overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частину всіх видів заробітку щомісячно з 27.12.2013 року по 21.11.2014 року. На обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на такі обставини: У 2013 році син закінчив школу і продовжує навчання на денній формі у професійному морському ліцеї Херсонської морської державної академії, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Батько повнолітнього сина працює у Регіональному об»єднанні «Уралзолото», артіль старателів Південно - Заозерського прііску, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила суд його задовільнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, у якій вказав, що позов не визнає, просив у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 15 лютого 1996 року Херсонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Згідно довідки Херсонської державної морської академії [PERSON] навчається в Професійно-морському ліцеї Херсонської державної морської академії, термін навчання до 21.11.2014 року. Оскільки [PERSON] навчається, отримує стипендію у розмірі 280 гривень, то він потребує матеріальної допомоги на період навчання. Батько [PERSON] працює, чого він у запереченнях на позов не спростовує, а просить позов відхилити на тій підставі, що син повнолітній і працездатний. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач працює, має постійний заробіток, то суд вважає, що він має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Проте суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: на утримання сина з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 469 гривень. При цьому суд враховує такі обставини. Прожитковий мінімум для осіб працездатного віку на 2014 рік складає 1218 гривень, і, оскільки [PERSON] навчається батьками йому повинен бути забезпечений встановлений прожитковий мінімум. [PERSON] отримує стипендію у розмірі 280гривень, а іншу частину прожиткового мінімуму повинні забезпечити батьки у рівних частках - по 469 гривень кожний (1218-280=938 :2 = 469). Аліменти підлягають стягненню з часу досягнення повноліття - 28.12.2013 року на період навчання - по 21.11.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 12 серпня 2003 року зареєструвала з [PERSON] законний шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 75 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені з червня 2014 року, відповідач проживає окремо. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вказує, що на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 12.08.2003 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Взаємні непорозуміння та різні погляди на життя між подружжям призвели до припинення шлюбних відносин. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 75 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаємних почуттів один до одного та різні погляди на життя. Взаємні непорозуміння призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Подружжя проживає окремо та підтримувати шлюбні відносини не бажають. Спільне господарство не ведеться. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, сторони з червня 2014 року разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 квітня 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. За час спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою, а [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, тому стосунки між сторонами фактично розірвані, проте проживають разом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 17.04.1990 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], народження [INFO] та малолітнього сина [PERSON], народження [INFO]. Пояснила, що сімейно-побутові проблеми та протилежні погляди на сімейне життя призвело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбних відносин. Подружжя проживає разом, проте підтримувати шлюбні відносини не бажають, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 1990 року Пирятинським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 36 (а.с.5). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], народження [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а.с.6,7). Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та різні характери. Постійні непорозуміння призвели до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбних відносин між сторонами. Подружжя підтримувати шлюбні відносини не бажають. Сторони проживають разом, проте спільне господарство не ведеться. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 14 січня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки та скандали. Подружжя не може знайти спільної мови з питань ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету, виховання дитини, тощо. Шлюбні відносини остаточно припинилися з 10 вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність позивачки, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, так як її особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №3 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалось через постійні суперечки та сварки. Непорозуміння та неможливість знайти спільну мову щодо вирішення побутових проблем сім'ї призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.6). Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 18 липня 2009 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. Позивачка вказує, що шлюб розриває з тієї причини, що з відповідачем не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим почали виникати суперечки та сварки. Фактичні сімейні відносини припинені у липні 2014 року, спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 18 липня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. Постійні сварки між подружжям призвели до припинення шлюбних відносин. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 79 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалось через відмінність характерів та різні погляди на життя. Постійні сварки та непорозуміння призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. З липня 2014 року подружжя проживає окремо, підтримувати шлюбні відносини не бажають. Спільне господарство не ведеться. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області із позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 вересня 2008 року сторони уклали шлюб. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Донька проживає разом з позивачем та на її утриманні. Спір про майно відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем та залишити їй шлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через судові повістки, але про причини неявки суд не повідомляв, в звязку з чим суд визнав неявку відповідача без поважних причин і можливим у відповідності з ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу на підставі наданих даних і доказів. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №139 (а. с. 5,). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно ст. ст. 105, 112 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та сімейні стосунки не підтримують, їх подальше спільне життя неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спору про місце мешкання дітей у сторін не має. Спір про спільно нажите майно відсутній. Згідно ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у липні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 03 червня 2006 року зареєструвала з [PERSON] законний шлюб, про що Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 4 та видано свідоцтво про шлюб.. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], народження [INFO]. Подружні відносини припинені з травня 2014 року, відповідач проживає окремо. Основна причина розпаду сім'ї це зловживання відповідачем спиртними напоями на протязі 4 років, а також скандали, різниця в характерах сторін та відсутність взаєморозуміння. Вказує, що на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 03.06.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. Взаємні непорозуміння та різні погляди на життя між подружжям призвели до припинення шлюбних відносин. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, визнавши свою вину у розпаді сім'ї. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с.7). Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаємних почуттів один до одного та різні погляди на життя. Взаємні непорозуміння призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Подружжя проживає окремо та підтримувати шлюбні відносини не бажають. Спільне господарство не ведеться. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, сторони з травня 2014 року разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у липні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 04.11.1992 перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають шестеро спільних дітей: [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на життя та постійні непорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів. Тому, як наслідок, разом подружжя не проживає, спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглядати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає можливим слухати справу у відсутність сторін. Судом установлено: Сторони знаходяться у шлюбі з 04 листопада 1992 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 5 (а.с.22). Від шлюбу мають шестеро дітей: [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO], [PERSON], народження [INFO] (а.с.7-12). Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаємних почуттів один до одного та різні погляди на життя. Постійні сварки та непорозуміння призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Подружжя підтримувати шлюбні відносини не бажають. Спільне господарство не ведеться, проте сторони проживають разом. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Оскільки сторони втратили взаємні почуття один до одного, позивач не бажає підтримувати шлюбні відносини, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у листопаді 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23 квітня 2004 року вступила до шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають доньку [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство між сторонами не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе по тій причині, що відносини вичерпані і на даний час вони є чужі люди. Згода про місце проживання дитини досягнута. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 23 квітня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та постійні непорозуміння одне одного. Втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться, подружжя не проживає разом з квітня 2012 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2014 року відділом РАЦС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаємних почуттів один до одного та різні погляди на життя. Взаємні непорозуміння призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved