Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину реконструйованого житлового будинку № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі, загальною площею 56,3 кв. м, у тому числі, житловою площею - 40,1 кв.м., після смерті [PERSON], померлої 25.02.20014 року. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 25.02.2014р. померла її мати - [PERSON] (дівоче прізвище Христюк) [PERSON] смерті матері [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою вул. Нежданової, 29 у м. Одесі. Заповіту мати не залишила. Позивачка [PERSON] та її рідний брат [PERSON] зареєстровані в зазначеному житловому будинку, є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] Батько позивачки [PERSON] помер 04.07.2009р. Сестра позивачки [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та її рідний брат [PERSON] Житловий будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі, належав матері позивачки на підставі договору дарування від 25.09.1987 року, який зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під №2658 стр. 97 кн.2 доп від 27.10.2003р. Будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі перебудовувався протягом 1979-2007 років. Остання характеристика будинку надана у технічному паспорті від 25.05.2008р. Вищевказаний житловий будинок № 29 по вул.Неждановій в м.Одесі є не самочинно збудованим житловим будинком, а є реконструйованим будинком, на який відсутні правовстановлюючі документи. Будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі розміщений на земельній ділянці, яка була надана прабабці позивачки [PERSON] по материнській лінії - [PERSON], поряд з іншими користувачами, згідно рішення виконкому Одеської міської Ради депутатів трудящих від 25.09.1956р. №844 «Про результати обміру земель по будівельному кварталу №1279». Відповідно до рішення Одеської міської ради народних депутатів від 16.05.1996р. №83-ХХІІ, будинок № 29 по вул. Неждановій в м.Одесі розміщений в районі індивідуальної житлової забудови. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину та 21.08.2014р. звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але відповідно до постанови нотаріуса від 10.09.2014р. №30/02-31 їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно внаслідок поділу будинку. При житті, мати позивачки [PERSON] у 2008 році намагалась ввести будинок в експлуатацію та оформити документи на будинок, проте це не було завершено. Нею було отримано Технічний висновок про можливість збереження частини реконструйованого будинку та господарських будівель, погоджено межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами, отримано Висновок №158/08-С від 11.12.08 Управління архітектури та містобудування ОМР «Про можливість введення в експлуатацію самочинно збудованих будівель», 19.08.08 отримано погодження міської санітарно-епідеміологічної станції тощо. У звязку з наявними труднощами в оформленні права власності та з метою введення в експлуатацію самовільного будівництва, отриманого у спадщину, відповідно до порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, представником позивачки [PERSON] було направлено адвокатські запити до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одееькій області. У відповідь Держархбудінспекцією повідомлено позивачці, про те, що питання про прийняття в експлуатацію слід вирішувати у судовому порядку. Таким чином, позивачка [PERSON] не має можливості реалізувати та оформити своє право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері. Оскільки у позивачки [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в порядку встановленої процедури введення будівництва в експлуатацію, наявністю прав та обовязків іншого спадкоємця, брата позивачки [PERSON], позивачка вимушена звернутись до суду з позовом. З зустрічним уточненим позовом по справі звернувся до суду [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину реконструйованого житлового будинку № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі, загальною площею 56,3 кв. м, у тому числі, житловою площею - 40,1 кв.м., після смерті [PERSON], померлої 25.02.20014 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 25.02.2014р. померла його мати - [PERSON] (дівоче прізвище Христюк) Л.А. [PERSON] смерті матері [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою вул. Нежданової, 29 у м. Одесі. Батько позивачки [PERSON] помер 04.07.2009р. Сестра позивачки [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини. Мати, при житті, мала намір передати житловий будинок відповідачу [PERSON]. Житловий будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі, належав матері позивачки на підставі договору дарування від 25.09.1987 року, який зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під №2658 стр. 97 кн.2 доп від 27.10.2003р. Будинок № 29 по вул.Неждановій в м. Одесі є не самочинно збудованим житловим будинком, а є реконструйованим будинком, на який відсутні правовстановлюючі документи. Будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі розміщений на земельній ділянці, яка була надана прабабці по материнській лінії - [PERSON], поряд з іншими користувачами, згідно рішення виконкому Одеської міської Ради депутатів трудящих від 25.09.1956р. №844 «Про результати обміру земель по будівельному кварталу №1279». Відповідно до рішення Одеської міської ради народних депутатів від 16.05.1996р. №83-ХХИ, будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі розміщений в районі індивідуальної житлової забудови. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач вказує про те, що він [PERSON] та його сестра [PERSON]В прийняли спадщину, 21.08.2014 року, так як звернулися до нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але відповідно до постанови нотаріуса від 10.09.2014р. №30/02-31 їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно внаслідок поділу будинку. При житті, мати [PERSON] у 2008 році намагалась ввести будинок в експлуатацію та оформити документи на будинок, проте це не було завершено. Нею було отримано Технічний висновок про можливість збереження частини реконструйованого будинку та господарських будівель, погоджено межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами, отримано Висновок №158/08-0 від 11.12.08 Управління архітектури та містобудування ОМР «Про можливість введення в експлуатацію самочинно збудованих будівель», 19.08.08 отримано погодження міської санітарно-епідеміологічної станції тощо. У звязку з наявними труднощами в оформленні права власності та з метою введення в експлуатацію самовільного будівництва, отриманого у спадщину, відповідно до порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, питання про прийняття в експлуатацію слід вирішувати у судовому порядку. Таким чином, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не має можливості реалізувати та оформити своє право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері. В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив задовольнити первісний та зустрічний позов у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.60); Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 лютого 2016 року прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до договору дарування від 25.09.1987 року, який посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий №4-2517, [PERSON] (дівоче прізвище Христюк) [PERSON] є власником 9/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель в будинку № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі (а.с.16-17); В користування обдарованої [PERSON] надається із літери «А» під індексами : 4-4, та 4-3 житлові кімнати, загальною житловою площею 27,6 кв.м., 4-1 коридор, 4-2 кухня, «Е» літня кухня, «БЛ» сараї ? частина мощень І та заборів №1,2. Вищезазначений договір дарування зареєстрований в КП «МБТІ та РОН» від 27 жовтня 2003 року( а.с.17об); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 25.05.2008 року КП «МБТІ та РОН», домоволодіння № 29 по вул.Неждановій в м. Одесі, складається з літ.А житловий будинок, літ.Б-сарай, літ.Ж- веранда, літ.Д сан блок, І мостіння, №1,2,3 огорожа (а.с.18-21); Відповідно до штампу, зробленому у технічному паспорті який виготовлений КП «МБТІ та РОН» від 25.05.2008 року, у домоволодінні № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі самочинно збудовано літ.Ж веранда, а-3 (2007р.) - прибудова (а.с.18 об); Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящихся №844 від 25.09.1956 року «Про результати обміру земель по будівельному кварталу №1279», затверджено висновки по обміру земель будівельного кварталу №1277, загальною площею 44\~166 кв.м., закріплено за землекористувачами будівельного кварталу №1277 правовстановлюючі документи 7\~180 кв.м. земельної площі. [PERSON], поряд з іншими користувачами встановлено для домоволодінь, користувачами яких не було надано правовстановлюючі документи земельну площу по нормам 19010 кв.м. (а.с.22-24); Відповідно до рішення Одеської міської ради народних депутатів від 16.05.1996р. №83-ХХІІ, будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі розміщений в районі індивідуальної житлової забудови (а.с.25-29); Відповідно до Технічного висновку, зробленого ПП «Тавр», будівлі за адресою: м.Одеса, вул..Нежданової, 29 можуть бути прийняті в експлуатацію (а.с.34-45); Відповідно до письмової довідки ОСНКМ «Крива Балка» від 20.06.2008 року, погоджено межі земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами за адресою: м.Одеса, вул.Нежданової, 29 (а.с.46); Відповідно до висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-10/4040/0 від 11.12.2008 року про можливість вводу в експлуатацію самочинних будівель за адресою: м.Одеса, вулиця Нежданової, 9 , ввод в експлуатацію прибудови літ.а3, веранди літ.Ж, жилої кімнати (4-2 по технічному паспорту) узгоджено для розгляду у встановленому порядку після виконання пофарбування фасаду будинку відповідноі з паспортом пофарбування фасадів, який затверджено Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради. При розгляді питання звернути увагу на наявність всіх необхідних висновків та погодженню сусідів, чиї інтереси порушуються. У звязку з земельною реформою правовстановлюючі документи переоформити відповідно до діючого законодавства (а.с.47-48); Відповідно до листа Санітарно-епідеміологічної станції м.Одеси №3/1995 від 19.08.2008 року, можливо збереження та подальша експлуатація прибудови літ.а3, веранди літ.Ж, розташованих за адресою: м.Одеса, вулиця Нежданової, 29, що належить [PERSON], згідно наданого технічного висновку (а.с.49); Відповідно до листа департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-303-529 від 23.09.2015 року, питання про прийняття в експлуатацію самовільно перебудованого будинку за адресою: м.Одеса, вулиця Нежданової, 29 необхідно вирішувати в судовому порядку (а.с.54-55); Судом встановлено, про те, що 25.02.2014 року померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 366559 від 26.02.2014 року, складений актовий запис №2268 (а.с.9); Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-ЖД №493454, яке видано Малиновським Відділом ЗАГС м.Одеси, [PERSON] є донькою [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.11); Відповідно до свідоцтва про народження серії V-ЖД №296963, яке видано Малиновським Відділом ЗАГС м.Одеси, [PERSON] є сином [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.13); 04.07.2009 року помер батько позивача та відповідача - [PERSON], про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 191265 від 06 липня 2009 року, складений актовий запис №3670 (а.с.15); Відповідно до письмової довідки, яка видана ОСНКМ «Крива Балка» №70 від 26.05.2015 року, в м.Одесі, по вул.Нежданової,29 зареєстровано три особи: [PERSON] (власниця), [PERSON] (донька), [PERSON] (син) (а.с.14); 19.04.2016 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла копія спадкової справи за №5/2014, яка заведена приватним нотаріусом одеського нотаріального округу [PERSON], щодо майна померлої 25.02.2014 року [PERSON]А.(а.с.89-120); Із матеріалів спадкової справи за № 5/2014 р., щодо майна померлої 25.02.2014 року [PERSON], яка є в матеріалах цивільної справи вбачається, про те, що 21.08.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлої, 25.02.2014 року матері [PERSON] ( а.с.92,93); Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 21.08.2014 року, [PERSON] відмовилася від належної її частки спадкового майна після померлої, 25.02.2014 року матері [PERSON], на користь дітей спадкодавця [PERSON], [PERSON] (а.с.94); Відповідно до Постанови приватного нотаріуса одеського нотаріального округу [PERSON] №30/02-31 від 10.09.2014 року, [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями під №27-29 по вулиці Нежданової в м.Одесі на підставі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.91); Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2016 року, яке видано приватним нотаріусом одеського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 385, [PERSON] є власником 1/20 частини квартири №84 будинку №132, корпус 1 в м.Одесі після померлої, 25.02.2014 року матері [PERSON] (а.с.141); Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2016 року, яке видано приватним нотаріусом одеського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 386, [PERSON] є власником 1/20 частини квартири №84 будинку №132, корпус 1 в м.Одесі після померлої, 25.02.2014 року матері [PERSON] (а.с.134); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, після померлої 25.02.2014 року їх матері [PERSON], оскільки у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої 25.02.2014 року їх матері [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 ст. 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності або постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації і таке право посвідчується державним актом. В матеріалах справи відсутні належні докази (державний акт, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) на підтвердження того, що земельна ділянка за адресою: м.Одесі, по вул.Нежданової,29, на якій знаходяться самочинно збудовані прибудови надавалась у власність або у постійне користування [PERSON]. Отже, у період життя [PERSON] не набула право власності на спірний реконструйованого житлового будинку № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі. Тому, [PERSON] та [PERSON], також не набувають право власності у порядку спадкування за законом на реконструйований житловий будинок № 29 по вул. Неждановій в м. Одесі, оскільки за змістом ЦК України умовою переходу в порядку спадкування права власності є набуття спадкодавцем цього права у встановленому законом порядку. Виходячи із змісту ст. 376 ЦК України право власності на об'єкт самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця. В пункті 14 постанови № 6 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за умови, що будівництво велося згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Між тим, в матеріалах справи відсутні докази ведення будівництва спірних об'єктів згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також, що дане питання було предметом розгляду компетентного державного органу. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Між тим, як було вище зазначено, в матеріалах справи відсутні та сторонами не представлено до суду жодного переліченого вище документу. Суд не є органом, який розглядає питання щодо прийняття об'єктів будівництва до експлуатації. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не позбавлені можливості звернутися із заявою до органів місцевого самоврядування, в компетенцію яких входить вирішення питання про надання земельної ділянки у власність або користування та прийняття спірних об'єктів до експлуатації. Крім того, узаконення самочинного будівництва, згідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється безкоштовно інспекціями Державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних споруд об'єктів при наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, протягом 30 днів з моменту подачі заяви. За ч. ч. 2 та 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Пленум Верховного Суду України у пунктах 7 та 8 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз'яснив судам, що у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки входять до складу спадщини лише у тому разі, якщо будівництво здійснювалось ним згідно із законом. Якщо ж спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, то до спадкоємців переходить лише право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] позовних вимог про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва спадкодавцем, заявлено не було, у зв'язку з чим, судом позов розглянуто в межах заявлених вимог. Як роз'яснено в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначається судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Тобто, на вказані самочинні прибудови, на які позивачка просить визнати право власності, як на спадкове майно, не виникло право власності як у спадкодавця так і не виникає право власності у спадкоємців, оскільки ці самочинні прибудови не є об'єктами цивільно-правових відносин та не можуть входити до спадкового майна відповідно до ст. 1218 ЦК України, а також не можуть і розподілятися між спадкоємцями як спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed