Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка в заяві вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 25.06.2014 року. Від даного шлюбу в них народилися три дочки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання 3-х неповнолітніх дітей в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. У 2009 році відповідач покинув сім'ю і з того часу не бере ніякої участі у вихованні та утриманні дітей, навіть незважаючи на існування рішення суду про стягнення аліментів. Їхні діти постійно хворіють, неодноразово перебували на стаціонарному лікуванні. Так, в червні-липні 2014 року дочка [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Долинській районній дитячій лікарні, обласній дитячій лікарні, а також проходила обстеження в медичному центрі ПП «Пріма МЕД», лікувалася амбулаторно. На медикаменти та обстеження дочки вона витратила 2028,00 грн. Крім того, в грудні 2013 року та червні 2014 року дочка [PERSON] проходила лікування в офтальмологічному дитячому спеціалізованому лікувально-діагностичному кабінеті «Візус-кідс», де вона витратила на медикаменти та придбання окулярів 1878,00 грн. Таким чином всього на лікування дочок нею витрачено 3906,00 грн. Оскільки відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування неповнолітніх дітей не приймав, то вона змушена звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просила стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на лікування їхніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 3906,00 грн., а також всі судові витрати по справі. При цьому додатково пояснила, що вона понесла також значні транспортні витрати на доїзд з с.Сенечів до м.Долина та до м.Івано-Франківська, де лікувалися діти, а також витратили кошти на їх харчування. Крім того, раніше діти також хворіли, однак вона одна несла витрати на їх лікування, оскільки відповідач з 2009 року не сплатив дітям ще жодної копійки. Просила позов задоволити повністю. Представник відповідача за довіреністю від 23.06.2014 року [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що відповідач згідний понести додаткові витрати на лікування неповнолітніх дітей та не оспорює суму цих витрат, однак, вважає, що батьки повинні нести ці витрати порівну, тому він згідний сплатити половину зазначеної позивачкою суми. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши інші, здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 року (а.с. 53), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 500, 00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.06.2014 року і до досягненнями ними повноліття. Судом встановлено, що позивачкою понесено додаткові витрати на лікування дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами - їх хворобою. Так, згідно з випискою з історії хвороби № 13695/13, виданою Івано-Франківською обласною дитячою лікарнею (а.с. 35), [PERSON], [INFO], хворіє на міопію слабого ступеня обох очей і з 06.12.2013 року по 16.12.2013 року проходила стаціонарне лікування в офтальмологічному відділенні даного закладу і їй рекомендовано, зокрема окулярна корекція. Згідно з рекомендаційним листком офтальмологічного дитячого спеціалізованого лікувально-діагностичного кабінету «Візус-кідс», (а.с. 39), [PERSON], [INFO], пройшла курс апаратного лікування з 09.06.2014 року по 19.06.2014 року. Той факт, що позивачка у грудні 2013 року і червні 2014 року витратила на діагностику та лікування дочки [PERSON], [INFO], кошти на загальну суму 1878,00 грн., підтверджується касовими чеками, виданими аптечними закладами та квитанцією ТзОВ «Ескулап-ІФ» (а.с. 30-34,36-37,39). Виписки з історії хвороби № 1189, видана Долинською дитячою лікарнею (а.с. 22), підтверджує, що неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходилася на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 16.06.2014 року по 01.07.2014 року з діагнозом: гострий ринофарингобронхіт, гострий двобічний туботит. Згідно з випискою з історії хвороби № 8017/14, що видана Івано-Франківською ОДКЛ (а.с. 28-29), неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходилася на лікуванні в нефрологічному відділенні даного закладу в період з 22.07.2014 року по 01.08.2014 року з діагнозом: гострий пієлонефрит, активна фаза, без порушення функції нирок. Згідно наданих позивачкою товарних чеків, товарно-касових та фіскальних чеків (а.с.12-21, 23-26), остання витратила на лікування дочки [PERSON], [INFO], в період червень - липень 2014 року 2028,00 грн. на медичні послуги та медпрепарати. При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею додаткових витрат на лікування дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами - їх хворобою. Визначаючи розмір додаткових витрат на дітей, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд у відповідності до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України, вважає, що участь батька та матері у додаткових витратах не обов»язково повинна бути рівною. При цьому суд враховує, що відповідач з 2009 року з сім»єю не проживає та участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Діти часто хворіють, проживають з позивачкою, яка одна, крім заявлених матеріальних витрат, понесла також транспортні витрати на доставку дітей до лікувальних закладів їх харчування там, а також щоденно зазнає душевних страждань в зв»язку з хворобою дітей. При цьому суд враховує, що відповідач та його представник не надали жодних доказів на підтвердження обставин, які б спростовували висновок суду про необхідність покладення на відповідача в повному обсязі відшкодування понесених позивачкою додаткових витрат в зв»язку з лікуванням неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею додаткові витрати на лікування їхніх неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 3906,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180,185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved