Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі, окрім неї, зареєстрований, але не проживає [PERSON] . Про реєстрацію відповідача в квартирі дізналася під час збору довідок для оформлення соціальної допомоги. На момент укладення договору купівлі-продажу, згідно довідки, що зберігається в нотаріуса, в квартирі ніхто не був зареєстрований. В сусідній квартирі під №3 проживав батько відповідача, який придбав дану квартиру в 2003 році та прописав у ній сина. Вона останній раз бачила відповідача в 2013-2014 рр., коли помер батько останнього. Відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі та на даний час місце його перебування невідоме. Реєстрація [PERSON] у належній їй квартирі порушує її право володіння та користування належною їй власністю, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні повідомили, що позивачку знають багато років і відповідач ніколи не проживав в її квартирі. В сусідній квартирі під №3 проживав батько відповідача, який зареєстрував сина в своїй квартирі, однак при реєстрації виникла помилка і [PERSON] зареєстрували в квартирі позивачки. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 березня 1998 року [PERSON] належить однокімнатна жила квартира [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П18476 від 24.09.2020 у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] з 17 листопада 1998 року та [PERSON] з 19 травня 2016 року (а.с.5). Згідно Домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у кв. [ADDRESS] , у вказаній квартирі відповідач приписаний не був (а.с.10-12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів справи та показів свідків установлено, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживав з моменту реєстрації, яка відбулася 19 травня 2016 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.5 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм матеріального права суд дійшов висновку, що оскільки відповідач з моменту реєстрації 19 травня 2016 року, не проживав у квартирі, що належить позивачці на праві власності, тобто понад три роки не використовує сервітут, його реєстрація перешкоджає позивачці у повній мірі володіти та користуватися належним їй нерухомим майном, тому суд убачає всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Враховуючи, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору (а.с. 4), з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved