Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Текстильщик» (далі по тексту ЖБК «Текстильщик») про застосування строку позовної давності та визнання боргу недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2002 року своєчасно сплачує комунальні платежі, однак в червні 2006 року отримала рахунок з боргом за комунальні послуги у розмірі 4653,85 грн., при цьому в рахунках за березень-травень 2006 року вказаний борг був відсутній, тому даний борг є необґрунтованим, на підставі чого позивачка була змушена звернутися до суду. Позивачем [PERSON] були уточнені позовні вимоги в частині визнання боргу в сумі 4252,32 грн. не дійсним. Позивач просила борг в сумі 4252,32 грн. скасувати. 27.01.2014 року представником відповідача було подано зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ЖБК «Текстильщк» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2003 року по 01.01.2014 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних суму в розмірі 12056,91 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1218,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] своєчасно та у повному обсязі не сплачують надані їм житлово-комунальні послуги, що ставить ЖБК у складне фінансове становище, що ускладнює проведення своєчасних розрахунків з виконавцями послуг. В судовому засіданні представник позивача та її представник за основним позовом позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити їх в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, враховуючи застосування строку позовної давності. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після отримання рахунку з заборгованістю за комунальні платежі неодноразово зверталася до голови ЖБК «Текстильщик» з проханням пояснити і помісячно розписати заборгованість, однак у відповіді відповідач звинувачував позивача в злісному ухиленні сплати боргу за комунальні послуги. Представники відповідача проти позовних вимог [PERSON] заперечували та просили в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник сплачують деякі платежі у розмірі, що більше ніж місячне нарахування, також враховуючи те, що позивачка впродовж 2007-2009 років частково гасила заборгованість свідчить про визнання [PERSON] заборгованість та переривання позовної давності. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, його представника, вивчивши матеріали позовної заяви, зустрічної позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до статуту, ЖБК «Текстильщик» організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного дев'ятиповерхового будинку на 216 квартир за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (а.с.87). Згідно з реєстраційним посвідченням від 25.12.2006 року виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до довідки форми №3, виданої 17.02.2014 року ЖБК «Текстильщик» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.134). Згідно п. 15 статуту ЖБК «Текстильщик», платня за користування тепловою та електричною енергією, газом, водопроводом та каналізацією в будинку кооперативу проводиться по тарифам, встановленим для державного житлового фонду (а.с.89). Судом встановлено, що позивачка зверталася до відповідача щодо роз'яснення заборгованості за комунальні послуги, однак в наданій відповіді було тільки запропоновано укласти договір про реструктуризацію боргу, а у разі несплати боргу, будуть вжиті заходи примусового характеру через судові органи (а.с.22). Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталася в установи щодо неправомірності нарахування заборгованості за комунальні послуги. Статтею 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особу може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так ст. ст. 256, 257 ЦК України, передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права і інтересу в межах певного строку. При цьому слід зазначити, що позивач [PERSON] має право на подачу заяви про застосування позовної давності лише у випадку звернення ЖБК «Текстильщик» до суду з позовом про стягнення заборгованості. Оскільки позивачем [PERSON] подано позов про застосування строку позовної давності до подачі позову ЖБК «Текстильщик», суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги про застосування строку позовної давності та скасування боргу - не обґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. В зустрічній позовній заяві представник позивача ЖБК «Текстильщик» просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2003 року по 01.01.2014 року в сумі 12056,91 грн. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власність зобов'язує. Таким чином, позовні вимоги до [PERSON] є необґрунтованими, оскільки остання не є власником квартири, а тому не зобов'язана сплачувати за спожиті комунальні послуги. Суд не бере до уваги пояснення представника ЖБК «Текстильщик» щодо переривання строку позовної давності, в зв'язку з тим, що щомісячна сплата позивачем за період з 2007 по 2009 роки за комунальні послуги в більшій сумі ніж зазначено в розрахунках на сплату комунальних послуг, не є свідченням визнання останнім свого боргу за попередній період та підставою для переривання перебігу строку позовної давності. Судом встановлено, що з січня 1997 року по вересень 2001 року відповідачка [PERSON] не сплачувала за комунальні послуги в повному обсязі, а з жовтня 2001 року почала сплачувати кошти, враховуючи те, що [PERSON] просить застосувати строк позовної давності, а представником ЖБК «Текстильщик» не надано доказів про поважність пропуску строку, суд вважає обґрунтованим застосувати строк позовної давності, у зв'язку з чим у задоволенні зустрічного позову відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed