Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до Подільського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом мотивуючи тим, що 05.03.2014 року [PERSON], керуючи тролейбусом № [NUMBER], по вул. Гетьмана,6 в м. Києві, порушив п.13.1 ПДР, оскільки не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну дистанцію до автомобілю «Хонда», д/з [NUMBER], під її керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказує, що в результаті вищезазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Хонда», д/з [NUMBER], який належить їй на праві власності. Вказує, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року третю особу - працівника КП «Київпастранс» [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що внаслідок вищезазначеної ДТП їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 11 038,90 грн., відповідно до експертизи, проведення ТОВ «Укравтоекспертиза-Стандарт», за проведення якої вона сплатила 700 гривень. Вказує, що з метою повного відшкодування завданої їй шкоди, внаслідок вищезазначеної ДТП, вона зверталась до відповідача, однак її лист-претензія залишився без виконання, в зв'язку чим вона змушена була звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з КП «Київпастранс» на її користь матеріальну шкоду всього в розмірі 11 738,90 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача у судовому засіданні 19.11.2014 року позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, однак у в судове засідання 10.12.2014 року не зявився (ст.192 ЦПК України), як вбачається з матеріалів справи, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву у якій просив проводити судовий розгляд у його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 05.03.2014 року [PERSON], керуючи тролейбусом № [NUMBER], по вул. Гетьмана,6 в м. Києві, порушив п.13.1 ПДР, оскільки не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну дистанцію до автомобілю «Хонда», д/з [NUMBER], під керуванням позивачки, внаслідок чого здійснив зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року (а.с.7) Крім того, в результаті вищезазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Хонда», д/з [NUMBER], який належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ440579 (а.с.8). Відповідно до вищезазначеної постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26.03.2014 року третю особу - [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, з метою визначення матеріального збитку, завданого внаслідок вищезазначеної ДТП, звернулась до ТОВ «Укравтоекспертиза-Стандарт», відповідно до звіту якого від 11.03.2014 року №С14-125 (а.с.9-25) вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Хонда», д/з [NUMBER] становить 11 038,90 грн. Крім того, слід зазначити, що за проведення вищезазначеного дослідження позивачка сплатила ТОВ «Укравтоекспертиза-Стандарт» 700 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №77 від 13.03.2014 року (а.с.38). Як вбачається з матеріалів справи позивачка з метою повного відшкодування завдану їй шкоду внаслідок вищезазначеної ДТП, вона зверталась до відповідача, однак останнім її лист-претензія від 24.04.2014 року №01-23/04-14 (а.с.43-44) залишилась без виконання. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1996 року. Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)» У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації». Судом встановлено, що в день скоєння ДТП третя особа [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс» і в судовому засіданні 19.11.2014 року представник відповідача дану обставину не заперечував. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що КП «Київпастранс» є особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну шкоду. В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з КП «Київпастранс» матеріальної шкоду всього в розмірі 11 738,90 грн. відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому пілягають задоволенню. В звязку з вищевикладеним, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.2) та витрати на правову допомогу в розмірі 259 гривень 84 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved