Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25.12.2014 року в виконкомі Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №8. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдали і на даний час нею подоно позов про розірвання шлюбу. Понад місяць вони з відповідачем проживають окремо, і з того часу він не приймає участі в утриманні малолітнього сина. У добровільному порядку домовитись про спільне утримання сина не можуть. Вона на даний час ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Крім невеликої державної допомоги на утримання дитини, інших джерел для існування і заощаджень не має. Її матеріальне становище вкрай важке. Відповідач матеріально забезпечений та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина та на її утримання. За вказаних обставин вимушена звертатись в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи просить провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 25.12.2014 року в виконкомі Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №8. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдали і на даний час позивачкою подоно позов про розірвання шлюбу. Понад місяць сторони проживають окремо, і з того часу відповідач не приймає участі в утриманні малолітнього сина. У добровільному порядку домовитись про спільне утримання сина сторони не можуть. Позивачка на даний час ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Крім невеликої державної допомоги на утримання дитини, інших джерел для існування і заощаджень не має. Її матеріальне становище вкрай важке. Відповідач матеріально забезпечений та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина та на її утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Тому суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) також підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved