Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» (далі за текстом АТ НДПІ «Механобрчормет»), в якому просить: стягнути з АТ НДПІ «Механобрчормет» (код ЄДРПОУ 04689352, індекс 50086, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 3) на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 64\~932 грн. 68 коп. Предявлені вимоги мотивовано наступним. З 5 листопада 2015 року по 4 червня 2018 року вона працювала на посаді начальника відділу кадрів в АТ НДПІ «Механобрчормет». З травня 2016 року. Відповідач виплачував заробітну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, посилаючись на відсутність коштів та необхідність сплачувати інші поточні зобовязання. У червні 2018 року вона була змушена звільнитися з товариства за власним бажанням, у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору у відповідності до ч.3 ст.38 КЗпП України, у тому числі через систематичне порушення відповідачем її прав, а саме не виплату заробітної плати. В порушення ст.47 КЗпП України в день звільнення, а саме 4 червня 2018 року з нею не проведено остаточний розрахунок та не видано копію наказу про звільнення. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Остаточний розрахунок з нею товариством проведено вже після звільнення 16 жовтня 2018 року. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 8\~лютого 1995\~року №\~100 (далі-Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Згідно довідки № 51 від 16 жовтня 2018 року виданої їй відповідачем, станом на 12 жовтня 2018 року заборгованість з нарахованої заробітної плати не виплачена, а середньоденна заробітна плата становила 705,79 грн. Згідно розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідач має сплатити їй 64\~932 грн. 68 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] предявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзив не подав, у зв'язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.7), розрахунок (а.с.8), трудова книжка (а.с.9-10), розрахункові листи (а.с.11-12). Суд,

Outcome: approved