Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивачка в травні 2020 року звернулась із вказаним позовом до суду та просила суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом із спадкодавицею [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] з 2013 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання нею заяви про припинення спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Вимоги позову обґрунтував тим, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Одесі, її батьками були [PERSON] і [PERSON] та її прізвище при народжені також було « [PERSON] ». 19 лютого 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », яке не стала змінювати і після розірвання шлюбу, яке сталось у 1987 році. Оскільки матір [PERSON] , рано померла, її батько з метою мати повноцінну сім`ю одружився в другий раз з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] виросла та все своє усвідомлене життя жила разом із батьком, [PERSON] та мачухою, [PERSON] , яка замінила фактично їй матір. Батько [PERSON] помер [INFO] , та незважаючи на те, що кровних зав`язків з [PERSON] у [PERSON] не було, вони все рівно продовжили разом оскільки [PERSON] та [PERSON] були однією сім`єю, та [PERSON] завжди забезпечувала їх сім`ю продуктами харчування, заробляла необхідні гроші, тобто повністю забезпечувала гідне життя. 02.03.2019 року, [PERSON] , була жорстоко вбита із корисних мотивів, а саме з метою заволодіння її грошовими коштами. Злочинця було затримано та притягнуто до кримінальної відповідальності. [PERSON] з [PERSON] , ніколи не обговорювали питання оформлення заповіту для оформлення спадщини після смерті, оскільки проживали однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] з 2013 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , були родичами, що є достатнім для оформлення спадщини за законом. Після загибелі, [PERSON] , спадщина не відкривалась, спадковим майном після смерті спадкодавиці є нерухоме майно, яке їй належало на праві власності, а саме 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [INFO] , [ADDRESS] [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] . Спадкоємців за заповітом немає, спадкоємці I, II та III черги за законом відсутні. На сьогоднішній день у [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про спадщину у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту того, що [PERSON] проживала однією сім`єю, вела спільне господарство та була пов`язана спільним побутом, з [PERSON] . Таким чином, позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року позовну заяву по зазначеній справі залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. (а.с. 43-44). Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по зазначеній справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 50). Ухвалою суду від 16 червня 2020 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів по справі. (а.с. 52-53). В установлений строк відповідачем відзиву на позов не надано. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, та підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 62). Відповідача в судове засідання не з`явився, однак надалв на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 67). Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Так, судом встановлено, що 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , 44 (сорок один, сорок два, тридцять дев`ять, сорок, сорок три, сорок чотири), загальною площею 101,6 кв.м, в тому числі житловою площею 73,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на праві власності на підставі правовстановлюючих документів, а саме: 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (сорок один, сорок два, тридцять дев`ять, сорок, сорок три, сорок чотири), загальною площею 101,6 кв.м, в тому числі житловою площею 73,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно із договором дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т. Ю., від 26 вересня 2018 р., (а.с. 21-22), та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 23), будинок [ADDRESS] , згідно з державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ОД №003214 (а.с. 32), та актом обстеження технічного стану житлового будинку (а.с. 33), технічним заключенням на житловий будинок та господарські будівлі (34-35). [PERSON] , народилась [INFO] в м. Одесі, її батьками були [PERSON] і [PERSON] та її прізвище при народжені також було « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про народження ( а.с. 7). 19 лютого 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », , яке не стала змінювати і після розірвання шлюбу, яке сталось у 1987 році відповідно до архівної довідки (а.с. 8). Оскільки матір [PERSON] , рано померла, її батько з метою мати повноцінну сім`ю одружився в другий раз з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] виросла та все своє усвідомлене життя жила разом із батьком, [PERSON] та мачухою, [PERSON] , яка замінила фактично мені матір. Батько [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9), та незважаючи на те, що кровних зав`язків з [PERSON] у [PERSON] не було, вони все рівно продовжили проживати разом оскільки [PERSON] та [PERSON] були однією сім`єю, та [PERSON] завжди забезпечувала їх сім`ю продуктами харчування, заробляла необхідні гроші, тобто повністю забезпечувала гідне життя, що підтведжується довідкою УК «Суворовський», у якій зазначено, що [PERSON] , постійно проживала з 2013 року разом з [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по день її смерті, а саме до березня 2019 р. (а.с. 59). Також зазначене вище підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які були сусідками померлої [PERSON] , та підтверджують факт сумісного проживання та ведення сумісного господарства [PERSON] та [PERSON] , з 2013 року по день смерті [PERSON] , відповідно до їх пояснень (а.с. 63-66). 02.03.2019 року, [PERSON] , була жорстоко вбита із корисних мотивів, а саме з метою заволодіння її грошовими коштами. Злочинця було затримано та притягнуто до кримінальної відповідальності. Факт смерті [PERSON] підтверджується актовим записом про смерть №255 від 06 березня 2019 року (а.с. 60). [PERSON] з [PERSON] , ніколи не обговорювали питання оформлення заповіту для оформлення спадщини після смерті, оскільки проживали однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] з 2013 по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , були родичами, що є достатнім для оформлення спадщини за законом. Після загибелі, [PERSON] , спадщина не відкривалась, відповідно до наданої відповіді з Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, на запит суду (а.с. 58), спадковим майном після смерті спадкодавиці є нерухоме майно, яке їй належало на праві власності, а саме 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [INFO] , [ADDRESS] [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] . Спадкоємців за заповітом немає, спадкоємці I, II та III черги за законом відсутні. На сьогоднішній день [PERSON] не мається можливості отримати свідоцтво про спадщину у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту того, що [PERSON] проживала однією сім`єю, вела спільне господарство та була пов`язана спільним побутом, з [PERSON] . Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». А тому суд позовні вимоги про встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом із спадкодавицею [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] з 2013 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , задовольняє в повному обсязі. Щодо позовних вимог про визначиння [PERSON] , [INFO] , додаткового стрококу два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , суд їх також задовольняє, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved