Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить витребувати із чужого незаконного володіння у [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] на повернути її позивачці, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина двокімнатна квартира, розташована за адресою [ADDRESS], яка належала [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності у зв»язку з приватизацією. [INFO] року [PERSON] помер. Його дружина, [PERSON], прийнята спадкове майно ? частини квартири , що підтверджується свідоцтвом про право власності на ? частину спадкового майна і стала власником всієї квартири. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки. Вона є єдиною спадкоємицею майна після смерті матері [PERSON], тому звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у 2005 році та у зв»язку з тяжким матеріальним становищем у 2005 році не отримала свідоцтва про право на спадщину, а звернулась за його отриманням лише у 2011 році. Для оформлення спадщини потрібна була оцінка вартості квартири, у зв»язку з чим вона звернулась до КП «БТІ», оплативши послуги в сумі 101,20 грн. та узгодивши дату з техніком. У встановлену дату вона звернулась до ЛКП «БТІ», де її повідомили проте, що спадкова квартиру вже переоформлена на іншу особу. З цього приводу вона звернулась з заявою про скоєння злочину до прокуратури м. Лисичанська, яка була передана до органів міліції. Було порушено кримінальну справу, яка розглядалась Лисичанським міським судом та по відношенню до [PERSON], [PERSON], [PERSON] винесено обвинувальний вирок за статтями Кримінального кодексу України , який набрав чинності 12.11.2014 року. Вироком суду було встановлено, що квартира, за адресою [ADDRESS] , яка їй належала, стала об»єктом шахрайства з боку звинуваченого [PERSON] , та інших осіб, відносно яких справа призупинена у зв»язку з тим, що вони оголошені у розшук. Вироком суду було встановлено, що квартира [ADDRESS] була оформлена на [PERSON], яка була введена в оману з приводу належності об»єкта нерухомості, в порядку спадкування, на підставі підробленого рішення Сєвєродонецького міського суду від 20.07.2011 року № 2/895/11 . У подальшому [PERSON] звернулась до ЛКП «БТІ» про за реєстрацією за нею права власності на спірну квартиру, а коли ЛКП «БТІ» було зареєстровано її право на квартиру, [PERSON] та інші особи отримали можливість розпоряджатися цією квартирою , позбавивши позивачку спадкового майна. У подальшому квартиру 22.08. 2011 року було продано [PERSON], уклавши договір купівлі-продажу квартири , посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1030. Продаж квартири вчинено за 38тис. грн.. , а відповідно до висновку № 1543/23 будівельно-технічної експертизи від 20.08.2012 року ринкова ( дійсна ) вартість квартири станом на 17.08.2011 року складала 77 703грн., чим спричинено значну шкоду позивачці на вказану суму. Таким чином було встановлено, що позивачка незаконно була позбавлена спадкового майна, яке вона мала отримати після смерті матері [PERSON] Тому просила задовольнити позовні вимоги. У судове засіданні позивачка та її представник [PERSON] не з»явились, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, справу розглядати без їх участі, про що подали до суду заяву. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідачка [PERSON] у судове засіданні не з«явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки та представника позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з«явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Суд досліджує надані докази: копія паспорту позивачки, копія договору купівлі-продажу квартири, копія вироку Лисичанського міського суду від 08.07.2014 року, копія смерті [PERSON], копія квитанції, копія свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1998 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія свідоцтва про одруження, копія свіотцва про право на спадщину за законом, копія витягу з реєстрації прав власності на нерухоме майно, копія свідоцтва про народження, копія довідок відділу ДРАЦС, копія технічного паспорту на квартиру, копія домової книги. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі , розпоряджається своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Відповідно ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.. 1212 ч.1 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава , на якій воно було придбано , згодом відпала. Відповідно до ст.1213 ч.1 ЦК України набувач зобов»язаний повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте в натурі. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить с спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача . Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови Пленуму № 5 власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно не з їхньої волі. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва № 8921 про право власності на житло від 05.03.1998 року, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї- [PERSON] дружині ( а.с.32) Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1966 року, актовий запис № 794 (а.с. 34). [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 1024. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що 03.03.2004 року спадкоємицею мана [PERSON], померлого [INFO] року є його дружина [PERSON] ( а.с. 35). Право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 3240727 від 01.04.2004 року , реєстраційний номер 4441154 ( а.с.36). [PERSON] померла [INFO] року , актовий запис № 0206 ( а.с. 29, 33). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON]( у подальшому прізвища мінялись у зв»язку з реєстраціями шлюбу) , народженої [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.38-40). Виходячи з вищезазначеного судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], спадкова квартирі неправомірно вибула з її власності, що підтверджено вироком Лисичанського міського суду від 08 липня 2014 року , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підстави вищезазначеного,

Outcome: approved