overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.09.2013 вона перебуває в шлюбі з [PERSON], що зареєстрований виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 11. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розлучення стало те, що вони не змогли по взаємній згоді вірішувати питання подружнього життя. На примиренн не згодна, так як впевнена, що сім'ю зберегти неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2013 (а.с. 3). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Позивачка в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу, просить суд не надавати строк на примирення, оскільки не бажає в подальшому спільно проживати з відповідачем. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивачка підтримувати їх у подальшому намірів не має, на примирення не згодна, відповідач на розірвання шлюбу погодився. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачкою і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою щлюбу, а тому шлюб, зареєстрований 20.09.2013 виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 11, між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 24.11.2012 вона перебуває в шлюбі з [PERSON], що зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 93. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розлучення стала втрата взаємопорозуміння та почуття кохання з відповідачем, різні погляди з ним на сімейне життя та обов'язки подружжя, внаслідок чого виникали сімейні сварки. Вони припинили спілкування, сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного домашнього господарства більше року тому. Таке життя суперечить інтересам сім'ї. На примирення не згодна. Впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивач підтримувати їх у подальшому намірів не має. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, а тому шлюб, зареєстрований 24.11.2012 у відділі реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 93 між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В своїй заяві зазначає , що з 26 липня 2013 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 06. 06. 2014 р. н., який проживає з нею. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, на даний час відсутні шлюбні відносини, проживають окремо , стосунки не підтримують, тому і вирішила звернутись до суду. Позивач на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися. В заявах до суду, кожний окремо, просять справу розглянути за їх відсутності, позивачка просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.07. 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І- ЕЛ № 078650 / а. с. 5 /; від шлюбу мають сина [PERSON], 06. 06. 2014 р. н., що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ( а. с. 6 ), згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити чоловіка та жінку до спільного проживання. Враховуючи те , що сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, про що зазначила позивач в позовній заяві, а відповідач погоджується з її вимогами, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стосунки не підтримують , суд вважає за таких обставин, що позов підлягає задоволенню. Позивачка бажає залишити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб , укладений з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.09.2010 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований в виконавчому комітеті Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , актовий запис № 17. Від даного шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною припинення шлюбних відносин стали непорозуміння, а також різні погляди на сімейні цінності. Позивачка на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися. В заявах до суду, кожний окремо, просять справу розглянути за їх відсутності, позивачка просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І- ЕЛ № 112709 ( а. с. 6 ) Від шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження ( а. с. 7,8 ). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити чоловіка та жінку проживати спільно. Враховуючи, те що сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, про що зазначила позивачка в позовній заяві, а відповідач погоджується з її вимогами, припинили спільне проживання , спільного господарства не ведуть , суд приходить до висновку що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб , укладений з відповідачем . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21 лютого 2009 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований в Товкачівській сільській раді Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], 04. 08. 2009 р. н., сина [PERSON], 24. 12. 2011 р. н. та сина [PERSON], 16. 01. [INFO]. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, тому і вирішила звернутись до суду. Позивачка на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони надали до суду письмові заяви про слухання справи в їх відсутність, позивачка просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд , дослідивши матеріали справи , вважає , що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.02. 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1- ЕЛ № 040222 ( а. с. 4 ). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], 04. 08. 2009 р. н., сина [PERSON], 24. 12. 2011 р. н. та сина [PERSON], 16. 01. 2014 р. н. ( а. с. 5-10 ). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити чоловіка та дружину до спільного проживання. Враховуючи, те що сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, про що зазначила позивачка в позовній заяві, а відповідач погоджується з її вимогами, сторони фактично припинили шлюбні відносини , суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02.09.1995 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований виконавчим комітетом Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , актовий запис № 10. В шлюбі у них народилась донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння , байдужості до життя та проблем кожного, втрати почуття любові та поваги одне до одного. Рішення позивач прийняла остаточне та не має намірів примирятися з відповідачем , вважає що зберегти сім`ю не можливо. Позивачка у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, згодна на заочний розгляд. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином під розписку, заяв про відкладення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав , про причини неявки не повідомляв , заперечень щодо задоволення позову не надсилав, а тому суд ухвалив за згоди позивача розгляд проводити в порядку заочного провадження. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина , що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення, відповідач не надав заперечення щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.09.2009 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 73. В шлюбі у них народилися син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони по взаємній згоді не змогли вирішувати питання подружнього життя. На примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім`ю не можливо. Позивачка у підготовче засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з05.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного шлюбу у них народилися діти , які на даний час є неповнолітніми що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу і не бажають примирення, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.02.2000 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 4. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що останнім часом стосунки розладились, в звязку з несумісністю характерів. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися з 2007 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На примирення не погоджується. Позивачка у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином , а тому суд враховуючи згоду позивача, ухвалив розгляд проводити в його відсутність. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивачка категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17.03.2016 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають , спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2016 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 097575 (а.с.3). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають , на примирення не згодні , прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved