overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивачка, звернувшись з даним позовом до суду, посилається на те, що їм з відповідачем не вдалось створити міцної сім'ї, виявилось, що вони люди різних характерів та поглядів на життя. Між ними протягом тривалого часу виникають суперечки та непорозуміння, вони не могли дійти згоди при вирішенні найпростіших побутових питань, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. В зв'язку з цим вони разом тривалий час не проживають, подружні стосунки не підтримують, надії на збереження сім'ї немає. Двоє їх неповнолітніх залишилися проживати з позивачкою. Тому просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити і надалі проживати з нею та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, звернувся до суду із письмовою заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 01.09.2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №323 (а.с.5). Згідно з копіями свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що їх шлюб носить формальний характер, і подальше його збереження суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою, а також залишити їй вказане нею прізвище. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

\~\~\~\~ \~\~\~\~ \~Позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що 07 березня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, через поведінку відповідача, який став байдужим до сім»ї, часто влаштовує скандали, які негативно впливають на її здоров»я та здоров»я неповнолітніх дітей. Вони стали чужими один до одного. Починаючи з 2016 року їхні фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і ніяких стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати, після його розірвання залишити їй прізвище «Гуцуляк» та залишити на проживанні з нею неповнолітніх дітей, також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Сторони у судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви де просять позовні вимоги задоволити,\~ а розгляд справи проводити без їх участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки дальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, сам шлюб носить формальний характер, то позов слід задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного та ст.ст. 104-105, 110, 112-113\~ СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що у березні 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, через несумісність характерів та поглядів на життя у них виникали сварки та скандали. З травня 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть і ніяких стосунків не підтримують. Надій зберегти сім»ю немає, просить шлюб розірвати, після його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]» та залиши на проживанні з нею неповнолітніх дітей, також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Сторони у судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви, де просять позовні вимоги задоволити, а розгляд справи проводити без їх участі. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки дальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, сам шлюб носить формальний характер, то позов слід задоволити. На підставі наведеного та ст.ст. 104-105, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що у березні 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, між ними постійно виникали безпідставні сварки та скандали. Це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви згідно яких позовні вимоги просять задоволити у повному обсязі, а розгляд справи просять проводити без їх участі. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам сторін, сам шлюб носить формальний характер, то позов слід задоволити. На підставі наведеного та ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що у вересні 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, між ними постійно виникали безпідставні сварки та скандали, в ході яких відповідач ображав її, в тому числі фізично. Всі її спроби налагодити відносини не дали жодного результату. Це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, більше трьох місяців проживають окремо, дитина проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з»явився. Із письмової заяви його батька вбачається, що син перебуває за межами України та не заперечує проти розірвання шлюбу. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки суд вважає, що оскільки дальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, сам шлюб носить формальний характер, то позов слід задоволити. На підставі наведеного та ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що у липні 2003 року зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між подружжям не склалися, виникали постійні скандали та сварки через нестачу грошових коштів, що негативно впливало на розвиток дитини і призвело до того, що з 2006 року дитина сторін стала проживати з бабою [PERSON]. Згодом її та відповідача, у 2010 та 2012 роках, відповідно, було засуджено вироками суду до покарання у виді позбавлення волі, в зв'язку з чим над дитиною встановлено опіку і призначено опікуном вказану бабусю, а також надано їй статус дитини позбавленої батьківського піклування. Ствердила, що після її ув»язнення у 2010 році і до моменту засудження відповідача у 2012 році, останній дитину не відвідував, її життям не цікавився. Аналогічно вчиняв і після звільнення з місць позбавлення волі у 2013 році. Натомість вона, позивачка, на підставі акта амністії у 2014 році звільнилася від подальшого відбування покарання і повернувшись додому, відразу звернулася до органу опіки та піклування із заявою про повернення їй дочки для подальшого вихованням. Рішенням виконкому Коломийської міської ради від 23 вересня 2014 року її заяву задоволено. Зважаючи на вищенаведене та враховуючи той факт, що спільне життя з відповідачем фактично припинено, просить шлюб з ним розірвати, а спільну дитину, яка рішенням виконкому Коломийської міської ради від 23 вересня 2014 року передана на виховання матері, залишити на проживанні з нею. У судове засідання позивачка не з»явилася, подала до суд заяву де просить позовні вимоги задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, будучи повідомлений про час та місце розгляду даної справи у встановленому законом порядку, у судові засідання, які проводилися в режимі відеоконференції у суді по місцю його проживання, неодноразово не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки, сам шлюб носить формальний характер, оскільки сторони протягом тривалого часу разом не проживають, не ведуть спільного господарства, що свідчить про фактичне припинення шлюбних відносин, то позов слід задоволити. На підставі наведеного та ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка, звернувшись з цим позовом до суду, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від доходів, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, з часу подачі позову і по досягнення спільною дитиною повноліття, по 11 вересня 2025 р.. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, на підставах викладених у позові. Пояснила суду, що проживає разом із дитиною. Вона є інвалідом 3-ї групи і крім пенсії інших доходів не має. Єдиним джерелом існування є ведення власного господарства, але грошей не вистачає. Відповідач є здоровим і працездатним, працює, але добровільно не допомагає. Відповідач проти позову не заперечував на сплату аліментів на утримання дитини в запропонованому позивачкою розмірі був згодний. У судовому засіданні встановлено наступне. 26 грудня 1998 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], що було зареєстровано виконкомом Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON], що було зареєстровано виконкомом Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. №13. Свідоцтво про народження [NUMBER]. Дочка проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Дочка хворіє, перебуває на диспансерному обліку. Позивач є інвалідом 3-ї групи безстроково. Відповідач працює водієм у ПП «Чеське», отримує стабільний дохід, не хворіє, інших утриманців на собі не має. