Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мама [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова колгоспного двору - [PERSON], вона, - [PERSON], її донька [PERSON] та її син [PERSON] Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживало їх четверо то кожному з них належить по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. [INFO] її мати - [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини вказаного будинковолодіння. Вона прийняла спадщину після смерті матері та з метою оформлення спадщини звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, оскільки право власності на будинковолодіння, за вищевказаною адресою зареєстровано лише за померлою [PERSON], частки інших членів колгоспного двору не виділені. Оскільки, відповідачі не претендують на свою частку у будинковолодіння то просить визнати за позивачкою право власності на вказане будинковолодіння. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні щодо позову не заперечила та підтвердила, що відмовляється від своєї частки у спірному будинковолодіння на користь [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на будинковолодіння [ADDRESS], та відмовився від своєї частки у вказаному будинковолодіння на користь позивачки. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ч. 1, 2 ЦК України, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мама [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова колгоспного двору - [PERSON], вона, - [PERSON], її донька [PERSON] та її син [PERSON] Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживало їх четверо то кожному з них належить по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. [INFO] мати позивачки - [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини вказаного будинковолодіння. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері та з метою оформлення спадщини звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, оскільки право власності на будинковолодіння, за вищевказаною адресою зареєстровано лише за померлою [PERSON], частки інших членів колгоспного двору не виділені. Відповідачі від своїх часток у спірному будинковолодінні відмовились, про що особисто підтвердили в судовому засіданні. Встановлене судом підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 30.10.2013 року № 48238, копією технічного паспорта, звітом про незалежну оцінку № 13-223К від 31.10.2013 року, свідоцтвом про право власності від 14.09.1989 року № 125, довідкою Великокам'янецької сільської ради від 08.11.2013 року №453/02-24/010, копією свідоцтва про смерть, та іншими перевіреними в суді доказами. Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222,1268 ЦК України та

Outcome: approved