Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 31.08.2011 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Калинівського РУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 157. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сімені стосунки з відповідачем не склались, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, через що між ними постійно виникають суперечки та сварки, які негативно впливають на її моральний стан та виховання їхньої дитини. На даний момент вона є вагітною, а отже відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України розірвання шлюбу з відповідачем на даний момент є не можливим. Тому, просить суд встановити режим окремого проживання між нею та відповідачем безстроково. Крім того, відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, хоча має таку можливість, так як матеріально забезпечений, стягнень по виконавчим документам з нього не проводяться, інших дітей чи осіб, які потребують його утримання не має. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім невеликої державної допомоги інших джерел для існування і заощаджень не має , тому вона звертається з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги частково змінює, просить в частині позову про стягнення аліментів на своє утримання стягувати в розмірі не 1/4 частини, а в твердій грошовій сумі - 450 грн., щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному об'ємі , в тім числі , згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 450 грн. на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєструвала шлюб 31.08.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Калинівського РУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 157. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімені стосунки у сторін не склались у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, через що між сторонами постійно виникають суперечки та сварки, які негативно впливають на моральний стан позивачки та виховання їхнього сина. На даний час позивачка є вагітною, що підтверджується довідкою ВМК ПБ № 2 від. 20.01.2014 року, а отже відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України розірвання шлюбу з відповідачем на даний момент є не можливим. Тому, позивачка просить суд встановити режим окремого проживання з відповідачем безстроково. Відповідно до ч.1 ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Згідно до ст. 120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка не бажає мати відношення до майнових питань відповідача та відповідати за його обов'язки, а тому наявні підстави для встановлення режиму окремого проживання вказаного подружжя. Крім того, відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, хоча має таку можливість, так як матеріально забезпечений, працює інспектором з режиму секретності в УМВС України у Вінницькій області, стягнень по виконавчим документам з нього не проводяться, інших дітей чи осіб, які потребують його утримання , немає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, в даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріального утримання від чоловіка , так як ,крім невеликої державної допомоги інших джерел для існування і заощаджень не має. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищевикладене суд приходить до того висновку, що позовні вимоги позивачки є законними та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору, від сплати яких звільнено позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved