Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2014 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15 червня 2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Дочка проживає разом з нею. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від усіх доходів щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 червня 2016 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 31 травня 2016 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. За домовленістю між нею та відповідачем вона не подавала виконавчий лист до Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя на примусове виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя, у зв'язку з тим, що відповідач зобов'язався самостійно сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини та неї і в усьому допомагати, а саме в придбанні ліків. Але відповідачем були порушені домовленості щодо утримання їхньої доньки та її, як матері. На даний час їх донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в догляді, розвитку та іншому. Лікарською консультаційною комісією у доньки було виявлено ряд захворювань, внаслідок чого дитина потребує особистого домашнього догляду, материнської турботи, постійного контролю стану здоров'я, відвідування лікарів, необхідно регулярно робити аналізи та придбати дорогі ліки, кожні півроку проходити повне медичне обстеження. В зв'язку з цим, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не має можливості повністю забезпечити, задовольнити потреби доньки, одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити її лікування, відвідування необхідних оздоровлюючих курортів, придбання дорогих ліків тощо. Просить змінити розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму від усіх видів доходів щомісяця на 1/4 частину від усіх видів доходів відповідача для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, та в остаточній редакції просила змінити розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму від усіх видів доходів щомісяця на тверду грошову суму у розмірі 1500 гривень щомісяця і до досягнення дитини повноліття. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині змінення розміру на ? частину від доходів у зв»язку з його скрутним матеріальним становищем, оскільки він не працює, офіційно одружений із [PERSON], у якої є неповнолітній син [PERSON], утримувати яких теж його обов'язок. Просив змінити розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму від усіх видів доходів щомісяця на 50 % від усіх видів доходів. Але в подальшому уточнені позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень визнав в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В підготовчому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 листопада 215 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1004, вбачається, що [PERSON], народилася [INFO], в графі «Батьки» зазначено - батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 червня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 31 травня 2016 року та досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 05 листопада 2017 року. З інформації, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, позивачка [PERSON] зареєстрована разом з неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. З довідки № 410/3 про потребу дитини (дитини - інваліда) у домашньому догляді від 02 листопада 2017 року, виданої Комунальним закладом Маріупольської міської ради Центром первинної медико-санітарної допомоги № 5 м.Маріуполя вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку/ має статус «дитина-інвалід» з 15 липня 2017 року і потребує домашнього догляду з 06 листопада 2017 року. Довідка дійсна до 05 листопада 2018 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22 грудня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 22 грудня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 441. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved