Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 квітня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Від шлюбу подружжя має дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] є батьком дітей, проте матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, інтересами дітей не цікавиться. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач працює на ПП «Юліус Трейдинг» та отримує заробітну плату в розмірі 3750 гривень, добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, просила стягувати з нього аліменти на дітей у розмірі 1/4 частки від заробітку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, та 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в передбаченому законом розмірі, заперечує щодо сплати коштів на утримання дружини. Зазначив, що працює опораджувальником виробів з деревини на ТОВ «Юліус Трейдинг» та має низьку заробітну плату, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2012 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 квітня 2012 року виконавчим комітетом Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони, що підтверджується даними копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19 січня 2012 року та серії [NUMBER] від 12 листопада 2013 року. Малолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується даними копії довідки № 203 від 12 лютого 2014 року, виданої уповноваженою особою Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Відповідно до ч.2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідач [PERSON] є працездатним, оскільки працює на посаді опораджувальника виробів з деревини на ПП «Юліус Трейдннг», що підтверджується даними довідки № 10 від 12 березня 2014 року, отримує середньомісячний заробіток в розмірі 1001,20 гривень. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст. 182 та ст. 183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши аліменти з відповідача на користь позивачки на малолітніх дітей в розмірі єдиної частки від заробітку - 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial