Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 06.09.1980 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначала, що \~шлюбно сімейні відносини та спільне проживання з відповідачем по справі припинені двадцять років тому назад, через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги одне до одного, різні погляди на життя, несумісність характерів. Зазначаючи, що відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, посилаючись на ст. ст. 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 06.09.1980 року Олександрівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 10. В судове засідання позивачка по справі [PERSON] не зявилася, надавши суду відповідну заяву та телефонограму про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що з відповідачем не проживають останні двадцять років через несумісність характерів, різні погляди на життя. Спору по майну та неповнолітніх дітей не мають, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу позивачка прізвище змінювати не бажає та судові витрати просить залишити за нею (ас. 13, 29). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (ас. 15, 31). За викладених вище обставин, судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 281 ЦПК України, 18.12.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами загального позовного провадження з особливостями, встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України (ас. 32). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 22.10.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (ас. 16-17); - 19.11.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 25-26); - 18.12.2018 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас. 32). Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 06.09.1980 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 309649 від 06.09.1980 року, виданого Олександрівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області (ас. 7). Від шлюбу сторони на час розгляду справи в суді неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно сімейні\~ відносини, ведення спільного господарства\~\~ та сумісне проживання припинені\~\~ між\~ сторонами\~\~ двадцять років тому назад з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття поваги та кохання одне до одного. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору\~ по\~ майну\~ не\~ має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин, при цьому суд враховує, що розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про порушення (або не порушення) таких інтересів і ступінь їхньої значимості для дружини, чоловіка та їхньої дитини суд установлює з урахуванням всіх обставин справи. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують останні двадцять років, втративши взаєморозуміння, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі та прізвище «Сіденко». \~

Outcome: approved