Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягненні з відповідача аліментних платежів на її утримання, в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на дитини відповідач не надає, а вона не працює, оскільки перебуває в декреті по догляду за дитиною, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засіданні не з'явився, по не відомій суду причині, хоча своєчасно був повідомлений про дату та час розгляду справи. Заяви про розгляд у його відсутність до суду не надходило. 03 червня 2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідач [PERSON] у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком (а.с.4). Довідкою №79 від 14 січня 2014 року, виданою Комітетом мікрорайону «Південно -Західний», підтверджується той факт, що [PERSON], дійсно має на своєму утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає їх необґрунтованими. Так, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тобто суд вважає, що позивачка має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на її утримання, але в ч.4 ст.84 СК України закріплено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну дорогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач відповідно до Рішення Перевальського районного суду Луганської області від 28 квітня 2010 року, платить аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Суд вважає, що оскільки відповідач на двох дітей сплачує п'ятдесят відсотків заробітної плати, то в позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини - необхідно відмовити. Судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: partial