Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 01.06.2005 року вона була прийнята на роботу в ПАТ «СКМЗ» на посаду бухгалтера 1 категорії. 02.01.2020 року вона була звільнена з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП України за власним бажанням. З моменту звільнення і по теперішній час роботодавець не сплатив їй заробітну плату в розмірі 23 630,66 грн. Вважає дії адміністрації заводу незаконними, оскільки відповідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У добровільному порядку відповідач погашати йому заборгованість пор заробітній платі не бажає. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 23 630,66 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 19 686,77 грн. (станом на 01.05.2020р.), моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПрАТ «СКМЗ» Скляров Д.В. надав в суд заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Також зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, вважають, що підлягає стягненню заробітна плата в розмірі 23 630,66 грн. та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок з урахуванням кількості робочих днів на підприємстві. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Наказом від 30.05.2005 [PERSON] була прийнятий на роботу в ПАТ «СКМЗ» на посаду бухгалтера 2 категорії. У трудових відносинах з відповідачем [PERSON] знаходилася до 02.01.2020 року. Наказом № 3 від 02.01.2020 року вона була звільнена з підприємства по ст. 38 КЗпП України. При звільнені відповідач не виплатив їй заборгованості по заробітній платі. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникам при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч вищезазначеній нормі закону відповідачем не було проведено розрахунок із позивачем при звільненні. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 120 станом на 10.03.2020 року ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 23 630,66 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 23 630,66 грн. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Позивач, згідно з наданими уточненями, просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за період з 02.01.2020 року по 30.04.2020 року в сумі 19 686,77 грн. з наступного розрахунку: кількість робочих днів 83 (в січні 2020 року -21, в лютому - 20, в березні -21, квітні -21 ) х 237,19 грн. (розмір середньоденної заробітної плати після утримання податків) = 19 686,77 грн. Суд погоджується із даним розрахунком позивача, та вважає його законним та обгрунтованим, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно з статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн. 00 коп. позивач зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача щодо неї вона зазнала душевних страждань, так як не виплата їй заробітної плати суттєвим чином вплинула на її життя, що потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що [PERSON] неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди, суд виходить із характеру правопорушення і його наслідків для [PERSON] , тривалість її страждань і переживань, беззаперечної зміни укладу її життя, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] слід стягнути 1 500 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що при зверненні в суд з позовом позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн. (за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку), розподіл судових витрат слід проводити наступним чином: з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., окрім того з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір на загальну суму 1681,60 грн. (840,80 грн. за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку, та 840,80 грн. - за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди). Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі статей 116,117 КЗпП України,та

Outcome: partial