Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що уклала з ним шлюб 25.11.1989 року, який було зареєстровано Стричавською сільрадою Великоберезнянського району Закарпатської області за записом № 15. У шлюбі в них народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. З 2012 року вона не проживає з відповідачем, не веде з ним спільне господарство, сини [PERSON] і Артем проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не турбувався про стан здоровя та матеріальне забезпечення її та своїх дітей, батьківських прав не виконував і не виконує, не бере участі у їх вихованні і утриманні, живе окремо своїм особистим життям, а в останні роки через зловживання спиртним жорстоко поводиться з дітьми, налаштовує їх проти себе, негативно впливає на їх поведінку. На їхні звернення змінити поведінку, працевлаштуватись, надавати допомогу своїй сімї та покинути зловживати спиртними напоями відповідач реагує вкрай агресивно, створює конфліктні ситуації, сварки та бійки, працевлаштуватись відмовляється, а грошові кошти, які надсилають його батьки, використовує виключно на придбання алкогольних напоїв. Вона з дітьми після смерті її матері, яка надавала їм посильну як матеріальну так і грошову допомогу, знаходяться у вкрай важкому матеріальному становищі, що й спонукало її звернутись до суду з даною позовною заявою. З огляду на зазначене, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зобовязати останнього сплачувати на її утримання та на утримання синів [PERSON] і Артема аліменти в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно на кожного, позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей та віднести судові витрати на його рахунок. У судовому засіданні позивачка відмовилася від позовних вимог в частині стягнення аліментів на неї і на дітей, а також в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дітей. Уточнений позов підтримала повністю з підстав, зазначених у ньому. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 25.11.1989 року Стричавською сільрадою Великоберезнянського району Закарпатської області за записом № 15 зареєстровано шлюб між сторонами. Спільне сімейне життя в них не склалося через постійні сварки, оскільки останні декілька років відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює і матеріальну допомогу сімї не надає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися і поновлювати такі вони не мають наміру, а тому їх шлюб існує тільки формально. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відтак їх шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved