Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 08.08.2014 р., посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки батько загинув у серпні 2014 р. насильницькою смертю, в ході бойових дій, що розгорнулися у м. Лисичанську та м. Сєвєродонецьку. Імовірно його було вбито при спробі залишити зону бойових дій. Зі слів очевидців, батька та ще декілька осіб було захвачено невідомими озброєними особами, через декілька днів після чого було знайдено його тіло зі слідами насильницької смерті. Позивачка у цей час постійно проживала за місцем своєї реєстрації у м. Харкові та коли вона дізналася про смерть батька, то не мала змоги навіть приїхати та поховати його, бо на той момент бойові дії ще не закінчилися. Позивачка зазнала страждань у звязку із загибеллю батька, у звязку з чим у неї виникли моральні труднощі, повязані з шоком від загибелі батька та страхами за своє життя та здоровя, вона категорично відмовлялася від приїзду у Луганську область, була пригнічена і розгублена, у звязку з чим не мала змоги скористуватися своїм правом для вступу у спадщину після батька. Представник позивачки у наданій суду письмовій заяві позов підтримала. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2014 р. у м. Сєвєродонецьку помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належить померлому, позивачці та її матері, на підставі Свідоцтва про право власності на житло №17070 від 17.01.2007 р. Позивачка є спадкоємцем першої черги. 13 квітня 2018 р. довірена особа позивачки звернулась до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через те, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила строк з поважних причин, оскільки батько загинув у серпні 2014 р. насильницькою смертю, в ході бойових дій, що розгорнулися у м. Лисичанську та м. Сєвєродонецьку. Позивачка у цей час постійно проживала за місцем своєї реєстрації у м. Харкові та коли дізналася про смерть батька, то не мала змоги приїхати та поховати його, бо на той момент бойові дії ще не закінчилися. Позивачка зазнала страждань у звязку із загибеллю батька, у звязку з чим у неї виникли моральні труднощі, повязані з шоком від загибелі батька та страхами за своє життя та здоровя, вона категорично відмовлялася від приїзду у Луганську область, була пригнічена і розгублена, у звязку з чим не мала змоги скористуватися своїм правом для вступу у спадщину після батька. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved