Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, уточнюючи позовні вимоги , посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Стверджує, що вночі, 26.07.2016 року , сталося затоплення квартири. Квартира знаходиться у багатоквартирному будинку . КЖРЕП№ 11 здійснює поточний ремонт та обслуговування вказаного житлового будинку. До переліку послуг , які надає відповідач, відноситься також обслуговування та поточний ремонт систем водопостачання та водовідведення. Додає, що 27.07.2016 року , після залиття квартири , звернулась до відповідача із заявою про встановлення причин залиття. 19.08.2016 року у приміщенні КЖРЕП № 11 їй було вручено акт обстеження наслідків заливу приміщень, зі датою його складання 28.07.2016 року. Стверджує, що причиною залиття її квартири була втрата герметичності водопровідного стояка через грубі порушення вимог ДБН , допущені при монтажі працівниками КЖРЕП№ 11. Враховуючи на причину залиття квартири та вартість відновлюваних робіт згідно висновку експерта [PERSON] від 20.12.2016 року , просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 20978,35грн., судові витрати у розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумарному розмірі 11\~802,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та вказали, що факт залиття квартири з вини КЖРЕПу№11 доведено висновком експерта [PERSON] від 20.12.2016 року . Висновок повторної судової будівельно - технічної експертизи від 17.02.2018 року не може були доказом непричетності працівників КЖРЕП №11 до залиття квартири. Просили задовольнити позов з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином інформувався судом про час та місце розгляду справи, про що свідчать підписи у рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень. (а.с. 218, 226, 237). Про причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи на неповідомлення суду про неможливість явки у судові засідання представника відповідача та неодноразового відкладення розгляду справи з метою оповіщення відповідача, суд приходить до висновку , про можливість розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог п. 1,2,3,4,5 ч.1, ч.2 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити . При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта дана квартира є посімейного заселення, розташована на першому поверсі п»ятиповерхового будинку / том 1 а.с. 72-75,209-212/. Відповідно до акту комісії працівників КЖРЕПу №11 від 28.07.2016 року, залиття квартири [ADDRESS] відбулося з вини власника квартири № 10, яка розташована вище. Згідно цього ж акту , встановити причину залиття неможливо, оскільки власник квартири №10 тривалий час відсутній./ т.1 а.с.11 /. Згідно зі ст.10 Житлового кодексу України - громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Згідно висновку №02/16 судової будівельно-технічної експертизи судового експерта [PERSON] ( т.1 а.с. 43-57) . Вартість матеріальної шкоди, визначена як вартість відновлювальних ремонтно- будівельних робіт, які необхідно було провести в приміщеннях квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень що виникли в результаті залиття, з урахуванням ПДВ та з урахування фізичного зносу конструктивних елементів, що не зазнали впливу рідини та впливу ремонтно-будівельних робіт, становить: 20978,35 грн. (двадцять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім гривень 35 копійок) Причиною залиття, яке відбулося 26.07.2016 року , квартири №7 в будинку №105 по вулиці Залозецького в м. Чернівці, є втрата герметичності водопровідного стояка через грубі порушення вимог норм ДБН В.2.5-64 2012 ( внутрішній водопровід та каналізація), допущені при монтажі працівниками КДЖРЕП №11. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Не погодившись із даним висновком , представником КЖРЕП № 11 було подано клопотання про проведення повторної експертизи з відстав , що експерт не оглядав верхню квартиру та місце витоку води , а тому не погоджується з висновком експерта [PERSON] Згідно ч.2 ст. 113 ЦПК України , в редакції від 15.12.2017 року , якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Висновок № 10061 судового експерта [PERSON] складено 17.02.2018 року. Згідно цього висновку , обстеження квартир № 7 в будинку № 105 по вулиці Залозецького в м. Чернівці проводилось 21.11.2017 року . Оглядом експерта [PERSON] встановлено, що технічний стан мереж в квартирах №№ 7, 10 та внутрішньо будинкових мереж будинку по вул. Залозецького, 105 - добрий. Труби замінені на нові, чим приховано стан мереж до їх встановлення (до заливу); час монтажу мереж не встановлюється із вказаною на відеодиску заміни труб та зі слів мешканця квартири № 13 цього ж дому, надані при проведенні огляду експертом [PERSON] при виготовленні Висновку № 02/16 судової будівельно-технічної експертизи від 20 грудня 2016 р. Технічна можливість встановити причину залиття квартири [ADDRESS], яке відбулося 26.07.2016 року, ураховуючи наявні пошкодження у квартирі [ADDRESS], які у тому числі зафіксовані у акті обстеження наслідків заливу приміщень від 28 липня 2016 року та в акті № 109 від 24 липня 2014 року - відсутня. Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень -повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі обєкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Судом не береться до уваги даний висновок експерта , оскільки експерт не встановив причину залиття квартири №7 за згаданою адресою . Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. При таких обставинах, з підстав викладених вище випливає, що збитки (вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт) завдані позивачу, як власнику квартири [ADDRESS], в результаті її пошкодження внаслідок затоплення, з вини відповідача. Позивач довела завдану їй шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв»язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї причетності до залиття квартири позивачки. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,розглядаючи\~ позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.ст. 20, 21\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець зобовязаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг,їх споживчі властивості тощо; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до ст. 24\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач, крім іншого, зобовязаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Оскільки , у процесі розгляду даної справи , представником відповідача не було доведено , що КЖРЕП № 11 утримував в належному технічному стані та здійснював технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, суд приходить до висновку , що залиття квартири позивачки сталося саме з вини відповідача. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України- до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 141 ЦПК України- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 гривень та 11\~802 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно положень ст. 137 цього ж Кодексу - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Порядок надання безоплатної правової допомоги \~у цивільних справах передбачений у\~розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.\~При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст. ст.\~12,\~42,\~56 ЦПК). \~Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».\~\~\~ Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.\~Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.\~ Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ.\~Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший Враховуючи , що представник КЖРЕПу № 11 у попередніх засіданнях звертав увагу суду на завищену суму витрат на правничу допомогу , суд приходить до наступних висновків : Відповідно до Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ( у редакції на момент виникнення правовідносин )- Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною,\~ не може перевищувати 40 відсотків ( прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи надані детальні описи робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд, з урахування прожиткового мінімуму відповідного календарного року надання правничих послуг , з урахуванням перевірених у справі доказів участі адвоката [PERSON] у судових засіданнях подання та вчинення нею окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, приходить до висновку , що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7307,45 гривень витрат на правову допомогу з розрахунку: - а.с. 112 ( година участі адвоката 617,60 грн. х 6 год. потрачених = 3705,60 гривень) ; - а.с. 144 ( година участі адвоката 617,60 грн. х 3 год 40 хв. потрачених = 2099,85 гривень) ; -а.с. 239 ( 1502,00 грн. , згідно Договору про надання правової допомоги ). Разом - 7307,45 гривень. Враховуючи, положення 137 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки їх розмір підтверджено відповідними квитанціями прибуткового касового ордеру. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial