Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] міської ради, третя особа Перша [PERSON] державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею право власності на ? частку квартири, що розташована за адресою: вул. Рєпіна, 16/10 в м. Тернопіль, яка належала її брату [PERSON], померлому 16 серпня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона ([PERSON] М.) та її брат [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] по ? частини квартири, що знаходиться по вул. Рєпіна, 16/10 в м. Тернопіль. 16 серпня 2015 року помер її брат [PERSON], а тому позивачка як єдиний спадкоємець за законом після померлого звернулась у [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації нерухомого майна. З цих підстав позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за нею право власності на ? частку спірної квартири. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявивилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРТ №596808 виданого 27 липня 2012 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна померлої 22 лютого 2009 року [PERSON] є її син [PERSON] та дочка [PERSON]. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: квартири №10, загальною площею 51, 2 кв.м., житловою площею 29, 5 кв. м., яка знаходиться в будинку №16 по вулиці Рєпіна в м. Тернополі. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири видано [PERSON] та на ? частку квартири видано [PERSON]. Зареєстровано в реєстрі за №1-1414. 11 червня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру №10 в житловому будинку №16 по вулиці І. Рєпіна в м. Тернополі. Замовниками технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначені [PERSON] та [PERSON]. 16 серпня 2015 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції зроблено актовий запис №1275. Як слідує із викладених у позовній заяві обставин, у встановлений законом строк позивачка [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом після померлого [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2163/02-31 від 22 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS] та на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області через відсутність реєстрації нерухомого майна реєструючим органом. У вказаній постанові також зазначено, що згідно заяви [PERSON] крім неї інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори є сестра спадкодавця [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. вищевказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Стаття 68 Закону України Про нотаріат визначає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Провести державну реєстрацію права власності на майно на сьогоднішній день не можливо, оскільки один із співвласників квартири помер. Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частку квартири за спадкодавцем [PERSON] позивачка, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивачки, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого 16 серпня 2015 року [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved