Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд шлюб, зареєстрований 06 серпня 2002 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 299 між [PERSON] та [PERSON] розірвати, позивачці залишити шлюбне прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 06 серпня 2002 року між нею, [PERSON] та [PERSON], було зареєстровано шлюб Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 299. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинилися на початку 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності спільної мови подружжя у вирішенні сімейних питань. Перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, при цьому направила до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 06 серпня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області укладено шлюб, за актовим записом № 299, що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що в зв'язку з постійними суперечками, непорозуміннями подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися. Причинами розпаду сім'ї є конфлікт характерів, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на вирішення побутових проблем. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача за вимогою позивача необхідно залишити - «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що для найкращого забезпечення інтересів дитини, місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід залишити з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам кожного з них, у зв'язку з чим, позов фізичної особи [PERSON] до фізичної особи [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved