Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна,. В заяві зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках з червня 2005 року до квітня 2012 року. В зазначений час сторони проживали однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], мали спільний бюджет, вели спільне господарство. За час проживання однією сім'єю сторони набули таке майно: - автомобіль ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 17578 грн., право власності на який зареєстровано за відповідачкою; - будівельні матеріали на ремонт зазначеної квартири на суму 7200 грн.; - кахельну плитку вартістю 1240 грн.; - лінолеум вартістю 1040 грн.; - сушарку для рушників вартістю 400 грн.; - плінтус вартістю 375 грн.; - три люстри вартістю 330 грн. кожна на загальну суму 990 грн.; - шафу-купе вартістю 2405 грн.; - вітальню «Феєрія» вартістю 775 грн.; - меблі для кухні «Кармен» вартістю 2300 грн.; - диван «Анна» вартістю 2200 грн.; - диван «Ніка-міні» вартістю 1813 грн.; - пральну машину «Атлант» вартістю 2265 грн.; - газову плиту «Індезіт» вартістю 2363 грн.; - унітаз-компакт «Люкс-Гранд» з комплектуючими вартістю 545 грн.; - металево-пластикові конструкції загальною вартістю 7500 грн.; - спліт-систему «Мідеа» вартістю 2752 грн.; - будівельні матеріали для переобладнання балкону вартістю 5200 грн. Загальна вартість набутого сторонами майна становить 58941 грн. Оскільки майно, набуте чоловіком та жінкою під час проживання однією сім'єю без укладення шлюбу, належить чоловіку та жінці на праві спільної сумісної власності, в уточненому позові (а. с. 40) просить встановити факт проживання сторін однією сім'єю з 13 вересня 2005 року, оскільки саме в цей день було розірвано шлюб позивача з іншою жінкою, по квітень 2012 року, визнати перелічене майно предметом їхньої спільної сумісної власності, визнати за ним право власності на транспортний засіб та меблі для вітальні «Феєрія», інше майно передати відповідачці. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просить про його задоволення. Відповідач уточнений позов визнала повністю. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Виходячи з таких міркувань. В силу ст. 74 СК Україниякщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, придбане ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно із ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним контрактом. В силу ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальності, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved