Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. 04.02.2007 року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину за заповітом, оскільки в шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1990 року за [PERSON], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Незалежності, 4, в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту від 09.02.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1923 року по 1991 рік (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Незалежності, 4, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. 04.02.2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.11.2004 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 22). Згідно довідки Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 125 від 02.02.2017 року [PERSON] до дня смерті проживала одна (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 345/2007 від 31.07.2007 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 21-67). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Незалежності, 4, в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 27/02-31 від 01.02.2017 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved