Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом до [PERSON]. Позов [PERSON] мотивувала тим, що вона є наймачем з квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] та не зважаючи на це [PERSON] вже 12 років не проживає у квартирі, його особисті речі в квартирі відсутні. Відповідач в даній квартирі не проживає 12 років, комунальні платежі, які нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, не сплачує. За вказаних обставин просила визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні свідок [PERSON]. показав, що відповідач [PERSON] в квартирі позивачки не проживає. Свідок [PERSON]. суду дала показання та зазначила, що більше 12 років [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, а речей відповідача у квартирі позивачки немає. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном, внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка із дітьми вселилась у квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру, який було видано чоловіку позивачки (а.с.4). Згідно довідки № 02-02/2853 від 16.09.2014 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Реєстрація відповідача у даній квартирі підтверджується також довідкою Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, яка була витребувана на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України (а.с.10). Позивачка вказує, що реєстрація у квартирі відповідача, який насправді має зовсім інше місце проживання, перешкоджає здійсненню нею прав на вільне користування нерухомим майном. Слова позивачки підтверджується актами від 10.06.2014 року, 25.09.2014 року, 03.12.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, ЦПК України,

Outcome: approved