Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого посилалась на те, що 30.07.2011 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу вона придбала у [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,2500 га державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства , що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,2500 га серії ЯЛ № 063118 від 12 листопада 2010 року. Державні акти про право власності на земельні ділянки були нею зареєстровані у встановленому законом порядку, тому вона правомірно набула право власності на землю. Починаючи з жовтня 2011 року між нею та суміжним землевласником [PERSON] стали виникати спори стосовно порядку використання земельних ділянок, які перебувають у власності, оскільки відповідачка самовільно проклала на земельній ділянці межу у вигляді паркану, яка відмежовує значну частину земельної ділянки, що належить позивачці. Згідно геодезичного звіту - загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] , обчислена за результатами геодезичної зйомки складає 0,4641 га, із них : для ведення особистого господарства 0,2285 га; для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0, 2357 га. За заявою позивачки відділом Держкомзему у Синельниківському районі була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства і в акті від 05.12.2011 р. зазначено, що згідно кадастрових планів, які складено ПП « Велес» за результатами польових геодезичних робіт на земельній ділянці по [ADDRESS] видно, що в началі вулиці земельна ділянка має 36,60 м, а наприкінці значно звужується до 18,51 м. У гр. [PERSON], навпаки, земельна ділянка наприкінці городу розширюється. Крім того, в цьому акті зазначено, що позивачка користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2357 га, із чого позивачка зробила висновок про те, що відповідачка [PERSON] користується частиною належної їй земельної ділянки. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги . В уточненій позовній заяві позивачка зазначила, що на земельній ділянці [ADDRESS] , відповідно до розмірів , зазначених в державному акті серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року знаходяться будівлі та споруди будинку [ADDRESS], які належать відповідачу [PERSON], а саме : огорожа № 3, частина гаражу літ.Г-1, частина сараю літ. Б-1, частина фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1 Конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] , як зі східної , так і з західної сторони, має криволінійний контур, тоді як згідно державного акту на дану земельну ділянку конфігурація повинна становити рівні ( прямі ) лінії. Саме в таких розмірах і конфігурації повинні бути земельні ділянки, які належать їй на праві власності, згідно державних актів на землю та договору купівлі-продажу. Зазначила, що вона не має ніякого відношення до видачі державних актів на землю в 1996 році на ім'я [PERSON] , просила суд при вирішенні даного спору не враховувати припущення експертів стосовно помилки допущеної при проведенні топографо-геодезичної зйомки , яка передувала видачі державних актів в 2010 році. Просила суд постановити рішення на підставах, передбачених ст.125,126,152,158 Земельного кодексу України, яким усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] та зобов'язати відповідачку [PERSON] привести межі земельної ділянки у відповідності до державних актів на землю серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року та серії ЯЛ № 063118 від 12 листопада 2010 року; зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди шляхом зносу частини сараю літ.Б-1, гаражу літ.Г-1, частини фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1, огорожі № З; стягнути з відповідача судові витрати та витрати за проведення експертизи. В судовому засіданні позивачка [PERSON], її представники - адвокат [PERSON], представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали на підставах, які заявлені в позові , та просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали і просили відмовити в повному обсязі. Додатково суду пояснили, що спір виник із-за того, що відповідачка [PERSON] самовільно змінила розміри та конфігурацію земельних ділянок, збудувала нові споруди, а саме сарай літ.Б-1, гараж літ.Г-1, вбиральню літ.Ж-1, огорожу № З. Після виникнення спору вони намагалися відновити межі своїх земельних ділянок відповідно до державних актів на землю серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року та серії ЯЛ № 063118 від 12 листопада 2010 року шляхом встановлення меж згідно з державними актами. Те, що порушення права власності позивачки на землю сталося з вини відповідачки підтверджується тим, що межа, яку відновила позивачка на цей час - проходить по спорудам, які належать відповідачці [PERSON] Вже після того, як позивачка набула право власності на земельні ділянки по [ADDRESS] , в 2012 році, відповідачка узаконила свої споруди в виконкомі Луб'янської селищної ради та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке було видано з численними порушеннями. В судовому засіданні 24. 07.2014 р. позивачка надавала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке розташовано за адресою [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачці [PERSON] У зв'язку з тим, що уточнена позовна заява була подана після того, як суд розпочав судовий розгляд, а крім того, позивачкою були змінені як предмет, так і підстави позову - уточнена позовна заява на підставі ухвали суду від 24.07.2014 р. була повернута позивачу. Окремо позивачка та її представники зауважили, що в 2010 році, на момент складення землевпорядної документації для отримання попереднім власником [PERSON] державних актів про право власності на землю - був складений акт встановлення меж земельної ділянки, який був підписаний суміжним землекористувачем [PERSON], що свідчить про її згоду з розмірами та конфігурацією земельних ділянок по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON], відділу Держкомзему в Синельниківському районі Дніпропетровської області, Лубянської сільської ради про визнання державних актів серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку площею 0,2500 га для ведення особистого господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] та серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500га, виданий відділом Держкомзему у Синельниківському районі - недійсними ; скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]; усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] , шляхом зобов'язання [PERSON] відновити межі без накладок, звільнити самовільно зайняту площу, прибрати паркан, прибрати вкопані залізобетонні стовпи; стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. В обґрунтування позову відповідачка пояснила, що з моменту народження вона весь час проживала і проживає по теперішній час за адресою будинок [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на житлові будинки почали виготовляти у селах з 1986 року. У зв'язку з цим, на житловий будинок [ADDRESS] вона виготовила технічну документацію у 1987році, а свідоцтво на право власності отримала у 1989році. 23 лютого 1995 року рішенням IV сесії XXII скликання Луб'янської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровської області [PERSON] було передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства - 0,14 га за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] і її сусіди, [PERSON], які мешкали по [ADDRESS] почали приватизувати землю . Акти встановлення меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS], що відводились (передавалися) у власність, сусіди друг другу підписали без конфліктів, з врахуванням порядку користування, який склався між ними. Розміри земельних ділянок обмірювалися представниками Дніпропетровського інституту землеустрою , разом з сусідами [PERSON] , вони показували межі земельних ділянок. У серпні 1996 року [PERSON] та її сусіди [PERSON], отримали готові державні акти і справи по відведенню (передачі) земельної ділянки в приватну власність громадянинові. Згідно державного акту 1996 року на право власності на землю серія ДП СВ № 005424, [PERSON], належить земельна ділянка загальною площею 0,39 га, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,14га. за адресою: [ADDRESS]. Згідно державного акту 1996 року на право власності на землю серія ДП № 005423, [PERSON], належала земельна ділянка загальною площею 0,50 га, яка була йому передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,25га. за адресою: [ADDRESS]. Після смерті свого чоловіка [PERSON], [PERSON] 07 вересня 2007 року одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на спадкове майно, яке складається з: жилого будинку [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,50 га, що знаходиться в [ADDRESS] наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СВ № 005423, виданого Луб'янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в Книзі записів № 5223, на підставі рішення IV сесії XXII скликання Луб'янської сільської ради 23 лютого 1995 року . Для продажу житлового будинку [ADDRESS], треба було присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам. Але, приватне підприємство « Велес», замість визначення та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці [ADDRESS], виготовила громадянці [PERSON] нові державні акти на право власності на землю з невірними розмірами, які не співпадають з державним актом, який належав померлому, [PERSON] Доказом того, що існуючі межі не змінювались- є акт встановлення меж земельної ділянки [ADDRESS], в якому чітко прописано, що межі земельної ділянки закоординовано по існуючим огорожам та точкам повороту, які встановлювались при обмірі замовником , тобто [PERSON], межі та площа земельної ділянки не змінились. На прохання сусідки [PERSON] [PERSON] підписала акт встановлення меж земельної ділянки, оскільки сусідка повідомила, що межі і розміри земельної ділянки не змінюються, а візуально, виходячи із наданого плану земельної ділянки - ніякі зміни не вбачалися. До 30 липня 2011 року у [PERSON] з сусідами [PERSON], ніяких спорів за межу не було. 30 липня 2011 року, сусідка [PERSON] , продала свій житловий будинок [ADDRESS], громадянці [PERSON]. З серпня 2011 року нові сусіди [PERSON] почали претендувати на земельну ділянку [PERSON], а саме: спочатку словесно звинувачували її у самозахваті їхньої земельної ділянки, потім стали скаржитися в різні інстанції, внаслідок чого звернулися до суду. Ознайомившись з позовом і новими державними актами громадянки [PERSON], [PERSON] дізналася, що розміри ії земельної ділянки в нових державних актах - не відповідають розмірам старого державного акту на земельну ділянку [ADDRESS], який належав [PERSON] Згідно кадастрових планів, які складено ПП «Велес» за результатами польових геодезичних робіт на земельній ділянці по [ADDRESS] видно, що в началі вулиці земельна ділянка має 36,60м замість 36,10м., а наприкінці земельна ділянка має 23,04м., замість 23,0м. Для встановлення ситуації, яка виникла у земельному спорі, [PERSON] було замовлено геодезію у TOB «Унзембуд» від 07.06.2012року, з метою встановлення накладки на належну їй земельну ділянку. Організацією TOB «Регіональний земельний центр» було зроблено геодезію у вигляді ситуаційного плану на якому знято 3 суміжні ділянки. З ситуаційного плану М 1:500 за адресою [ADDRESS] вбачається, що межа земельної ділянки між [PERSON] і [PERSON] в районі будівлі сараю (сторона 28.28м) повинна проходити по існуючій огорожі (сітка рабиця). Згідно даних державного акту [PERSON] - межа ріже будівлю сараю та гаражу, а будівля туалету знаходиться на території земельної ділянки №9, але згідно плану БТІ будівля туалету, сараю і гаражу є власністю [PERSON] з 1998 року. З ситуаційного плану видно, що фактичне землекористування не відповідає державному акту відповідачки, на прикінці земельної ділянки на 4.01м. більше. Крім того, згідно державного акту серії ДП СВ № 005424 розмір земельної ділянки [PERSON] в кінці городу повинен бути 25м, а фактично 20.52м. Для вирішення вказаного спору мирним шляхом, сільською радою разом з ПП «Велес» 15 грудня 2011 року було відновлено межі без накладок. Також , [PERSON] було надано 10 сотих землі в кінці її городу. Таким чином , в користуванні відповідачки знаходиться 0,60га землі. Встановлені межі проіснували до квітня місяця 2012року, а в квітні відповідачка засадила свій город, 0,10га. вкінці городу і знову переставила межі, чим порушила попередню домовленість від 15 грудня 2011 року. Навесні 2012 року [PERSON] самовільно зайняла і використовує частину городу [PERSON] , а саме 446 кв.м. Знищили межові знаки, а саме: попиляли велику акацію та покорчували ряд пеньків від акації, які раніше були межею та огорожею, а також прибрали межовий камінь. 07травня 2012 року, [PERSON] на земельній ділянці [PERSON]закопала залізобетонні стовпи та натягла залізну сітку. Межовим знаком був залізобетонний стовп, який є закінченням паркану відповідачки і визначав межі земельних ділянок відповідно до порядку користування, який фактично склався між [PERSON] та [PERSON], паркан був встановлений ще до 2007 року [PERSON] Крім того [PERSON] зазначила, що видача ПП «Велес» [PERSON] нових державних актів на право власності на землю з невірними розмірами її земельної ділянки [ADDRESS], а потім відчуження цієї земельної ділянки [PERSON] привели до порушення законних прав та інтересів [PERSON] реалізувати її право на визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці [ADDRESS], яка перебуває у користуванні позивачки за зустрічним позовом понад 30 років. При виготовленні ПП « Велес» кадастрового плану для видачі державних актів на право приватної власності на землю для [PERSON] на них не були занесені межі вкраплених земель сторонніх землевласників і землекористувачів, а саме межі земельної ділянки, що належить [PERSON], що потягло за собою виготовлення державних актів з неправильними межами і розмірами. Також, позивачка в зустрічному позові посилалась на те, що необхідність визнання державних актів недійсними в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що державні акти на право власності на землю підлягали обов'язковій державній реєстрації і на їх підставі було зареєстровано право власності на землю за відповідачкою [PERSON] В обґрунтування своїх вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку [ADDRESS] посилалась на ст.27 п.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» В судовому засіданні відповідачка, вона ж позивачка за зустрічним позовом , проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі на підставах, які в ньому викладені. На підставі ухвали суду відповідач відділ Держкомзему в Синельниківському районі Дніпропетровської області був замінений на належного відповідача Управління Держземагентства в Синельниківському районі Дніпропетровської області . В судовому засіданні представник відповідача Управління Держземагенства в Синельниківському районі Дніпропетровської області просила суд вирішити спір відповідно до вимог діючого законодавства. Зазначила, що невідповідність меж та розмірів земельних ділянок, зазначених в державних актах про право власності на землю є підставою для визнання зазначених актів недійсними та відновлення меж земельних ділянок в натурі, відповідно до Інструкції про встановлення відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 3 , зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686, яка діє і на цей час. Представник відповідача Луб'янської сільської ради суду пояснила, що вона підтримує зустрічну позовну заяву; спір виник із-за зміни меж земельних ділянок між співвласниками, просила вирішити позовні вимоги відповідно до вимог закону. Також, суду пояснила, що сільська рада, як орган місцевого самоврядування неодноразово намагалася врегулювати спір між сторонами мирним шляхом, складався акт відновлення меж земельних ділянок, сільська рада була згодна надати [PERSON] ще земельну ділянку, але позивачка [PERSON] відмовилася від використання земельної ділянки згідно з актом про відновлення меж земельних ділянок. Оскільки представник працює на посаді голови сільської ради тривалий час, то їй відомо, що спорів стосовно порядку володіння земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] раніше не виникало. Представник третьої особи ПП « Велес» просив суд вирішити спір відповідно до вимог діючого законодавства. Конкретні обставини при яких був складений кадастровий план земельної ділянки - представник пояснити не зміг у зв'язку з давністю подій. Суд вислухав пояснення сторін, їх представників та інших осіб, яки приймали участь у справі, дослідив матеріали справи. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.08.2012 року серії САВ № 616614 , виданого на підставі рішення виконкому Луб'янської сільської ради від 25.07.2012 року взамін свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок , виданого 01.04.1989 року виконкомом Синельниківської міської ради ( а.с. 84, 85, т.1). Право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] в КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації 01.08.2012 року , реєстраційний номер 37271516 ( а.с.86 т.1). На підставі рішення IV сесії ХХІІ скликання Луб'янської сільської ради від 23.02.1995 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,39 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства -0,14 га , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 005425 ( а.с.78 т.1) . Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №5224. Переданню земельної ділянки у власність [PERSON] передували роботи по відведенню ( передачі) земельної ділянки, що підтверджується копією справи, яка знаходиться в матеріалах справи на а.с.79-82, т.1. Із державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СВ № 005423, виданого Луб'янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223 на ім'я [PERSON] вбачається, що [PERSON] була виділена на праві власності земельна ділянка за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СВ № 005423, виданого Луб'янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223, на підставі рішення IV сесії XXII скликання Луб'янської сільської ради 23 лютого 1995 року ( а.с.23 т.1). Суд робить висновок, що [PERSON] [PERSON] набули право власності на земельні ділянки відповідно до норм, яки регулювали земельні правовідносини станом 1995 рік, а саме відповідно до норм Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року N 562-XII, який було введено в дію з 15 березня 1991року, крім глави 5, яка вводиться в дію з 1 січня 1992 року , та Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року №15-92, який втратив чинність згідно із Законом України від 14 вересня 2006 року №139-V. Тобто , правомірно набули право власності на земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS]. 07 вересня 2007 року [PERSON] одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на спадкове майно, після смерті свого чоловіка [PERSON], яке складається з: жилого будинку [ADDRESS] ( а.с.10 т.1) . У зв'язку з необхідністю відчуження належного їй нерухомого майна [PERSON] звернулася до ПП « Велес» для отримання технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельну ділянку ( а.с.12-21 , 141-162 т.1). ПП « Велес» були виконані землевпорядні роботи та складений кадастровий план земельної ділянки ( а.с.21). Також, був складений акт встановлення меж земельної ділянки , який в тому числі, був підписаний суміжними з [PERSON] землекористувачами - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.20 т.1). На зазначеному кадастровому плані земельна ділянка має прямокутню конфігурацію . За наслідками землевпорядних робіт та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам [PERSON] були видані державні акти про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства площею 0,2500 га серії ЯЛ № 063118 від 12 листопада 2010 року , які розташовані за адресою [ADDRESS] ( а.с.5,6 т.1) 30 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені та нотаріально посвідчені договори купівлі- продажу земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,2500 га державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 063234 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства , що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,2500 га серії ЯЛ № 063118 від 12 листопада 2010 року ( а.с.129,130 т.1). Державні акти про право власності на земельні ділянки були нею зареєстровані відповідно до норм Земельного кодексу України № 2768-ІІІ ( а.с.5,6 т.1), тому вона правомірно набула право власності на землю. Після набуття [PERSON] права власності на земельні ділянки по [ADDRESS] між сторонами по справі виникли суперечності стосовно меж земельних ділянок. Ця обставина підтверджується рішеннями Луб'янської сільської ради від 10.11.2011 року ( а.с.10,11 т.1); актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.12.2011 р. ( а..9 т.1); актом обстеження від 21.09.2012 р. ( а.с.90 т.1) складеним комісією сільської ради; актом обстеження земельної ділянки [PERSON] від 24.11.2012 р., в якому зазначено, що [PERSON] були пошкоджені межові знаки ( а.с.103 т.1). У зв'язку з неможливістю вирішити спір в позасудовому порядку в липні 2012 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на земельні ділянки. В ході судового розгляду сторонами було заявлено клопотання про проведення судово- технічної експертизи. Зазначене клопотання було судом задоволено і на підставі ухвали суду експертами Дніпропетровського науково- дослідницького інституту судових експертиз був наданий висновок №3068-13 комісійної судової земельної- технічної експертизи , складений 14.05.2014 року. Комісійною судовою земельною- технічною експертизою №3068-від 14.05.2014 року встановлена невідповідність , як розмірів ( довжини, ширини, конфігурації) земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] зазначеним в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав [PERSON]; державному акту серія ДП СВ №005424 від 17.07.1996 року, який належить [PERSON] - параметрам, зазначеним в державному акті серія ЯЛ №063234 від 12.11.2010 року та державному акті серія ЯЛ №063118 від 12.11.2010 року, які належать [PERSON] ( а.с.146 т.2). Розміри земельної ділянки [ADDRESS] (довжина, ширина та конфігурація) зазначені в державному акті ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав [PERSON] не відповідають розмірам (довжині, ширині та конфігурації) зазначеним в державному акті серія ЯЛ №063234, кадастровий номер 1224883000:02:001:0029 від 12.11.2010 року, який належав [PERSON] ( а.с.146 т.2). Конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] як зі східної сторони так і західної сторони має криволінійний контур тоді як згідно державного акту на дану земельну ділянку конфігурація земельної ділянки повинна становити рівні (прямі) лінії ( а.с.147 т.2). Конфігурація земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS], відображена в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав [PERSON]; державному акту серія ДП СВ №005424 від 17.07.1996 року, який належить [PERSON] - при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки [ADDRESS] і складенні державного акту серія ЯЛ №063234, кадастровий номер 1224883000:02:001:0029 від 12.11.2010 року, який належав [PERSON] не була збережена ( а.с.147 т.2). По третьому питанню поставленому на вирішення експертів зроблений висновок , що на земельній ділянці [ADDRESS], власником якої є [PERSON], відповідно до розмірів земельних ділянок зазначених в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 , виданих відділом Держкомзему у Синельниківському районі знаходяться споруди та будівлі будинку [ADDRESS] , які належать [PERSON] , а саме: огорожа, №3, частина гаражу літ. Г-1 , частина сараю літ.Б-1, частина фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1 . Згідно наданих на дослідження матеріалів справи т.1 арк.88, сарай літ.Б-1 та гараж літ. Г-1 шириною 4,41 м. були побудовані в 1998 році на місті літньої кухні літ.Б-1. З цього приводу експертами надана рекомендація звернутися до управління ДЗК Синельниківського району Дніпропетровської області з метою перевірки даних координат і для вирішення питання , щодо правильності встановлення координат між земельними ділянками [ADDRESS],[ADDRESS] , а саме чому дана межа проходить таким чином, що частина сараю літ.Б-1 та гаражу літ.Г-1 власника домоволодіння [ADDRESS] розташована на території земельної ділянки власника домоволодіння[ADDRESS] ( а.с.144 т.2). Позивач [PERSON] та її представники заперечували проти висновків комісійної експертизи, оскільки вважають , що вони зроблені на підставі припущень. Судові експерти Крамар Н.О. та Шаповал К.П. підтримали свої висновки в судовому засіданні та надали роз'яснення щодо питань, які були не зрозумілі стороні позивача. Крім того надали уточнення щодо арифметичних помилок, допущених в висновках експертизи. Вирішуючи спір , який виник між сторонами суд враховує те, що спірні правовідносини виникли в липні 2011 року , після набуття [PERSON] права власності на земельні ділянки, які розташовані по [ADDRESS]. З 01 січня 2002 р. набрав чинності Земельний Кодекс України . Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (з 01 січня 2002 року) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи права користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки ( п. 7 розд. Х «Перехідні положення» ЗК), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Крім того, у ст. 126 Земельного Кодексу України, чинного на час видачі державних актів, передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку , на момент видачі державних актів серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 від 12.11.2010 р., тобто в 2010 році регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року №43 ( Інструкція втратила чинність 23.08.2013 року) на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 від 03.07.2013) . Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 цієї Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам всіх видів проводиться після перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка та затвердженим в установленому законом порядку відведення цієї ділянки. Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Пунктом 2.1 .Інструкції передбачено, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи, встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Згідно з пунктом 2.3. зазначеної Інструкції - межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. При проведенні землевпорядних робіт для оформлення державних актів на землю на ім'я [PERSON] - не були виконані вимоги Інструкції від 04 травня 1999 року щодо відновлення меж земельних ділянок з закріпленням межовими знаками встановленого зразка, не виконані вимоги ст. 55 Закону України « Про землеустрій» , якою передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Порядок встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок передбачений Інструкцією про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка була затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 3 , зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 , тобто на момент проведення землевпорядних робіт щодо земельних ділянок [ADDRESS]- була чинною і підлягала виконанню землевпорядною організацією . Як встановлено судом, і підтверджується матеріалами справи - межі земельної ділянки [ADDRESS], які були визначені кадастровим планом до державних актів серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 від 12.11.2010 р. не відповідають порядку користування , який фактично склався між власниками земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , та межовим знакам, які були встановлені [PERSON] та [PERSON], відповідно до фактичного користування землею. Зазначений висновок суду підтверджується висновками комісійної судової земельної- технічної експертизи №3068-від 14.05.2014 року ( с.131-151 т.2), актами та рішеннями Луб'янської сільської ради прийнятими та складеними за наслідками звернень сторін. Оскільки межі земельних ділянок [ADDRESS] та[ADDRESS] не були визначені землевпорядниками межовими знаками встановленого зразка, відповідно до Інструкції - це призвело до фактичної помилки щодо розміру та конфігурації земельної ділянки [ADDRESS], яка відображена в технічній документації із землеустрою , та в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 від 12.11.2010 р. на ім'я [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їм земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними державних актів серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 від 12.11.2010 р. та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки [ADDRESS] за [PERSON], на підставах , передбачених ст.27 Закону України « Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», оскільки встановлено, що державні акти були оформлені в порушення процедури, передбаченої інструкцією і порушують права власника іншої земельної ділянки, а саме [PERSON] Висновок суду щодо відмови в задоволенні первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову , в частині усунення перешкод у здійсненні права власності на землю обґрунтований наступними підставами: Згідно з ч.1 ст. 79-1 ЗК України, яка введена в дію з 01.01.2013 року на підставі Закону №3613-VI - формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно з ч.2. ст. 79-1 ЗК України - формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. ( ч.3,4,5,6 . ст. 79-1 ЗК України). Частиною 7 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру ( частина 8 ст. 79-1 ЗК України). Відповідно до ч.12 статті 79-1 ЗК України- межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за проектами землеустрою із впорядкування існуючих землеволодінь. Крім того суд враховує те, що згідно з п.2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України « Про державний земельний кадастр» (Закон №3613-VI від 07.07.2011 р.) - земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Із наведених норм Земельного кодексу України та Закону України « Про державний земельний кадастр» можливо зробити висновки, що земельна ділянка [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] - вважається сформованою. Однак, для внесення відомостей стосовно зазначеної земельної ділянки до державного земельного кадастру та їх державної реєстрації - необхідно виготовити технічну документацію с землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки. Крім того, суд приходить до висновку , що земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] , які належать [PERSON], також, з огляду на приписи ст. 79-1 ЗК України- вважаються сформованими З урахуванням того, що суд задовольнив позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним державних актів на землю серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ № 063118 від 12.11.2010 р. та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки [ADDRESS] за [PERSON], позивачці [PERSON], необхідно встановити ( відновити ) межі земельних ділянок , які розташовані за адресою [ADDRESS]. Порядок встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок визначається Інструкцією про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками , затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 3 , зар. в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 , розділом IV. « Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)»: Так згідно з п.п. 4.1. зазначеної Інструкції - відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Пунктом 4.2. передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин ( п.п.4.3; 4.4 Інструкції про встановлення відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Ці положення Інструкції відповідають нормі, яка закріплена в статті 107 ЗК України « Відновлення меж». Таким чином , суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] - заявлені сторонами передчасно. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що при встановленні меж земельних ділянок [ADDRESS] була порушена процедура , передбачена Інструкцією і без відновлення меж земельних ділянок та виготовлення технічної документації із землеустрою неможливо відновити права та прийняти рішення, яке б відповідало інтересам сторін у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial