Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 липня 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з 2014 року, оскільки протягом останніх кількох років відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, не приймав участі в його вихованні, мав окремий від сімї бюджет. Крім того, він постійно влаштовував скандали, зловживав алкоголем та приймав наркотичні засоби, внаслідок чого вона прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб, так як вважає, що при зазначених обставинах зберегти їх сім»ю є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,20грн., сплачений нею при подачі позову до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надала письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про шлюбсерії 1-ЖС № 005271, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2005 року, актовий запис №505(а.с.4).Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 027751(а.с.7) Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого періоду часу шлюбних стосунків фактично не підтримують, проживають окремо тавтратили почуття любові і поваги один до одного. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551,20грн. сплачена позивачкою при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved