overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка в травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.07.2012 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитини проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на сплату аліментів в розмірі ? частини від його заробітку згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 357323 від 06.02.2013 року. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, дитина перебуває на утриманні позивачки. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~ Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення так як відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дитину не утримує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка в травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду від 03.11.2014 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей:дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із нею та знаходяться на її утримання. Відповідач коштів на утримання дітей більше року не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов уточнила, суду пояснила, що відповідач інколи дає кошти у розмірі 100-200 грн. на утримання дітей. Цих коштів є недостатньо для належного матеріального забезпечення дітей. Тому просить стягнути з останнього на її користь на утримання дітей аліменти в сумі 1250 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що купляє для дітей одяг та взуття, згідний сплачувати аліменти на двох неповнолітніх дітей але в меншому розмірі ніж просить позивачка, тобто по 1000 грн. щомісячно. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. В судовому засіданні будо встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі 09.10.2004 року, який було розірвано рішенням суду від 03.11.2014 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.2005 року; -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2007 року. На даний час сторони проживають окремо, діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні так як відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не в повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги, ту обставину, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд приходить до висновку, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1250 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до законодавства, до повноліття дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищенаведені обставини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка в травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.11.1983 року. Сімейне життя у них не склалося, оскільки мають різні характери та не розуміють один одного. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Все це стало причиною погіршення сімейних відносин між ними, що в кінцевому рахунку, призвело до їх припинення. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, на даний час сім`я існує лише формально. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з останнього у її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Належно повідомлений відповідач в судове засідання 01.07.2016 року та 11.08.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1983 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.11.1983 року, виданим Відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області. Сімейне життя у них не склалося, оскільки мають різні характери та не розуміють один одного. Відповідач нехтує сімейними цінностями Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б інтересам позивачки. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка в травні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 12.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] року. Після народження дитини їхні стосунки з відповідачем стали погіршуватись, на даний час вони з дитиною проживають на орендованій квартирі. Один одного вони не розуміють, не мають спільних інтересів, мають різні погляди на життя, та дуже часто між ними виникають сварки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до жінки, та між ними не має взаємного порозуміння та підтримки. На підставі наведеного просить шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір та після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судові засідання 21.07.2017 року та 25.09.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб з позначкою «Повторно» серії [NUMBER] від 24.05.2017 року, виданного Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2013 року. Спільне життя в сім'ї не склалося, в сторін різні погляди на життя, проживають окремо, між ними не має взаємного порозуміння та підтримки, збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка в травні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.10.1991 року. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 2 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхні стосунки припинені, збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, то просить шлюб між ними розірвати. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилася, останній подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, подав в суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1991 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.10.1991 року, виданого відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], яка на даний час досягла повноліття. Спільне життя в сім'ї не склалося, сторони протягом останніх 2-3 років разом не проживають, їхні подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі - 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивачка в травні 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення відповідача на свою користь пені по несплаті аліментів у сумі 770 880, 00 грн.. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.11.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у загальному розмірі 60000 грн.. В задоволенні інших вимог позову [PERSON] відмовлено. Під час виготовлення повного тексту судового рішення було з`ясовано, що під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме в частині стягнення судового збору з відповідача на користь держави. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч. 1, ч.2, ч.3 ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме в частині стягнення судового збору, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка в червні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 09.01.2003 року. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. з початку 2013 року у них з відповідачем почали виникати непорозуміння щодо ведення спільного господарства і з березня 2014 року вони не проживають однією сім'єю, так як у них різні погляди на життя, вони стали чужими людьми, втратили повагу один до одного, відповідач не підтримує матеріально сім'ю. Більше ніж пів року вона змушена самостійно утримувати сім'ю, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку з усіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2003 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.01.2003 року. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.2004 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивачка в червні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.11.1995 року. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає алкогольними напоями у зв'язку з чим між ними постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Відповідач пішов проживати до своєї матері в с. Волиця Жовківського району, і, після цього, самоусунувся від виконання своїх обов'язків щодо матеріального утримання дітей, та не бере жодної участі у їх вихованні. Відповідач працює на шахті та отримує заробітну плату в розмірі 6000-7000 грн. в місяць. Коштів, які вона отримує недостатньо для утримання трьох дітей, а тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини його доходу, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.1995 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.1995 року виданого відділом РАГС м. Червонограда Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася троє дітей: -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.1997 року; -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.1999 року; -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2004 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка в червні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 06.10.2001 року. від подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час вона з дітьми проживає на орендованій квартирі, відповідач проживає окремо від них. Відповідач не працює та не має стабільного заробітку. Спочатку спільне життя було хорошим, однак потім відповідач змінився, належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме - в частині виховання та матеріального забезпечення дітей. Більшу половину свого заробітку відповідач витрачає на власні потреби і вона систематично змушена випрошувати кошти у нього на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, з індексацією відповідно до законодавства, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що з середини квітня цього року вони з відповідачем разом не проживають і з того часу діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному триманні. За цей час відповідач надав їй матеріальну допомогу на дітей в сумі 900 грн., що є недостатнім для належного матеріального забезпечення дітей. Діти хворіють на близькорукість і їх часто необхідно возити в м. Брюховичі на обстеження і лікування, на що потрібні додаткові кошти. Відповідач позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на двох неповнолітніх дітей але в меншому розмірі ніж просить позивачка. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. В судовому засіданні будо встановлено, що позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2002 року; -[PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 27.07.2007 року. На даний час сторони проживають окремо, діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні так як відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не в повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення але частково, так як позивачкою не було надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі, в якому вона просить.

Outcome: approved