Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття та 1500 грн. витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2005. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені і вона звернулась із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. За час шлюбу у них народилась донька [PERSON] [INFO] , яка на даний час проживає з нею та на її утриманні. Зазначила, що для гармонійного розвитку дитини потрібні значні кошти , а станом на даний час їй одній важко повністю забезпечувати дитину. Оскільки відповідач має реальну можливість допомагати ,він є фізично здоровим , працездатним, систематично їздить на заробітки за кордон просить позов задоволити , стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 1500 грн. витрат понесених з розглядом справи . Ухвалою суду від 04.03.2021 відкрито провадження і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленям сторін на 22.03.2021 Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач у судові засідання 22.03.2021, 20.04.2021 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.02.2013. Як вбачається з довідки № 115 від 04.02.2021, виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька [PERSON] , яка проживає разом із матір`ю . Відповідач, як батько дитини - [PERSON] , зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд надає оцінку обґрунтованості визначеної позивачкою суми аліментів на дитину в розмірі 1 500,00 грн. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про матеріальний стан відповідача і давали б суду достатні підстави для висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Водночас, відсутні також будь-які фактичні дані, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність у нього інших утриманців. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. Щодо заявленої позивачкою вимоги про стягнення з відповідача 1500 грн. витрат пов`язаних з розглядом справи така задоволенню не підлягає за недоведеністю. На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial