Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 15.11.1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкає з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач участі в утриманні в забезпеченні дитини не приймає, хоча зобовязаний та має можливість. З огляду на викладене позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1455 гривень 00 копійок на утримання кожної дитини з грудня 2015 року з подальшою індексацією відповідно до законодавства України. Заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.02.2016 року позовні вимоги було задоволено. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.04.2016 року заочне рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.02.2016 року скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту предявленого позову. Просила стягнути аліменти саме у заявленому розмірі, оскільки на теперішній час вона ніде не працює, має чималий борг за комунальні послуги. Стягнення аліментів у меншій сумі не зможе забезпечити потреби дітей. На теперішній час сторони мешкають разом, однак участі в утриманні дітей батько не приймає. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Зазначив, що [PERSON] працює офіційно слюсарем-монтажником у ТОВ «Євротепломонтаж-Сервіс»; стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі, який сукупно дорівнює 2910 гривень на місяць, є неможливим, оскільки це значно перевищує дохід [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, за загальним правилом аліменти стягуються у частці заробітку (доходу) матері або батька дитини, та лише у виключних випадках можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, або одержує частину доходу в натурі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ФП №063543, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управляння юстиції. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-ФП №139307, видане 13.08.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-ФП №139308, видане 13.08.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції). Діти мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач мешкає з родиною епізодично (іншого у судовому засіданні відповідачем не доведено). Відповідач працює офіційно слюсарем-монтажником у ТОВ «Євротепломонтаж-Сервіс», що підтверджено довідкою №29/03-16 від 29.03.2016 року; інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 05.01.2016 року, і до досягнення дітьми повноліття. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що позивачкою не було надано жодного доказу не підтвердження наявності обставин, які свідчать про необхідність стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, а не у частині від заробітку відповідача. Вказана обставина не є перешкодою для подальшої зміни розміру аліментів та/або порядку їх стягнення за наявності відповідних правових підстав. Посилання на те, що позивачка наразі ніде не працює, а також на наявність боргу за комунальні послуги не є достатньою підставою для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial