Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 у справі № 711/980/16-ц стягнуто із [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.02.2016 року. 23.03.2018 року з метою виконання судового рішення про стягнення аліментів, нею (позивачкою) подано виконавчий лист до Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. Придніпровським ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 57437292 від 19.10.2018 року. 22.01.2019 року нею отримано інформацію від Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про те, що, відповідно до поданої відповідачем декларації від 10.10.2018 року, ним було зареєстровано дохід в розмірі 896687 грн. 83 коп. від здійснення підприємницької діяльності. 05.02.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір про сплату аліментів на дитину посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. за №204, відповідно до якого вони (сторони) дійшли згоди, що гр. [PERSON] буде сплачувати щомісячно на утримання сина гр. [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) доларів США, що на дату укладення даного договору еквівалентно 8226 грн., виходячи з курсу Національного Банку України на день укладення договору. Також вказує, що дія договору про сплату аліментів на дитину, який укладено 05.02.2019 року закінчується 05.02.2020 року, і вона (позивачка) має побоювання, що враховуючи відсутність належного контакту між сторонами відповідач буде сплачувати аліменти у розмірі згідно виконавчого листа, при чому можливо приховуватиме свій справжній дохід з метою зменшення суми. А тому, просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року по справі № 711/980/16-ц, та стягувати з [PERSON] на її - [PERSON] користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.07.2020 року представником позивачки [PERSON] - адвокатом Крушельницькою М.Р. до суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій остання просить змінити спосіб стягнення присуджених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року по справі №711/980/16-ц аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягувати із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ), аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] та її представник - адвокат Крушельницька М.Р. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, змінити спосіб стягнення присуджених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року по справі №711/980/16-ц аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Антонюк І.А. позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти зміни способу стягнення аліментів присуджених [PERSON] рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року з ј частини його заробітку на тверду грошову суму в розмірі 2500 грн. щомісячно та 500 грн. на картковий рахунок сина - [PERSON] . Також просила врахувати, що відповідач немає можливості сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі, про який просить позивачка. До того ж, самою позивачкою не доведено належними та допустимими доказами такого фінансового стану відповідача, який би давав останньому можливість сплачувати аліменти в розмірі 10000 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника - адвоката Крушельницької М.Р., пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Антонюк І.А., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , батьком якого є відповідач. Неповнолітній - [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою по справі - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Також в судовому засіданні встановлено, що на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із батька дитини - [PERSON] на користь [PERSON] рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення сином повноліття. На виконання вказаного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси 10.10.2016 року був виданий виконавчий лист №711/980/16-ц (а.с. 6). Також в судовому засіданні встановлено, що 05.02.2019 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір №204 про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я., відповідно до умов якого сторони дійшли згоди, що гр. [PERSON] буде сплачувати щомісячно на утримання сина - [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) доларів США, що на дату укладення даного договору еквівалентно 8226 грн., виходячи з курсу Національного Банку України на день укладення договору. Термін дії вказаного договору складає один рік, тобто до 05.02.2020 року (а.с. 8). На даний час термін вищевказаного договору закінчився 05.02.2020 року. В зв`язку з чим позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вважаючи, що розмір аліментів, визначений відповідачу до сплати рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року є недостатнім для забезпечення належного рівня життя, достатнього для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа № 6-143цс13) та в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року (справа №459/2181/17). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року - 2218 грн., з 01 липня - 2318 грн., а з 01.12.2020 року буде становити 2395 грн. Відповідно мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) з 01.01.2020 року складає - 1109 грн., з 01.07.2020 року - 1159 грн., а з 01.12.2010 року буде складати - 1197 грн. 50 коп. В даному випадку судом враховуються вік відповідача, стан його здоров`я, працездатність, відсутність інших утриманців, а також матеріальний стан відповідача. Як вбачається із довідки про доходи №2907/2020-07 від 29.07.2020 року, виданої ТзОВ «АЙТІКЕЙ ЮКПЕЙН», відповідач [PERSON] з 01.04.2019 року працює на посаді діловода вказаного товариства і його заробітна плата з 01.01.2020 року складає 12600 грн., а з відрахуванням податків - 10143 грн.; з червня 2020 року - 12742 грн. 08 коп., а з відрахуванням податків - 10257 грн. 38 коп. (а.с. 53). За таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн. При цьому, суд також враховує і той факт, що відповідач (в особі представника) визнав позовні вимоги та не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2016 року з ј частини його заробітку на тверду грошову сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно та по 500 грн. безпосередньо на картковий рахунок сина - [PERSON] . А тому, з урахуванням вимог статей 182, 184 СК України, обставин встановлених під час судового розгляду, розміру прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та зміну способу стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 23.03.2016 року на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в тому розмірі про який просить позивачка, а саме в розмірі 10000 грн., оскільки в судовому засіданні позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, такого майнового стану відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Щодо доводів позивачки та її представника про те, що відповідач мав змогу протягом 2019 року та в січні 2020 року сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, а саме по 8226 грн., як це було передбачено Договором про сплату аліментів від 05.02.2019 року, а тому останній відповідно має змогу сплачувати аліменти і в більшій сумі, а саме по 10000 грн. щомісячно, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач дійсно брав на себе такі зобов`язання згідно Договору від 05.02.2019 року строком на один рік та відповідно сплачував аліменти в такому розмірі. При цьому відповідач за три квартали 2018 року отримав доходи в сумі 896687 грн. 83 коп. і відповідно мав можливість сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Строк дії вказаного договору закінчився 05.02.2020 року. На даний час відповідач отримує доходи - заробітну плату в розмірі 12742 грн. 08 коп., а з відрахуванням податків - 10257 грн. 38 коп. Доказів наявності у відповідача на даний час інших доходів, які б давали йому можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначає суд, позивачкою суду не надано. Тому, відповідно і підстав для стягнення аліментів в більшій сумі немає. А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку визначеному ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповіадча на користь держави. Крім того, суд вважає за необхідне відкликати з виконання виконавчий лист № 711/980/16-ц, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 10.10.2018 року, про стягнення з [PERSON] на користь позивачки - [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial