Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу та зобов*язання повернути квартиру, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належала позивачу: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Спірідовичем М.В., приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області, 18.10.2001 року за реєстровим № 2567, зареєстрований в Комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» в книзі: М-1 за номером запису: 228. 27 березня 2014 року згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Д.О. за реєстровим №403, продавець - [PERSON] передала, а покупець, [PERSON], прийняв у власність [ADDRESS]. Згідно з п. 2 цього договору, продаж зазначеної квартири здійснено за домовленістю сторін за 179 600,00 гривень, з яких 91 063,00 грн. покупець сплачує в момент підписання цього договору, а залишок коштів - 88 537,00 грн. покупець зобов'язується сплатити продавцю строком до 27 березня 2015 року. Відповідно до п.3 цього договору та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19639290, виданого Прокопом Д.О., державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального міського округу Полтавської області, 27.03.2014 року квартира [ADDRESS], присвоєно реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 324643553104, номер запису про право власності - 5136299, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До звіту про оцінку майна, виданого СОД ТОВ «СІТІ ІКС», 24.03.2014 року, ринкова вартість вищевказаної квартири складає 179 560,00 грн. При продажу квартири досягнуті у договорі домовленості покупцем дотримані не були, так як за продану квартиру продавець отримав не в обумовленій сумі у 179 600,00 гривень, а у сумі 91 063,00 гривень, а залишок коштів - 88 537,00 грн. покупець зобов'язувався сплатити продавцю строком до 27 березня 2015 року. Для захисту свого права на дотримання з боку покупця умов договору про отримання недоплачених ним коштів позивач, змушений звернутися до суду. Така поведінка, позивача (продавця), свідчить про недотримання покупцем досягнутих умов договору з продажу квартири за обумовленою нами сумою у 179 600,00 гривень. Враховуючи те, що відповідачем до теперішнього часу не повернута частина грошей відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2014 року, а тому вимушена звернутися до суду. Прохала суд розірвати договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], повернути їй квартиру та стягнути судові витрати. Ухвалою крюківського районного суду м.Кременчука від 02.07.2015року до участі в справі залучено приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Прокопа Д.О. В судовому засіданні позивачка та її адвокат позов підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом не погодився , пояснив, що дійсно мав намір придбати квартиру, дійсно не повністю розрахувався за дану квартиру, прохав суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з нього залишок несплачених коштів в сумі 29442грн. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокоп Д.О. в судовому засіданні пояснив, що дійсно оформляв даний договір, будь яких заперечень не було, дійсно це був попередній договір, при прийнятті рішення полагається на розсуд суду. Заслухавши сторони по справі, вивчивши надані суду докази, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору. Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п*ятою та шостою статті 203 ЦПК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала позивачу: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Спірідовичем М.В., приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області, 18.10.2001 року за реєстровим № 2567, зареєстрований в Комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» в книзі: М-1 за номером запису: 228. 27 березня 2014 року згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Д.О. за реєстровим №403, продавець - [PERSON] передала, а покупець, [PERSON], прийняв у власність [ADDRESS]. На підтвердження факту передачі вказаної квартири, у власність покупця передано ключі та технічний паспорт. Згідно з п. 2 цього договору, продаж зазначеної квартири здійснено за домовленістю сторін за 179 600,00 гривень, з яких 91 063,00 грн. покупець сплачує в момент підписання цього договору, а залишок коштів - 88 537,00 грн. покупець зобов'язується сплатити продавцю строком до 27 березня 2015 року. Відповідно до п.3 цього договору та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19639290, виданого Прокопом Д.О., державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального міського округу Полтавської області, 27.03.2014 року квартира [ADDRESS], присвоєно реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 324643553104, номер запису про право власності - 5136299, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До звіту про оцінку майна, виданого СОД ТОВ «СІТІ ІКС», 24.03.2014 року, ринкова вартість вищевказаної квартири складає 179 560,00 грн. Згідно п. 8 право власності щодо квартири, яка відчужується, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього договору, після повного розрахунку за вищевказану квартиру. Відповідач [PERSON], мав бажання придбати квартиру у м. Кременчук Полтавської області для чого уклав відповідний договір купівлі-продажу квартири. Позивач: [PERSON] мала бажання продати квартиру [ADDRESS]. На виконання цієї угоди, 27 березня 2014 року звернулися до нотаріуса для оформлення та державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При продажу квартири досягнуті у договорі домовленості покупцем дотримані не були, так як за продану квартиру продавець отримав не в обумовленій сумі у 179 600,00 гривень, а у сумі 91 063,00 гривень, а залишок коштів - 88 537,00 грн. покупець зобов'язувався сплатити продавцю строком до 27 березня 2015 року. Для захисту свого права на дотримання з боку покупця умов договору про отримання недоплачених ним коштів позивач, змушений звернутися до суду. Така поведінка, позивача (продавця), свідчить про недотримання покупцем досягнутих умов договору з продажу квартири за обумовленою нами сумою у 179 600,00 гривень. На час розгляду справи несплачена сума складає 29442грн., яка сторонами не оспарюється. Вимоги відповідача про стягнення з нього даної суми в судовому порядку не можуть бути задоволенні, тому що справа розглядяється в межах позовних вимог. А вимоги про стягнення несплаченої суми позивачем не заявлялися. Дані обставини є істотним порушенням стороною (відповідачем) договору купівлі-продажу квартири, в наслідок чого Позивачу завдана шкода, яка полягає в тощо 14.04.2014 року був укладений попередній договір на купівлю-продаж квартири між громадянкою [PERSON] та позивачем [PERSON] про купівлю квартири [ADDRESS], яка складається з 2 жилих кімнат, загальною площею 51,5 кв. м., житловою площею 28,5 кв. м., за ціною 415 267,20 грн., що є еквівалентом 32 000,00 доларів США за курсом НБУ на дату укладання Основного договору. Відповідно до 3.1 Попереднього договору покупець (позивач) передав, а продавець отримала завдаток в сумі 12 977,10 (дванадцять тисяч дев'ятсот сімдесят сем) грн. 10 коп., що згідно курсу Національного Банку України на день укладення цього договору еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США. Дана обставина визнана відповідачем і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Доказів на підтвердження того, що відповідач розрахувався в повному розмірі з [PERSON] суду не подано, тому наявність боргу відповідача перед позивачем по договору купівлі-продажу нічим не спростована. Таким чином встановлено, що позивач не отримав за проданий обумовлені в договорах кошти, які він сподівався отримати. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, зміна правовідношення (п.6). Позивач просив захистити його права, як власника та продавця, шляхом розірвання договорів купівлі - продажу нерухомості - [ADDRESS] Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Тому, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. За п. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Оскільки покупець не виконав своїх обов'язків з оплати переданого йому товару у визначений строк та в подальшому, то є всі підстави для застосування норми ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України. Суд рахує, що невиконання відповідачем зобов'язання щодо сплати грошової суми порушує права позивача, яка відповідно до вимог ст.ст. 13,16 ЦК України обрав вірний спосіб захисту свого порушеного права. Судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved