Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати [PERSON] , [INFO] , користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 04.04.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 483. Від вказаного шлюбу вони мають мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Відповідач подав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу). При цьому посилається на те, що йому з 11.12.2018 року встановлена перша Б група інвалідності, має протипоказання до тяжкої праці та потребує постійної сторонньої допомоги. Свій обов`язок як батька утримувати дитину з себе не знімає. Маючи інвалідність та відсутність можливості працювати, змушений нести дуже великі матеріальні витрати, які пов`язані з постійним лікуванням, проходженням реабілітації після аварії. Єдиним доходом є державна соціальна допомога по інвалідності, яка складає 1564,00 грн. Тому враховуючи вказані обставини відповідач згоден та може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частки від його заробітку. Позивачка відповідь на відзив не подала. В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позовних вимогах про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, позов визнають частково згідно наданого відзиву. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 04.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 483. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.4) Згідно копії довідки Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради № 373 від 10.07.2019 року зазначено, що [PERSON] за період з січня 2019 р. по червень 2019 р отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 5160,00 грн. (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено в ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 105541, [PERSON] , [INFO] , з 11.12.2018 року встановлено першу Б групу інвалідності. (а.с. 29) Копією довідки № 6561 від 07.11.2019 року зазначено, що [PERSON] знаходиться а обліку в Житомирському РУПСЗН та за період з травня 2019 р. по жовтень 2019 року тримав державну соціальну допомогу інвалідам 1 гр. в розмірі 9250,00 грн. (а.с. 30) Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 29867, зазначено, що [PERSON] знаходився на лікуванні в обласній лікарні з приводу ВЧМТ з 31.08.22018 по 25.09.2018 та з 26.09.2018 по 31.10.2018 оперований в Київському НДІ нейрохірургії з приводу назальної ліквореї. (а.с. 35) Консультаційним висновком спеціаліста від 15.11.2019 року встановлено [PERSON] діагноз: залишкові явища важкої полі травми з важкою краніо-церебральною травмою: множинних уламкових переломів кісток склепіння та основи черепу та кісток фаціального комплексу, забою обох долей головного мозку, субарахноідального крововиливу, вневмоцефалії, рецидивуючого гнійного менінгіту на тлі назальної ліквореї, коректованої хірургічним шляхом (15.11.2018 року) судомного синдрому у вигляді травматичної енцефалопатії з нейродинамічними розладами, ліквороциркуляторними порушеннями, резидуальним церебрастенічним синдромом. (а.с. 39) Обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини суд враховує стан здоров`я відповідача - інвалідності першої Б групи, розмір отриманої державної допомоги відповідача, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що буде достатнім для її гармонійного розвитку і не буде непосильним тягарем для відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом І групи, який також звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial