Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Хустської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на очисну споруду літери Н1 (загальна площа 45,9 кв.м.) та очисну споруду літери Н2 (загальна площа 137,2 кв.м.), що розташовані по [ADDRESS], які є невід'ємною та приналежною частиною мехмийки, яка знаходиться за цією ж адресою. У позові посилається на те, що у 1956 році було створено ДП «Автопідприємство 12142», яке здійснювало свою виробничу діяльність по [ADDRESS]. Згодом підприємство за вище вказаною адресою збудувало мехмийку, загальною площею 405,3 кв.м. та дві допоміжні до неї приміщення - очисні споруди, загальною площею 183,1 кв.м. У зв'язку приватизаційними процесами, 22 січня 1996 року ДП «Автопідприємство 12142» стало відкритим акціонерним товариством «Хустське автотранспортне підприємство 12142» (код ЄДРПОУ: 03114052), яке в подальшому, а саме 30 жовтня 2017 року було ліквідоване. Пізніше, відбулися прилюдні торги та власником мехмийки став [PERSON], що стверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 16.07.2010 року за реєстровим № 5156, зареєстрованого Хустським державним підприємством технічної інвентаризації 19.07.2010 року, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER], в книзі № 6 ф.о., номер запису: 827, реєстраційний номер в РПВН до 2013 року: 6898044. При цьому, в об'єкт переходу права власності мехмийки не увійшли її допоміжні приміщення - очисні споруди, що становили її цілісну вартість при такому відчуженні. 13 грудня 2016 року між позивачкою та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 9068, згідно якого вона стала власницею мехмийки. Однак за цим договором очисні споруди не перейшли їй у власність разом із мехмийкою, так як раніше не були об'єктом переходу права власності. Станом на сьогоднішній день очисні споруди не використовуються для обслуговування мехмийки, так як перебувають у аварійному стані та потребують капітального ремонту. Крім того, 20 квітня 2017 року рішенням № 576 Хустської міської ради позивачці надано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку за кадастровим номером -[NUMBER], площею 0,1760 га, в [ADDRESS], яка необхідна для обслуговування мехмийки. Позивачка вважає, що при переході права власності на мехмийку також мав відбутися перехід права власності на дві очисні споруди, які призначені для обслуговування мехмийки, оскільки вони пов'язані з нею спільним призначенням та є її приналежністю. Таким чином, майнові права позивачки підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на дві очисні споруди. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Від представника позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача: Хустської міської ради в судове засідання не з'явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved