Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 23 квітня 2013 року та 12 березня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були укладені договори про банківський строковий вклад. Додатковими угодами від 12 березня 2014 року та 11 червня 2014 року відповідно ці договори були змінені, а саме збільшені суми депозитів до 18000 грн. та 5000 грн. відповідно. Строк дії вкладу за договором №3433/6-13 був пролонгований до 23.10.2014 року з відсотковою ставкою 16,50% річних. Строк дії вкладу за договором №300131/20684/370-14 закінчується 17 березня 2015 року з відсотковою ставкою 22% річних. Вказала, що 28 липня 2014 року вона звернулася в банк для зняття нарахованих відсотків, однак їй було повідомлено, що з її рахунків зникли вклади і залишилися лише відсотки нараховані за депозит по Договору №1 в сумі 500 грн., які вона зняла. Неодноразово вона зверталася до банку з приводу сплати відсотків або повернення депозитів, однак їй було відмовлено, а. вклади не повернуто. Вказала, що стягненню підлягають депозити на суму 18000 грн. та 5000 грн., відсотки за весь період дії договорів, по Договору №1 - 1497, 21 грн. (у зв*язку з тим, що 28 липня 2014 року нею були зняті відсотки в сумі 500,00 грн.) стягненню підлягають 997,21 грн. Відсотки за користування депозитом по Договору №2 становлять 822,74 грн. Всього по двох договорах банк зобов*язаний повернути борг в сумі 24 819,95 грн. Крім того, банк зобов*язаний повернути ще 3% річних за прострочення кожного договору. По договору №1 - 143,65 грн., по договору №2 - 44.03 грн. Зазначила, що своїми діями банк також завдав їй моральної шкоди на суму 25 000 грн., яка виражається в тому, що вона є пенсіонеркою, інвалідом 2 групи, її чоловік також пенсіонер і потребує постійного догляду. Із-за постійних відмов банком у поверненні депозиту та відсотків , вона постійно перебуває у стресі. Вважає, що банк знущається над нею. Просить розірвати договори про банківський строковий вклад (депозит) №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року та №300131/20684/370-14 від 12 березня 2014 року та стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь вклади, з відсотками та три відсотки річних від простроченої суми на загальну суму - 25 007,63 грн, а також компенсацію моральної шкоди в сумі 25 000 грн. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився в третій раз , надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку з відпусткою начальника юридичного відділу, не підтвердивши документально таку відсутність, в зв»язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON] уклала із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» два договори строкового банківського вкладу (депозиту), а саме: договір №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року та договір №300131/20684/370-14 від 12 березня 2014 року. Строк дії договору №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року закінчився 23 жовтня 2014 року відповідно до п.4.1 вказаного договору, відсоткова ставка складає 16,50% річних. Строк дії договору №300131/20684/370-14 закінчується 17 березня 2015 року, відсоткова ставка складає 22% річних. [PERSON] 28 липня 2014 року звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для зняття нарахованих відсотків, однак їй було відмовлено, у зв*язку з тим, що з її рахунків зникли вклади. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно п.4.1 договору №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року строк дії даного договору закінчився 23 жовтня 2014 року. Після закінчення строку договору кошти з депозитного рахунку можуть бути повернуті клієнту за його письмовою вимогою. Згідно п.5 договору №300131/20684/370-14 від 12 березня 2014 року вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного у договорі. При цьому банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу із розрахунку 1% річних відповідно до положень п.5.3 Основних умов. 15 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з письмовою заявою про повернення сум депозитів, у зв*язку з порушенням умов договорів, однак банк депозитні договори не розірвав, депозитні вклади позивачці не повернув. Відповідно до вимог закону істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. [PERSON] вважає, що банк порушив умови договору, не виплачує відсотки по договорах і взагалі повідомив їй, що з її рахунків зникли вклади. Дані обставини є істотними, а тому договори №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року та №300131/20684/370-14 від 12 березня 2014 року підлягають розірванню. Відповідно до ст. 1061 ч.1 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Норма ст.1061 ч.6 ЦК України передбачає, що у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Так, по договору №3433/6-13 від 23 квітня 2013 року підлягають поверненню - депозит в сумі 18000 грн., відсотки за період з 23 квітня 2014 року по 23 жовтня 2014 року в сумі 979,60 грн. з урахуванням виплачених 28 липня 2014 року [PERSON] 500 грн. По договору №300131/20684/370-14 від 12 березня 2014 року підлягають поверненню - депозит в сумі 5000 грн., відсотки за період з 12 березня 2014 року по 12 жовтня 2014 року - 291,6 грн. Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на теё що позивачка просить розірвати депозитні договори достроково, відповідач не прострочив виконання грошового зобов»язання, а тому для нього не настала відповідальність, передбачена ст.. 625 ЦК України. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають оскільки відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України в разі порушення зобов»язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з укладених сторонами договорів банківського вкладу, за порушення зобов»язання відшкодування моральної шкоди договором не передбачено а стягнення моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» також є безпідставним, так як п.5 ст. 4 цього закону передбачає, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров»я продукцією у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial