Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 27 листопада 2014 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. З 15 серпня 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, вона разом з дитиною проживає окремо, дитина перебуває на її утриманні. Вона на даний час не працює, оскільки доглядає дитину. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, допомогу на дитину не надає, хоча неофіційно працює у м.Києві та отримує дохід близько 12000 грн. на місяць. Вона самостійно несе витрати, повязані з утриманням та матеріальним забезпеченням дитини. Уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов у зміненому розмірі підтримала повністю (а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісяця (а.с. 20). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БК № 413955, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (а.с. 6). Дитина проживає та зареєстрована разом з позивачкою по вул. Панкова, 33 в м.Кролевець Сумської області та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ст.ст.11, 60 ЦК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати докази. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працює у м.Києві і його заробітна плата складає 12000 грн. на місяць, а також те, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1500 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, однак повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину, а також враховує те, що відповідач згодний на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., яка більше від мінімального розміру аліментів, який становить 406,5 грн. (30% прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2017 року у розмірі 1355 грн.), що буде в інтересах дитини. Крім того, суд враховує, що рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 01.10.2013 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18), тобто відповідач має на утриманні іншу дитину, на яку сплачує аліменти. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Суд не знаходить підстав для стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в розмірі 1500 грн. і в цій частині позову необхідно відмовити за необгрунтованістю позовних вимог. Суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial