Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії свідоцтва про шлюб, що було видане 9 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), актовий запис №31. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 1 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області (а.с.6). З довідки Біловодської селищної ради Луганської області № 6246 від 30 серпня 2016 року встановлено, що син [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] (а.с.2). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Згідно до п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, за необхідне уточнені позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551 гривень 20 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved