Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем 13.03.2006 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з чоловіком спільно не проживають з 2012 року, де перебуває відповідач на даний час їй точно невідомо. Спільна донька проживає разом із нею, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Бажання та наміру відновити сімейні відносини вона не має. В судове засідання позивачка [PERSON]. не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на правила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позов не надіслав. Виклик здійснювався за останнім відомим місцем проживання відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Крюківськомй відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 13.03.2006 року за актовим записом № 94, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, з 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у позивачки відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON]. бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі - «[PERSON]». На даний час неповнолітня дитина проживає разом із матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Місце проживання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], слід за згодою сторін визначити з матір'ю. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів судом враховано: задовільний стан здоров'я та матеріальне становище дитини; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітню доньку не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є законними та обґрунтованими і також підтягають задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved