Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] у неї з відповідачем народилась донька [PERSON] У свідоцтві про народження доньки відповідач вказаний як батько, який особисто подавав заяву до органів РАЦСу на внесення його як батька дитини до Книги реєстрації народжень. У шлюбних відносинах з відповідачем позивачка ніколи не перебувала. Посилаючись на те, що протягом останніх чотирьох років відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться станом здоров?я дитини, не відвідує дошкільний навчальний заклад, не провідує вдома, всі питання щодо виховання та утримання доньки вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача, позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивачка позов підтримала та, посилаючись на викладені в позові підстави, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. При цьому, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько дитини, та [PERSON] - мати дитини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 24.07.2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до довідки виконавчого комітету Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області відповідачка разом із дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 08.11.2017 року за вказаною вище адресою вбачається, що в квартирі є всі необхідні меблі, для дитини виділена окрема кімната, в якій також є необхідні меблі, іграшки та дитячий одяг. Також у родини є побутова техніка для щоденного використання. З довідки КЗ «ДЦПМСД №12» від 13.11.2017 року вбачається, що мати дівчинки, [PERSON], [INFO], [PERSON] завжди виконує рекомендації лікаря, вчасно приводить дитину на профілактичні огляди та прийоми з приводу захворювань, проводить вакцинацію відповідно до затвердженого календаря шеплень. На прийоми до медичної установи починаючи з 2014 року по теперішній час [PERSON] приводила мати, [PERSON], періодично в супроводі [PERSON] Від моменту народження [PERSON] та прибуття на сімейну дільницю батько дівчинки не приймав участі у належному виконанні батьківських обов?язків в частині піклування про стан здоров?я дитини. Згідно характеристики, наданої КЗО ДНЗ №239 ДМР, [PERSON] з 26.08.2014 року відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад. Батько дівчинки [PERSON] з дитиною не проживає, востаннє зустрічався з дочкою 26.09.2013 року. Приводять дівчинку та забирають з дитячого садка мати та тато ([PERSON]). Вихованням дитини в сім?ї займаються мати, [PERSON], дідусь. В сім?ї цікавляться питаннями виховання, виявляють інтерес до консультацій і рекомендацій вихователів, а також регулярно відвідують батьківські збори. Дитина здорова, розвиток відповідно до віку. При диспансерному огляді хронічних патологій не виявлено. Відповідно до висновку Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за вих..№1-39-1905/0/290-17 від 14.12.2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] ,[INFO] Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 ст.152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання за без-печується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.ч.1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрун-туватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1, ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьків-ських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'я-зані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав-чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосуван-ня судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та понов-лення батьківських прав» розяснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вказаної вище постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено та вбачається з наведених вище доказів, що відповідач матеріально не допомагає дитині, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не цікавиться успіхами дитини. Як зазначив відповідач під час розгляду справи в суді, на теперішній час він не спілкується з донькою, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З урахуванням вищенаведеного та ставлення відповідача до питання виховання та утримання дитини, самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків, наявні передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України підстави для позбавлення відповідача баткьівських прав. В звязку з цим, позовні вимоги суд вважає обгнутованими, доведеними належними доказами та такими, що підлгяають задоволенню. Враховуючи визнання позову відповідачем та клопотання позивачки про покладення не неї судових витрат, сплату судового збору в сумі 704 грн.80 коп. слід покласти на позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved