Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що з грудня 2006 року по 2012 рік перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від цивільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею , усі обов'язки по утриманню та вихованню сина вона веде самостійно, відповідач добровільно не допомагає утримувати та виховувати малолітнього сина , проживають окремо, вона звернулася до суду про стягнення аліментів тому, що самостійно утримувати сина вона не має можливості і їй дуже скрутно утримувати сина , оскільки не працює , відповідач проживає окремо, їй відомо, що відповідач неофіційно працює охоронником, а отже, добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину , оскільки син потребує підвищеної уваги та догляду для забезпечення його належного стану здоров'я та розвитку, а тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання сина у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, однак підтверджень про його дохід суду надати не може. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час повідомлений через СМС-повідомлення, про причи ни неявки суду не повідомив, будь-яких заяв про перенесення розгляду справ через загальну канцелярію не надав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копій свідоцтва про народження ( а.с. 6) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. і на даний час не надає постійної матеріальної допомоги на його утримання , оскільки син проживає з матір'ю , окремо від батька , то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 05 серпня 2014 року тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду.Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв'язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні з письмових заперечень відповідача, останній по мірі можливості добросовісно несе витрати на утримання неповнолітнього сина і не відмовляється від його забезпечення, він офіційно не працює , а тому для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 ( одна тисяча) гривень від заробітку ( доходу) батька щомісячно, у суду підстав немає. Таким чином, враховуючи те, що відповідач на даний час офіційно не працює, то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина по 1/4 частині всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial