Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 2009 року проживала однією сім'єю (знаходилась у фактичних шлюбних відносинах) з [PERSON] [INFO] вона народила спільного сина [PERSON]. Враховуючи, що шлюб між ними не було офіційно укладено, то прізвище сина було записано відповідно до її. [INFO] [PERSON] трагічно загинув у ДТП по вул.Ковпака у м.Суми. Після загибелі [PERSON], відносини з його матір'ю (відповідачкою) ускладнилися та вони перестали спілкуватись. Відповідачка не вважає позивачку дружиною свого сина, а тому і не признає свого онука. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В інтересах спільного сина позивачка в установлений законодавством термін звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак спільний син не зможе вступити у спадкові права за відсутності документу підтверджуючого факт спорідненості, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом спадкових прав свого сина. За таких обставин позивачка просить суд встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м.Суми, відносно [PERSON], [INFO], місце народження м.Суми та зобов'язати Зарічний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис № 718 від 03.06.2014 року, про народження [PERSON], а саме в графі «батько» зазначити [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили суд у їх задоволенні відмовити у зв'язку із безпідставністю та з мотивів, викладених у відзиві (запереченні) на позовну заяву (а.с.169-171). Представник Зарічного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не має. Від приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Хоменко В.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] від 03.06.2014 року виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, у відомостях про матір значиться [PERSON], громадянка України, у відомостях про батька значиться [PERSON], громадянин України (а.с.7). Під час розгляду справи було встановлено, що народженню дитини [PERSON] передувало проживання позивачки [PERSON] разом із [PERSON] однією сім'єю як чоловік та жінка в період часу з вересня 2009 року по 2015 рік, оскільки останні проживали разом, підтримували подружні відносини, однак без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Вказані позивачкою обставини знайшли своє підтвердження на фото, які були оглянуті в судовому засіданні, з яких вбачається, що померлий разом із позивачкою та її дитиною неодноразово проводили відпочинок, дозвілля, тощо. З Індивідуальної карти вагітної і породіллі вбачається, що при взятті на облік вагітної [PERSON] у КУ «СПБ №1» 28.10.2013 року прізвище батька дитини зазначено - [PERSON] зазначено рік народження, номер мобільного телефону та місце роботи. Крім того, міститься флюорографія від 31.10.2013 року, Результати дослідження крові від 20.01.2014 року [PERSON] Результатом вагітності [PERSON] є пологи (а.с. 14-15). [INFO] по вул.Ковпака у м.Суми. [PERSON] трагічно загинув в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст.128 СК України, за відсутності заяви право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] було здійснено у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. Як передбачено ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами, висновками експертів тощо. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Аналогічні положення містяться в ст.ст.263, 264 ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Так, ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.01.2018 року у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України (а.с.31-32). Згідно висновку експерта від 23.03.2018 року №19/10-3/79-СЕ/18 проведеного Державним НДЕКЦ при УМВС України за ухвалою суду, зазначено, що [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO] Ймовірність даної події складає 99,99999%. (а.с.44-47). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Підстав вважати даний висновок невірним у суду немає, та відповідачем або його представником доказів на його спростування надано не було. Захист державою сім'ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені у ст. 51 Конституції України. Вказана конституційна норма про захист материнства та дитинства стала стимулом для пошуку позивачем справедливого рішення. Відповідно до ст. 7 Конвенції Про права дитини, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. За таких обставин,взявши до уваги висновок експерта, з урахуванням, інших наявних у справі та належно оцінених доказів, з дотриманням норм процесуального права, суд приходить до висновку щодо доведеності факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], а тому дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. У відповідності до вимог п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved