Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею та її малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],\~ право спільної часткової власності за кожним на 1/3 частину\~ житлової квартири №15 в будинку №1, розташованому по вул. Шкільній в с. Вільховець, Богуславського району, Київської області, з такими технічними характеристиками: квартира житлова, 1980 року забудови, загальною площею - 51,50 кв.м., жилою площею - 28,60 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 22,90 кв.м., що складається з\~ жилої кімнати - 16,70 кв.м., житлової кімнати 11,9 кв.м., кухні - 8,70 кв.м., ванної кімнати - 2,60 кв.м., вбиральні 1,10 кв.м., коридора - 8,40 кв.м., кладової - 0,60; 0,60\~ кв.м., та балкона - 0,90 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з 16 серпня 2007 року її було прийнято на посаду вчителя інформатики та математики Вільховецької загальноосвітньої середньої школи, де вона працює і до цього часу. При влаштуванні на посаду вчителя, відділом освіти Богуславської районної державної адміністрації їй було надано службову квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. З серпня 2007 року і по даний час вона проживає в даній квартирі разом із своїми дітьми. З грудня 2018 року з даної квартири було знято статус службової та передано на баланс Вільховецької сільської ради та віднесено до категорії комунального житлового фонду. На\~ звернення\~ позивачки до відповідача про визнання права власності на житлову квартиру, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не являється можливим задовольнити\~ її заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житлову квартиру їй запропоновано звернутись до суду. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею та її дітьми права спільної часткової власності на вказану квартиру не існує, оскільки вона побудована без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеної квартири на даний час дозволяє безпечно її експлуатувати, а також квартира відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком\~ експерта щодо протипожежного стану об'єкта. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку позивачка не може приватизувати квартиру, в якій проживає на законних підставах, вона звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача\~ [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі\~ представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з 16 серпня 2007 року була прийнята на посаду вчителя інформатики та математики Вільховецької загальноосвітньої середньої школи,\~ що підтверджується наказом\~ начальника відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації. При влаштуванні на посаду вчителя\~ позивачці було надано службову квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації від 11.09.2007.\~ Довідками Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області\~ від 14.01.2019 року № 28/02-22 та №30/02-22 підтверджується факт, що [PERSON] разом із своїми малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],\~ проживають та зареєстровані в вищевказаній квартирі. Відповідно до рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області від 13 грудня 2018 року квартира [ADDRESS] прийнята на баланс Вільховецької сільської ради. На звернення позивачки [PERSON]\~ листом №103/02-23 від 14 лютого 2019 року сільський голова Вільховецької територіальної громади повідомила позивачці, що сільська рада відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не\~ може задовольнити\~ його заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житлову квартиру їй запропоновано звернутись до суду. З викладеного вбачається, що відповідач не вирішивши питання про створення органу приватизації, фактично позбавляє позивачку використати своє право на безоплатну передачу їй квартири у спільну часткову власність, яку вона займає разом з дітьми. Задовольняючи позов [PERSON] про визнання за нею та її дітьми права спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передачі у власність громадян підлягають квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно п. 4 Положення\~ про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства\~ з питань житлово-комунального\~ господарства України\~ 16.12.2009 № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника. Стаття 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що приватизація\~ квартир (будинків) здійснюється\~ уповноваженими\~ на\~ це\~ органами,\~ створеними\~ місцевою\~ державною\~ адміністрацією, та органами місцевого\~ самоврядування,\~ державними\~ підприємствами,\~\~\~\~ організаціями,\~\~\~\~ установами,\~\~\~ у\~\~\~ повному\~ господарському\~\~\~ віданні\~\~ або\~\~ оперативному\~\~ управлінні\~\~ яких\~ знаходиться державний житловий фонд. Пунктом 13 Положення\~ передбачено, що приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Таким чином, відповідач не утворивши уповноважений орган приватизації, не може провести приватизацію квартири, яку займає позивачка, чим створив для неї перешкоди для реалізації її законного права - набуття у власність квартири шляхом її приватизації. Висновком №280/15.01.19 від 15.01.2019 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що квартира № 15 в житловому будинку № 1 по вул. Шкільній в с. Вільховець, Богуславського району Київської області, зведена (побудована) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного квартири на даний час дозволяє безпечно її експлуатувати. Експертним висновком протипожежного стану обєкту СПД «[PERSON]М.» підтверджено, що квартира № 15 в житловому будинку № 1 по вул. Шкільній в с. Вільховець Богуславського району Київської області, відповідає вимогам протипожежної безпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Пунктом першим частини другої ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 416 гривень 30 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved