Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі рішення Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 23 грудня 1993 року № 212 КПСП ім. Леніна було передано у колективну власність 9371,3 га землі для сільськогосподарського використання, а 10 січня 1994 року підприємство отримало Державний акт на право колективної власності на землю. Оскільки позивачка з 16 червня 1990 року по 27 лютого 1996 року була членом колгоспу ім. Леніна (після реорганізації КПСП ім. Леніна) Скадовського району, у неї виникло право власності на земельну частку (пай) з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю. Проте їй не було повідомлено про її право на отримання сертифікату про право на земельний пай. З наведених підстав позивачка просила суд, визнати за нею право на земельну частку (пай) як члена КПСП ім. Леніна Скадовського району розміром 6,28 умовних кадастрових гектарів вартістю 17 330,00 грн. без визначення меж в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КПСП ім. Леніна на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 17-18). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 21). Скадовською РДА Херсонської області явку представника в судове засідання, будучи повідомленими про його дату, час та місце, не забезпечено, у встановлений законом строк відзив на позов не подано. Михайлівською сільською\~радою Скадовського\~району Херсонської\~області явку представника в судове засідання не забезпечено, повідомлялися про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. З архівної довідки від 16 червня 2020 року № 01-24/742 виданої директором Трудового архіву Скадовського району Херсонської області встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу імені Леніна від 17 лютого 1996 року (протокол від 17 лютого 1996 року № 1) колгосп імені Леніна перереєстровано в Колективне пайове сільськогосподарське підприємство імені Леніна (КПСП ім. Леніна, код 03784150) с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області. (а.с. 13). З копії рішення № 212 Михайлівської сільської Ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області Виконавчого комітету від 22 грудня 1993 року «Про видачу державних актів на право колективної власності та постійного користування землею» вирішено надати сільськогосподарському підприємству імені Леніна у колективну власність 9371,3 га. Надано землі у користування 1505,7 га (а.с. 12). З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] згідно з наказом № 2 від 16 червня 1990 року була прийнята у члени колгоспу імені Леніна на роботу в якості різноробочої. Наказом № 2 від 26 лютого 1996 року [PERSON] з 27 лютого 1996 року було звільнено з членів колективного пайового сільськогосподарського підприємства імені Леніна, який став правонаступником колгоспу імені Леніна (а.с. 8). З відповіді голови Скадовської РДА Херсонської області від 02 травня 2019 року № 01-19/1062 вбачається, що районна державна адміністрація не може надати [PERSON] дозвіл на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документального підтвердження про включення [PERSON] до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КПСП ім. Леніна на території Михайлівської сільської ради Скадовського району. Для визнання права на земельну частку (пай) рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. (а.с. 14). Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 14\~Конституції України та частини 2 статті 1\~Земельного Кодексу\~України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16\~квітня 2004\~року №\~7 передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не| випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай).

Outcome: approved