Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб та зроблено актовий запис № 752. Від цього шлюби вони мають малолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів, постійне непорозуміння, що приводило до сварок, відсутності спільних поглядів на життя та сім*ю. З вересня 2015 року між ними припинені шлюбні відносини, однією сім*єю вони не проживають. Спору щодо майна немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона не має можливості сама утримувати та виховувати дитину, її доходу недостатньо для забезпечення дитини. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зазначив, що на даний час не працює та немає постійного заробітку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами 21 липня 2012 року укладений шлюб, який зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 752. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2015 року, через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], який проживає разом з матір*ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно роз*яснення Пленуму Верховного Суду України, дане судам у постанові № 3 від 15.05.2006 р. у п. 17, а саме : «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати : стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Виходячи з наведеного, враховуючи те, що як зазначив відповідач він на даний час не працює, але не заперечує проти позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та те, що батьки зобов*язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору щодо вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved