Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Згідно свідоцтва про смерть позивачка померла 26.01.2014 року. Від [PERSON], яка є правонаступником [PERSON], до суду надійшла нова редакція позовної заяви, із заявленням вимог від [PERSON] до [PERSON] ,в якій посилаються на те, що [INFO] померла її матір. Стверджує, що являється єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] 14 листопада 1980 року між [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому 13 квітня 2006 року розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці. Під час шлюбу, її мати [PERSON] з [PERSON] 23 лютого 2005 року уклали договір довічного утримання (догляду), відповідно до п.1 якого [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність квартиру [ADDRESS] на умовах цього договору, взамін чого вона зобов»язувалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. 02.03.2005 року договір довічного утримання був зареєстрований у Чернівецькому ОБТІ під порядковим номером 9991265. Свої зобов»язання за даним договором її мати виконувала добросовісно та своєчасно. [INFO] [PERSON] померла. Мати поховала її за власні кошти. Підтвердженням цього є наявні в матеріалах цивільної справи копії свідоцтва про поховання від 07.05.2011 року, оплачених квитанцій по рахункам-замовленням №701488 та №003501 МКП «Спецкомбінату». Підтвердженням того, що спірна квартира набута [PERSON] на підставі договору довічного утримання та була її приватною власністю є також обставини, які встановлені рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.04.2006 року, відповідно до якого з лютого 1999 року [PERSON]з відповідачем не підтримували стосунків, не вели спільного господарства. Надалі, в період з 12.12.2003 року по 08.01.2013 року [PERSON] працювала в ПП ВКФ «Кераміка Буковини». Дане підприємство розташоване по вул. Білоруській,10 в м.Чернівці. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати визнати квартиру [ADDRESS] житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 29,70 кв.м. особистою приватною власністю [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що також доглядав за [PERSON] та направляв колишній дружині [PERSON] кошти , для догляду за [PERSON] У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підвердили факт, що [PERSON] самостійно здійснювала догляд за [PERSON], її колишній чоловік (відповідач по справі) не проживав разом з [PERSON] і ніяким чином не брав участь у догляді за [PERSON] Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); -ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.04.2006 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яке набрало законної сили /а.с.9-10/; - Свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/; - Договір довічного утримання від 23.02.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідно до п.1 якого [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність квартиру [ADDRESS] на умовах цього договору, взамін чого вона зобов»язувалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. /а.с.12-13/; - Свідоцтво про смерть [PERSON] та про її поховання /а.с.14-15/; - Рахунок замовлення МКП «Спецкомбінат», згідно якого [PERSON] оплатила вартість необхідних речей для поховання [PERSON] /а.с.16-17/; - Договір- замовлення №287 на організацію та проведення поховання від [INFO]. відповідно до якого [PERSON] оплатила організацію та проведення поховання [PERSON] /а.с.18/; - Технічний паспорт на спірну квартиру /а.с.19-21/; - Витяг про реєстрацію права власності на кв. [ADDRESS], згідно якого, спірна квартира на підставі договору довічного утримання належить [PERSON]/а.с.41,74/; - Відповідь нотаріуса [PERSON] , про те, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] являється [PERSON]./а.с.72/. На підставі досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, судом встановлено, що померла [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] у відповідності до умов договору довічного утримання. Згідно витягу про реєстрацію права власності на кв. [ADDRESS] спірна квартира на підставі договору довічного утримання належить [PERSON], що підтверджує належне виконання зі сторони [PERSON] умов договору. Твердження відповідача, про те що він також приймав участь у догляді за [PERSON] спростовуються його ж свідченнями у судому засіданні, згідно яких він з 1995 року по 2006 рік перебував за кордоном . Факт надіслання 37 тисяч євро відповідачем на рахунок [PERSON] на наступний день після укладення договору довічного утримання не є належним доказом про участь його у догляді за [PERSON], оскільки доказів отримання даних коштів суду не надано. Із наданої копії про перерахунок коштів /а.с.81/ не можливо встановити достовірність перерахунку даних коштів і суть документа взагалі. С удом встановлено, що [PERSON] за попреедньою домовленістю уклала договір довічного утримання з [PERSON] При цьому умови договору з свого боку виконувала самостійно. Відповідач не брав участі в укладенні цього договору, а також у виконанні його умов. [PERSON] набула право власності на спірну квартиру самостійно, в той період часу ,коли її чоловік протягом багатьох років перебував за кордоном і їхній шлюб носив формальний характер. що підтверджується фактом розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 2006 році. Згідно ч.6 ст. 27 СК України - суд може визнати особистою приватною власністю дружини , чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Факт припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні було встановлено. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи доведення належного догляду [PERSON] за [PERSON], суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved