Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання повнолітнього сина [PERSON] 22.11.1998р. народження на час продовження ним навчання. В обґрунтування позову покликалась на те, що відповідач її колишній чоловік. Від шлюбу мають сина - [PERSON], який досягнув повноліття, але проживає з нею та перебуває на її утриманні. Син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання на першому курсі в Тернопільському національному технічному університеті ім. І.Пулюя. У зв'язку з навчанням син не має можливості влаштуватись на роботу. Вона повністю утримує сина та несе витрати на: оплату навчання, придбання учбової літератури, проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, харчування, одяг, духовний розвиток та ін. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що має таку можливість, оскільки працює у ТзОВ «[PERSON] Системз УА ГмбХ», де регулярно отримує зарплату, інших аліментних зобовязань не має. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що за навчання сина сплачує 7200 грн. на рік; за проживання в гуртожитку приблизно 4000 грн. на рік; щотижня на кишенькові витрати дає синові 250 грн., також витрачає кошти на приготування харчів, які син бере із собою, їдучи на навчання. Проживає вона з чоловіком, який працює. Але останній третину зарплати сплачує колишній дружині в рахунок аліментів на утримання дітей, а решту зарплати йде на погашення за договором кредиту, отриманого на придбання житла. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, що погодився нести витрати на оплату навчання сина та проживання в гуртожитку до 2020р. Зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, на якому наполягає позивачка, оскільки має на утриманні сина від другого шлюбу [PERSON] 02.12.2012р. народження, дружина не працює, здійснює догляд за дитиною, а тому він єдиним годувальником в сімї. Окрім цього на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку мати [PERSON] 22.01.1940р. народження, яка страждає на онкозахворювання та батько [PERSON] 25.12.1934р. народження, який переніс інсульт. Обоє потребують стороннього догляду та матеріальної допомоги. Він несе витрати на придбання ліків для батьків. Його щомісячна заробітна плата становить приблизно 5000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.ст. 198,199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони згідно із свідоцтвом про народження 1-СГ №081538 від 11.12.1998р. є батьками [PERSON] 22.11.1998р. народження. Відповідно до довідки №136 від 29.09.2016р. [PERSON] є студентом першого курсу Тернопільського національного університету ім. І.Пулюя, денного відділення та закінчує навчання в червні 2020р. З довідки №40 від 22.12.2016р., виданої даним Вузом, [PERSON] проживає в [INFO] (гуртожиток) без реєстрації. Ту обставину, що [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач визнає та не оспорює. З представленої відповідачем копії свідоцтва про народження Серії 1-СГ № 344144, в бачається, що останній є батьком [PERSON] 02.12.2012р. народження. Матірю дитини значиться [PERSON] Представленими відповідачем копіями паспортів громадян України та виписок з історій хвороби і медичних карт [PERSON] 22.01.1940р. народження та [PERSON] 25.12.1934р. народження підтверджується, що батьки відповідача є особами пенсійного віку, які страждають тяжкими захворюваннями. Відповідно до вимог ст.ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до цієї норми при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є фізично здорова людина працездатного віку, має постійне місце праці працює в ТзОВ «[PERSON] Системз УА ГмбХ», де регулярно отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої зі слів останнього становить 5000 грн.; має на утриманні малолітнього сина [PERSON] 02.12.2012р. народження; проживає разом з батьками похилого віку, яким допомагає матеріально. Однак, суд вважає, що наявність на утриманні малолітнього сина та батьків похилого віку не звільняє відповідача від обовязку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити частково, визначивши розмір щомісячно стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку. Аліменти стягувати починаючи з дати подачі позову - 11.01.2017р. і до завершення сином навчання, але не довше, як до досягнення ним 23-х річного віку, Окрім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: partial