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не має, будь яких інших обставин які впливають на прийняття рішення у судовому засіданні не встановлено. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін на підставі представлених доказів та доведення перед судом їх переконливості суд дійшов до висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненню ними повноліття. Таким чином і відповідач зобов'язаний утримувати свою дочку. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка доходу, яка буде стягуватись на утримання дитини як аліменти визначається судом. Виходячи з викладеної норми суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліментів у розмірі ? частини від його доходу. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.191 СК України аліменти за рішенням суду стягуються з дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при пред'явлені позову, то згідно ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнено відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернувшись із даним позовом посилається на те, що 20 вересня 2015 року близько 18 год. 15 хв, в с. Раківчик по вул. Кобилянської під час словесної суперечки на грунті особистих неприязних відносин [PERSON] умисно спричинив їй легкі тілесні ушкодження. Вироком Коломийського міськрайонного суду від 11 грудня 2015 року його було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Вважає, що даним злочином їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких вона зазнала в зв»язку із ушкодженням здоров»я і оцінює в 7\~000 грн. Просить суд, взявши до уваги всі зазначені обставини позов задоволити. Відповідач проти заявленого позову заперечив і вказав, що тілесні ушкодження [PERSON] не спричиняв, вона сама спровокувала ситуацію, яка склалася, вину у спричиненні моральної шкоди не визнає. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими, проте підлягаючими задоволенню частково, виходячи із наступного. Згідно ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Як видно із вироку Коломийського міськрайонного суду від 11 грудня 2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у тому, що 20 вересня 2015 року під час словесної суперечки з [PERSON] умисно наніс їй удари, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1\~ст. 125 КК України. Згідно ч. 4\~ст. 28 КПК України\~особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Суд вважає, що злочинними діями відповідача позивачці дійсно спричинено моральну шкоду.\~При визначенні розміру грошового відшкодування суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань та ступінь вини відповідача і рахує за доцільне суттєво зменшити її. На підставі наведеного та ст.ст.\~23,\~1166-1168 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивачка звернулався до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначила, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 1,75 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України єдиними спадкоємцями першої черги за законом майна померлої є її діти - доньки померлої - позивачка та відповідачка по даній справі, а також (на день смерті [PERSON] ) - її син - [PERSON] . В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак позивачка та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом ізпомерлою однією сім`єю до дня її смерті. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємці у [PERSON] , які б прийняли спадщину після його смерті, відсутні. Разом з тим, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивачка не може, оскільки правовстановлюючі документи на майно згоріли. Враховуючи викладене, позивачка просила встановити, що [PERSON] постійно проживала однією сім`єю разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня її смерті; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер 3225583000:08:012:0191, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області. В підготовче засідання представник позивачки не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала. Відповідачка в підготовчее засідання не з`явилася, через канцелярію суду звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, підтвердила той факт, що її сестра - [PERSON] - здійснювала догляд та проживала разом із їхньою матір`ю - [PERSON] - по день її смерті та не заперечувала того факту, що сестра успадковує після смерті їхньої матері житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 1,75 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, роз`яснивши наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачкою позову може бути прийнято судом та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка звернула до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , обґрунтовуючи позов тим, що з 26 червня 2020 року стосунки з відповідачем припинилися, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Заходи щодо примирення подружжя просила не застосовувати. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; своїм право на подання відзиву не скористався. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2018 року. Шлюб зареєстровано Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 651. [INFO] у подружжя народилась [PERSON] . Позивачка стверджує, а відповідач не надав заперечень того факту, що шлюбні стосунки між ними фактично припинилися з 26 червня 2020 року. Враховуючи обставини, викладені в позовній заяві, зважаючи на небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає недоцільним застосовувати заходи щодо примирення подружжя й приходить до висновку, що відсутні підстави для відмови в задоволенні позову, а отже, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернула до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому вказала, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі були зареєстровані в належній їй квартирі як члени сім'ї власника квартири в травні 2010 року за їх проханням для отримання паспорта громадянина України і зобов'язались знятись з реєстрації добровільно після отримання зазначеного паспорта, однак до теперішнього часу цього не зробили. З часу реєстрації в вищезазначеній квартирі відповідачі ні одного дня не проживали в ній, не користувались нею, не сплачували комунальні платежі, їх особистих речей в квартирі нема. Місце проживання відповідачів позивачу невідоме. Враховуючи той факт, що відповідачі в указаному житловому приміщенні не мешкають більше року без поважної причини, позивачка просить визнати відповідачів такими, які втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, які втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки вони ні одного дня з часу реєстрації в спірній квартирі ні одного дня не проживали. Відповідачі у судове засідання жодного разу не з'явились, про день розгляду справи був повідомлені належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно пояснень позивача, відповідачі не мешкають за місцем реєстрації з травня 2010 року, особистих речей відповідачів у будинку немає, домовленості між власником житла та відповідачами відносно їх мешкання у спірній квартирі нема. Відповідно копії Ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2009 року про затвердження мирової угоди, Довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії Договору дарування ? частини квартири від 10.12.1998 року позивачка є власником квартири №? [ADDRESS] (а.с.5,6,7). Згідно довідки РЕД КП «АККЖКП» за адресою [ADDRESS] до складу сім'ї [PERSON] входять [PERSON], [PERSON] - сестра, [PERSON] - племінниця, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі з 21.05.2010 року (а.с. 28). Відповідно Акту від 05.09.2013 року складеному РЕД КП «АККЖКП» [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2010 року (13 травня). (а.с.4). Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням доведений у судовому засіданні і його слід задовольнити.

Outcome: approved