Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

позивачка в своїй позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на гараж [NUMBER], що розташований в [ADDRESS], посилаючись на те, що в 1973 року її батьком, [PERSON] забудовано гараж з погрібом за адресою: [ADDRESS]. Батько розпочав забудову гаража на підставі рішень Ватутінської міської ради від 01.11.1972 року №156 та від 26.09.1973 року №182 про виділення земельної ділянки під будівництво гаража по [ADDRESS]. В послідуючому, після проведеної переадресації, зведений гараж набув теперішньої адреси - [ADDRESS], що підтверджується довідкою відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Ватутінської міської ради від 16.10.2015р. №172/05-19. [INFO] її батько, [PERSON] помер. Після його смерті всю спадщину прийняла мати, [PERSON], яка померла [INFO]. Вона, як єдина спадкоємиця, вчасно, протягом півроку, звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу, Побіянської Н.Б., з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Зі спливом піврічного строку, вона звернулась до нотаріуса повторно, з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на все майно, що залишилось після смерті матері, в тому числі на гараж [ADDRESS]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 02.11.2015 року, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж, так як виявилось, що її батько, забудував гараж, але не отримав свідоцтво про право власності на нього. Так само, як і її мати не зареєструвала своє право власності на цю забудову. Тому, на сьогоднішній день гараж вважається самочинним будівництвом.При цьому необхідно відзначити, що гараж [ADDRESS], з моменту зведення використовувався її батьками, та після їх смерті і по сьогоднішній день використовується мною за призначенням, як власниками приміщення. А тому вона і звернулася до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять дану справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, Ватутінська міська рада Черкаської області подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності представника відповідача, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно в 1973 року батьком позивачки, [PERSON] забудовано гараж з погрібом за адресою: [ADDRESS] на підставі рішень Ватутінської міської ради від 01.11.1972 року №156 та від 26.09.1973 року №182 про виділення земельної ділянки під будівництво гаража по [ADDRESS] (а.с.10,11). В послідуючому, після проведеної переадресації, зведений гараж набув теперішньої адреси - [ADDRESS], що підтверджується довідкою відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Ватутінської міської ради від 16.10.2015р. №172/05-19 (а.с.12). [INFO] батько позивачки, [PERSON] помер (а.с.13). Після його смерті всю спадщину прийняла мати позивачки, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14), яка померла [INFO] (а.с.15). Позивачка [PERSON], як єдина спадкоємиця, вчасно, протягом півроку, звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу, Побіянської Н.Б., з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Зі спливом піврічного строку, вона звернулась до нотаріуса повторно, з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на все майно, що залишилось після смерті матері, в тому числі на гараж [ADDRESS]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2015 року (а.с.16), нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж, так як виявилось, що її батько, забудував гараж, але не отримав свідоцтво про право власності на нього. Так само, як і її мати не зареєструвала своє право власності на цю забудову. Тому, на сьогоднішній день гараж вважається самочинним будівництвом. При цьому необхідно відзначити, що гараж [ADDRESS], з моменту зведення використовувався батьками позивачки, та після їх смерті і по сьогоднішній день використовується нею за призначенням, як власниками приміщення. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2. ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.367 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до пункту 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013 року зазначено, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудов до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Позивачка має належним чином оформлений технічний паспорт на гараж [ADDRESS] (а.с.7-8), але за відсутності правовстановлюючих документів, не може зареєструвати своє право власності на забудову. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на гараж. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на гараж [NUMBER], що розташований в [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 328, 331, 367, 392 ЦК України та

Outcome: approved