Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], на тверду грошову суму 750,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що відповідач на даний час сплачує аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 13 березня 2012 року у справі № 2026/185/2012 за її позовом про збільшення розміру аліментів. До травня 2013 року відповідач працював на ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» та сплачував аліментів у встановленому розмірі, який складав від 700 грн. до 900 грн. На даний час відповідач не має постійного заробітку, тому позивач вважає за необхідне встановити аліменти у твердій грошовій сумі 750,00 грн., змінивши таким чином вид аліментів, стягуваних за рішенням суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, пояснила, що в даний час вона працює, але її доходу та отримуваних аліментів не вистачає для забезпечення потреб дитини. Відповідач нічим більше не допомагає, хоча отримує дохід від неофіційної роботи - виготовлення меблів, яку він виконує вдома. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про зміну розміру аліментів не визнав з тих підстав, що протягом 2013-2014 років сплачував на користь позивачки аліменти з заробітної плати за постійним місцем роботи - ТОВ «ХАСК-ФЛЕКС». В червні 2014 року він змінив місце роботи та працює в даний час в ТОВ «Консалтингова компанія «Група РОСТ» на посаді інженера-технолога, де отримує заробітну п,лату та має змогу сплачувати з неї аліменти у частці, визначеній рішенням суду у 2012 році. Також відповідач заперечував те, що отримує неофіційні доходи окрім зарплати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази, суд встановив наступне. За рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 27 квітня 2010 року з [PERSON] стягувалися на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Іншим рішенням цього ж суду від 13 березня 2012 року у справі № 2026/185/2012 за позовом [PERSON] було збільшено розмір аліментів, які стягуються [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], за рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 27 квітня 2010 року, з 400,00 грн. щомісяця до 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення набрало чинності та було пред'явлено до виконання, про що свідчить довідка з ПАТ Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» від 19 червня 2014 року про проведення утримання з заробітної плати [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини в період до квітня 2013 року включно. Утримання аліменти були припинені в зв'язку зі звільненням відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловлені у справ № 6-143цс13, та є обов'язковими для всіх судів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, обґрунтовуючи свою вимого про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, [PERSON] стверджувала про відсутність у відповідача постійного заробітку та отримання ним доходів від неофіційної трудової діяльності. Але належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивачка суду не надала. З іншого боку, з наданих відповідачем довідок про прибутки вбачається, що з вересня 2013 року і до червня 2014 року він працював ТОВ «ХАСК-ФЛЕКС» та отримував заробітну плату, з якої проводилось утримання аліментів, а в червні 2014 року він працевлаштувався на постійній основі в ТОВ «Консалтингова компанія «Група РОСТ», де також отримує заробітну плату. За таких умов, суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13 березня 2012 року у справі № 2026/185/2012, шляхом зміни способу їх присудження, тому відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed