Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її тітці [PERSON], котра померла 14.04.2009 року, належало будинковолодіння по вул.Т.Шевченка, 45 в с.Липники Мостиського району Львівської області. Зазначає, що [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася і заповіла таке, в тому числі вищезазначене будинковолодіння, саме їй (позивачці). Спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині, немає. Вказує, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла, так як своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Однак, у зв'язку з тим, що на будинковолодіння немає правовстановлюючих документів, позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою) право власності на вищевказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, а надіслав копію спадкової справи за №285/2017, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 14.04.2009 року. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.04.2009р. року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Т.Шевченка, 45 в с.Липники Мостиського району Львівської області. Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, зазначеним будинковолодінням розпорядилася і заповіла таке позивачці [PERSON], склавши 10.01.2001р. в її користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] нею не змінений і не відмінений. Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Слід зазначити, що позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де на частину спадкового майна, зокрема на земельні ділянки, котрі розташовані на території Липниківської сільської ради Мостиського району, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке за життя спадкодавцем [PERSON] належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 10.01.2001р., копією паспорта позивачки [PERSON], довідками, виданими [PERSON] міською радою Львівської області, висновком про вартість будинковолодіння; копією спадкової справи №285/2017, заведеної внаслідок смерті [PERSON], котра померла 14.04.2009 року; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №45 по вул.Т.Шевченка в с.Липники Мостиського району Львівської області. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] була фактичним власником спірного спадкового майна (будинковолодіння по вул.Т.Шевченка, 45 в с.Липники Мостиського району), хоча і не оформила належним чином права власності на таке, є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на зазначене будинковолодіння, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилася внаслідок її (спадкодавця [PERSON]Й.) смерті і у встановленому законом порядку прийняла таку. Сплачений позивачкою [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн., залишити за останньою.

Outcome: approved