідів ніколи не бачив. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім»ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачка не вносить плату за комунальні послуги; не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], понад 20 років та вибула в інше жиле приміщення, тобто втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з дня вибуття, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачки від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування ним. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved