Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача провстановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном та поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просила суд : 1)Встановити факт їх спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з червня 2003 року по 11 квітня 2015 року. 2)Визнати їх спільним сумісним майном легковий автомобіль марки GЕЕLY, модель МR 151А, рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №У7СМR715180100886 L6Т7524S58N029579, тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. 3)Поділити спільне майно та стягнути звідповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за 1/2 частку вартості легкового автомобіля марки GЕЕLY, модель МR 151А, рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №У7СМR715180100886 L6Т7524S58N029579, тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 38129 ( ТРИДЦЯТЬ ВІСІМ ТИСЯЧ СТО ДВАДЦЯТЬ ДЕВ»ЯТЬ) гривень та залишити [PERSON] у приватній власності легковий автомобіль марки GЕЕLY, модель МR 151А, рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) У7СМR715180100886 L6Т7524S58N029579, тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] . Також просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог позивачка послалась на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.08.1995 року. Від шлюбу мають двох синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 24 січня 2003 року шлюб між ними було розірвано і вони не проживали разом до червня 2003 року, після чого помирились і стали проживати однієї сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували дітей. 11 квітня 2015 року відповідач залишив сімю і з цього часу вони разом не проживають. З червня 2003 року вони проживали з відповідачем однією сімєю в квартирі батьків позивачки, вели спільне господарство, працювали, розподіляли свої обовязки в родині, у них був спільний бюджет родини. У 2008 році вирішили придбати автомобіль для сімї. З цією метою відповідачем [PERSON] за погодженням з позивачкою був укладений з АКБ «Правекс-Банк» кредитний договір, за яким вона виступала поручителем, на придбання автомобіля та отримано 01 серпня 2008 року кредит в сумі 49450 гривень. 01 серпня 2008 року під час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ними був придбаний легковий автомобіль марки GEELY, модель MR151A, рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № Y7CMR715180100886 L6T7524S58N029579, тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. Придбаний автомобіль зареєстрований за [PERSON]. Починаючи з 01 серпня 2008 року до серпня 2013 року вони за спільні кошти в період проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу погасили отриманий кредит на придбання автомобіля та відповідні відсотки і відповідно до листа ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 05 серпня 2013 року за № 937/675-54/1 договір застави транспортного засобу припинив свою дію. 11 квітня 20015 року відповідач залишив сім»ю, забрав автомобіль і використовує його на свій розсуд. Згоди про добровільний поділ автомобіля між ними не досягнуто. Дійсна вартість автомобіля складає 76258 грн., а тому згідно з законом вона має право на ? частку вартості автомобіля, тобто на 38129 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного Кодексу України. Як встановлено судом, в період спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з червня 2003 року по 11 квітня 2015 року, сторони 01 серпня 2008 року придбали легковий автомобіль марки GEELY, модель MR151A, рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № Y7CMR715180100886 L6T7524S58N029579, тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER]. Придбаний автомобіль зареєстрований за [PERSON]. Отже, вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, придбане в період спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , а тому, відповідно до ст. ст..74, 60 СК України, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу ст.70 СК України, у разі поділу такого майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. На підставі ст.71 СК України, майно ділиться між подружжям в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які по даній справі складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1705,20 грн. На підставі ст.ст.60, 70, 71, 74 СК України,

Outcome: approved