overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Після того, як вони припинили проживати разом, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Їй одній важко його утримувати. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив також справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без участі сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області за №874 від 12.09.2014 р. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, а саме те, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Після того, як вони припинили проживати разом, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Їй одній важко її утримувати. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив також справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без участі сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, а саме те, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Після того, як вони припинили проживати разом, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Їй одній важко його утримувати. У судове засідання сторони не з'явилися, у письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] підтримала, а відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без їх участі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області за №206 від 16.03.2016 р. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так як відповідач не виконує обов'язок щодо матеріального забезпечення дитини, позов визнав, то вимоги позивача щодо стягнення аліментів обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що в шлюбі з відповідачем 11 січня 2006 року в них народилася донька [PERSON], яка після припинення сімейних стосунків з відповідачем залишилася на її вихованні. Вказуючи на те, що батько дитини в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача слідує, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 06.03.2004 року (а.с.2). В шлюбі 11 січня 2006 року в них народилася донька [PERSON] (а.с.3). Як слідує з довідки з місця проживання, дитина проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). І дитина, і відповідач здорові, на обліку в медичних закладпх не перебувають. Відповідач є працездатним, працює прохідником в ОП «Шахта Димитрова» і має постійний дохід в виді заробітної плати (а.с. 21). Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення нею повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 29 серпня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В лютому 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні стосунки і дитина залишилась на її вихованні. Так як відповідач не приймає участі в утриманні доньки, матеріальної допомоги їй не надає, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Сторони до судового засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судомвстановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29 серпня 2014 року (а.с.5). 25 грудня 2014 року в них народилася донька [PERSON], яка згідно довідки Виконавчого комітету Димитровської міської ради проживає разом з матірю (а.с.6, 10). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Згідно довідок медичного закладу і дитина, і відповідач здорові, на диспансерних обліках не перебувають (а.с.7, 9). Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться (а.с.10). Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повнолітнього віку. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 487,20 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в юридичному шлюбі з 16 вересня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після припинення сімейних стосунків залишився на її вихованні. Вказуючи на те, що батько дитини не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Сторони до судового засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача слідує, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16 вересня 2016 року (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як слідує з довідки з місця проживання, дитина залишилась на вихованні матері і проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Дитина здорова, на обліку в медичному закладі не перебуває (а.с.19, 26). Відповідач є працездатним, має постійний дохід в виді заробітної плати (а.с.27). Відповідно до довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться (а.с.17). Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення ним повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в юридичному шлюбі з 23.07.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після припинення сімейних стосунків залишився на її вихованні. Вказуючи на те, що батько дитини не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Сторони до судового засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. З письмової заяви відповідача слідує, що позовні вимоги ним визнаються у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2013 року. Їх шлюб зареєстровано виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецької області, про що складений актовий запис №14 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). Як слідує з довідки з місця проживання, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Дитина здорова, на обліку в медичному закладі не перебуває (а.с.8). Оскільки відповідачем визнані позовні вимоги і обставин та підстав для звільнення його від обов'язку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення ним повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з 1998 року до червня 2014 року. 18 травня 2000 року в них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач. В червні 2014року вони припинили сімейні стосунки, і дитина залишилася на її вихованні. Вказуючи на те, що їй самій важко утримувати дитину, так як окрім пенсії, інших доходів вона не має, а батько дитини з листопада 2015року не надає їй матеріальної допомоги на її утримання, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Справа розглянута у відсутність сторін на підставі їх письмових заяв про розгляд справи у їх відсутність. З заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги визнаються ним у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про встановлення батьківства (а.с.2, 3). Згідно довідки з місця проживання, дитина проживає разом з матірю за адресою м.Мирноград, вул.Горького,70 і знаходиться на її вихованні(а.с.4). І відповідач, і дитина здорові, на диспансерних обліках не перебувають (а.с.20). Будь-які стягнення за виконавчими листами з відповідача не провадяться. Підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, з огляду на що суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 551,20 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved