Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Перечинського районного суду із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вона являється власником будинку №102, що розташований по вул.Шевченка у с.Туриця Перечинського району Закарпатської області. В даному будинку зареєстрованими є, зокрема, відповідач [PERSON], а також її донька [PERSON] ( дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON], син [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Однак, відповідач [PERSON] з часу припинення шлюбних відносин з її донькою [PERSON] у даному будинку фактично не проживає, при цьому жодного разу не зявляється та не бере участі в його утриманні. Оскільки, відповідач уже понад три роки не проживає та не зявлявся у її будинку, не бере участі в його утриманні, на неодноразові усні прохання щодо зняття з реєстрації не реагує, а тому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: с.Туриця, вул.Шевченка, 102 Перечинського району Закарпатської області, та скасувати його реєстрації за вищевказаною адресою. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, при цьому посилаючись на обставини та докази викладені у позовній заяві та додатках. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, хоча про час і місце проведення такого повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд розглянув справу у його відсутності. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області свого представника не забезпечив, однак до початку проведення такого подав заяву, в якій просить справу розглядати за їхньої відсутності, при цьому проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представником позивачки на підставі ст.ст.43, 91 ЦПК України було заявлено клопотання про виклик та допит свідків, яке судом було задоволено. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживає поряд з будинком №102, який розташований по вул.Шевченка у с.Туриця Перечинського району Закарпатської області. Приблизно з 2013-2014 р.р. вона взагалі не бачила, щоб відповідач по справі у вищевказаному будинку проживав та вів господарство. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач являється її бувшим чоловіком, при цьому він уже більше трьох років не проживає разом з ними у даному будинку, який належить її матері та знаходиться за адресою: с.Туриця, вул.Шевченка, 102 Перечинського району Закарпатської області. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, показання свідків, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником будинку №102, що розташований у с.Туриця по вул.Шевченка Перечинського району Закарпатської області, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Турицькою сільською радою Перечинського району Закарпатської області від 04 жовтня 2011 року. Також встановлено, що у зазначеному вище будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2014 року фактично не проживає у ньому, що стверджується як показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], так і актами про не проживання громадян, складеними членами комісії: [PERSON]- сільським головою с.Туриця, [PERSON] - діловодом сільської ради та [PERSON]- членом виконавчого комітету сільської ради. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як розяснено в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року Про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що відповідач фактично уже з 2014 року у будинку №102 по вул.Шевченка в с.Туриця Перечинського району Закарпатської області не проживає, а також того, що позивачка [PERSON] не може належним чином користуватися своєю власністю, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved