Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року; на утримання дружини [PERSON] у розмірі 4 000 гривень щомісячно, але не менше 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась у зареєстровану шлюбі, який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] Донька [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення контрактної форми навчання Одеського національного морського університету, факультету транспортних технологій та систем. Строк закінчення навчання у червні 2018 року. У звязку з цим, позивачка [PERSON] несе додаткові витрати, повязані з навчанням доньки. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання доньки, у звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Також, відповідно до с.76 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання, вказує про те, що вона є інвалідом третьої групи безстроково. Позивачці [PERSON] поставлено діагноз: рак лівої молочної залози, метастичні ураження кісток тазу, правої ключиці, ураження хребту. У звязку з тим, що вона стала непрацездатною вона потребує матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка [PERSON] В судове засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивачки надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.57); Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до абз.5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином (а.с.49-50). У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстровану шлюбі з 02.12.1995 року , який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року (а.с.7); Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO] (а.с.8); Відповідно до письмової довідки Одеського національного морського університету №1728 від 23.05.2016 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення контрактної форми навчання Одеського національного морського університету, факультету транспортних технологій та систем. Строк закінчення навчання у червні 2018 року (а.с.12); Відповідно до договору №603-30-14 від 14.08.2014 року про навчання в Одеському національному морському університеті, вартість освітньої послуги за навчання [PERSON] в Одеському національному морському університеті складає у розмірі 41\~960 гривень, а саме 5\~245 гривень за семестр (а.с.51); Відповідно до платіжного доручення №192915 від 13.08.2014 року, позивачка [PERSON] оплатила вартість навчання доньки [PERSON] за 1 курс 1 семестру у розмірі 5\~245 гривень (а.с.52); Відповідно до платіжного доручення №227489 від 02.02.2015 року, позивачка [PERSON] оплатила вартість навчання доньки [PERSON] за 1 курс 2 семестру у розмірі 5\~245 гривень (а.с.53); Відповідно до платіжного доручення №248300 від 30.06.2015 року, позивачка [PERSON] оплатила вартість навчання доньки [PERSON] за 2 курс 1 семестру у розмірі 5\~245 гривень (а.с.55); Відповідно до платіжного доручення №257687 від 24.02.2016 року, позивачка [PERSON] оплатила вартість навчання доньки [PERSON] за 2 курс 2 семестру у розмірі 5\~245 гривень (а.с.56); Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.\~\~ Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року. Крім того, відповідно до виписного епікризу з історії хвороби, [PERSON] поставлено діагноз: рак лівої молочної залози, метастичні ураження кісток тазу, правої ключиці, ураження хребту (а.с.10); Відповідно до письмової довідки до акту МСЕК №959098 від 07.11.2012 року, позивачка [PERSON] є інвалідом третьої групи безстроково (а.с.11); Відповідно до\~ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. [PERSON] із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 76 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Тобто на відповідача покладений законом обов'язок на утримання подружжя, у зв'язку з його непрацездатністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання, якщо вона стала непрацездатною на протязі одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до закону, позивачка має право на отримання матеріальної допомоги, якщо колишній чоловік може надавати таку допомогу. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 4\~000 гривень щомісячно починаючи з 30.05.2016 року до 10.01.2017 року. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial