Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2012 р., з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 400 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги він визнає частково, оскільки на теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який має захворювання та знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Ідиопатична тромбоцитопенічна пурпура» та потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення, окрім того, не має постійного місяця роботи, має мінливий дохід, тому не має змоги сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05 серпня 2010 р. було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2012 р., з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2012 р. до повноліття дитини. На теперішній час розмір аліментів, стягнутих рішенням суду з відповідача, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки відповідач на теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який має захворювання та знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Ідиопатична тромбоцитопенічна пурпура» та потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення, окрім того, відповідач не має постійного місяця роботи, має мінливий дохід, тому не має змоги сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, тому суд частково задовольняє позов, змінюючи спосіб стягнення та розмір аліментів, який підлягає сплаті відповідачем, до 1/5 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає надані позивачкою докази, в частині задоволених позовних вимог, достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial