Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2013 року та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки, [PERSON], [INFO], починаючи стягнення від подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Пославшись на те, що аліменти, які стягуються за рішенням суду від 13.05.2013 року не забезпечують належний рівень на утримання дитини, є меншими від встановлених законом. Крім того, позивач вказує, що вона постійно несе витрати на оздоровлення, одяг для доньки, сплачує за садочок. При цьому відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки отримує велику заробітну платню. Ухвалою суду від 01 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у авказаній справі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Подав до суду відзив, в якому вказав на те, що він працює, розмір його доходу, складається із заробітної плати, яка становить 3725 грн. Проте, регулярно сплачує аліменти, в березні 2018 року виконавчий лист особисто ним подано до бухгалтерії, де він працює. До того моменту він належно сплачував аліменти через установу банку. Крім того, він щотижня на вихідні дні, свята та у свою відпустку бере дитину до себе додому для спілкування, організовую дозвілля, здійснюю догляд і виховання, купує їй особисті речі (планшет, ел.гіроборд, одяг та інше, що підтверджується копіями квитанцій(а.с.45). Крім цього, здійснюю доплату до утриманих аліментів на дитину при отриманні авансу та зарплати, відповідно -500грн. та -1300 грн. щомісяця(а.с.34-35, 37-38, 40,43). А також звернув увагу на те, що новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6). На підставі виконавчого листа, виданого згідно рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходів) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.5). Довідкою Новенської селищної ради № 3071 від 19.07.2018 року підтверджується факт того, що донька - [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні позивачки(а.с.4). Згідно довідки № 0000000001 від 21.08.2018 року, наданої ФОП [PERSON] заробітна плата відповідача складає з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року 24 833, 52 грн.(а.с. 21). Згідно довідки № 2 від 21.08.2018 року, наданої ФОП [PERSON] з відповідача відраховані аліменти з березня 2018 року по червень 2018 року в розмірі 749, 66 грн. щомісячно, а за липень 2018 року 779, 50 грн.(а.с. 22). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршенняздоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що у разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову, тому у вимогах про стягнення аліментів з дня пред'явлення позову суд відмовляє. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачка до суду не подала докази відповідно до ст.ст. 80,81 ЦПК України, того, що відповідач має можливість сплачувати на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 2 500 гривень, те, що він отримує досить не велику заробітну плату в розмірі 3 725, 00 грн. щомісячно, з яких сплачує регулярно аліменти, і також витрачає додаткові кошти на утримання дитини та що знайшло підтвердження в судовому засіданні, суд відмовляє в задоволені позовних вимог. Частиною 7 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed