Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] був її колишнім чоловіком та 07.07.2006 року за її згоди зареєструвався в кімнаті [ADDRESS]. За рішенням суду від 28.09.2011 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач повідомив їй, що проживає з іншою жінкою та не в змозі приїхати до м.Дніпропетровська для зняття з реєстрації. З цього часу місцезнаходження відповідача їй не відомо, останній за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги за квартиру не оплачує. В зв'язку з цим, вона вимушена оплачувати останні за нього. На підставі викладеного, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Від третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомлень про вступ до участі у справі у відповідності до ч.3 ст.36 ЦПК України не надходило. З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру №048 позивачка вселилась в кімнату [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] останнього за згодою позивачки було зареєстровано в спірній кімнаті 07.07.2006 року. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Як зазначила позивачка в своєму позові, після розірвання шлюбу відповідач в кімнаті не проживає, з реєстрації самостійно не знявся. Вказане також підтверджується актом від 27.11.2013 року, щодо не проживання відповідача в спірній кімнаті з листопада 2011 року, відсутності особистих речей останнього. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки відповідач не проживає в спірній кімнаті з листопада 2011 року по теперішній час, фактично вибув на постійне проживання за іншою адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. Разом з тим, в частині зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою в задоволенні позову слід відмовити, оскільки рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням є передбаченою законом, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial