Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], поскільки батько дитини не проживає разом із сім»єю жодного дня, в зареєстрованому шлюбі вони не перебували, відповідач бачив дитини два рази, коли зустрічав з пологового будинку і ще один раз, коди дитині було три місяці, не виконує своїх батьківських обов»язків, не займається вихованням дитини та не утримує її, аліменти не сплачує, а тому вирішила звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання жодного разу не з»явився, шляхом електронної форми звернення громадян направив до суду листа, в якому зазначив, що категорично не згоден з позицією матері дитини, та просив суд розглянути справу за участю його матері [PERSON] як представника на підставі довіреності. В судове засідання, призначене на 22.06.2017 року [PERSON] не з»явилась, проте 19.06.2017 року в канцелярії суду зареєструвала письмову позицію щодо позову та долучила копію довіреності, завіреної в м.Сургут Ханти-Мансійського автономного округу -Югри Російської Федерації від 10.02.2016 року, відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником у усіх компетентних органах по питанню зняття його з реєстраційного обліку в Україні. Зазначена довіреність не відповідає вимогам ст.ст.42,44 ЦПК України, а тому [PERSON] не має повноважень представника в даному судового розгляді. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, покази свідка, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Після народження дитини, відповідач почав проживати окремо, бачив дмитину двічи: коли зустрічав з пологового будинку і ще один раз, коди дитині було три місяці, самоусунувся від утримання та виховання сина, жодного разу не поцікавиться станом його здоров'я, жодним чином не виявляв щодо дитини батьківської уваги та турботи. Всі питання щодо виховання сина позивачка вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача [PERSON]. Зазначені вище обставини були встановлені судом та підтверджені в ході судового розгляду позицією органу опіки та піклування та показами свідка [PERSON] Витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини № 03 від 01.03.2016 року [PERSON] було дозволено реєстрацію місця проживання її малолітнього сина [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], без згоди батька [PERSON] (а.с.18). Згідно Довідки ОСББ «На Радянській» №101 від 01 вересня 2016 року яка видана [PERSON] про те, що її син [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на знаходиться на утриманні матері (а.с.6). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом, також, з'ясовано, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, так згідно довідки-розрахунку №522/1 від 09.06.2017 року виданої державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Бойко Т.О. заборгованість по аліментам, згідно виконавчого листа №2/381/454 від 06.04.2016 року виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 26.02.2016 року по 31.05.2017 року складає 12 863,82 грн. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №06-23/1099 від 16.03.2017 р., врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №50 від 15.03.2017 року, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.23-24). В судовому засіданні встановлено, що всі зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можливо розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомо нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved