Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з відповідним позовом до [PERSON], 3-я особа\~ Комінтернівський\~ районний відділ\~ ДМС\~ у м. Харкові\~про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що вона є власником квартири № 43 по вулиці Ньютона у м. Харкові на підставі договору купівлі продажу від 05 жовтня 2015 року, У спірній квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], який є членом сімї попереднього власника, місце його проживання не відомо. А його реєстрація не дозволяє їй , як власнику у повному обсязі розпоряджатись своїм майном, що порушує її право приватної власності, звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку Представник позивача до канцелярії суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечувала. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі продажу від 05 жовтня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] під реєстровим № 1459, [PERSON]. набула право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а. с. 4-7). З довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс», дільниця № 25 від 20.10.2015 року за № 1867 зареєстрований [PERSON], як син власника (а. с. 8). Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, відповідач у спірній квартирі не проживає більше одного року, ніяких обставин про поважність причин відсутності відповідачів судом не встановлено, що у відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України\~є підставою для визнання його такими, що втратив право користування житловим приміщенням, та задоволення позовних вимог в цієї частині. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації\~відповідача, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ст.. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця \~проживання в Україні» реєстрація \~\~місця проживання \~та \~місця \~перебування \~осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний \~орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної \~політики \~у \~сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно \~до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування \~осіб \~в \~Україні, \~зразки \~документів, необхідних для реєстрації \~і \~зняття \~з \~реєстрації \~місця \~проживання \~та \~місця перебування. Частиною 1 ст. 7 \~вищевказаного Закону передбачено, що зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання особи здійснюється на підставі: \~заяви особи або її законного представника; \~судового \~рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права \~власності \~на \~житлове \~приміщення \~або \~права користування житловим \~приміщенням, \~про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial