Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.06.2013 року. У шлюбі з відповідачем народилась донька - [PERSON] , [INFO] . [INFO] доньці виповнилося 18 років та вона продовжує навчання у Вільногірськиій загальноосвітній школі I-III ступенів № 5 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Строк закінчення навчання 26.06.2019 року. Навчання доньки потребує додаткових витрат на учбовий процес, харчування, одяг, побутові умови, предметів індивідуального користування та гігієни, забезпечення відпочинку після навчання для відновлення сил та організацію дозвілля, тобто вона потребує від відповідача щомісячної матеріальної допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання у вигляді аліментів. Відповідач працює в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», щомісячно отримує заробітну плату розмір якої є достатнім для утримання з нього аліментів, вважає, що аліменти на утримання дитини з відповідача слід стягувати в частині від його заробітку, оскільки відповідач має постійний дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає, за виконавчими листами аліментів чи інших обов`язкових виплат на чиюсь користь він не здійснює. Будь-яких інших обставин, які б звільняли відповідача від його обов`язку щодо утримання їхньої дитини в зв`язку з навчанням у навчальному закладі на цей час не існує. Вона надає допомогу на утримання доньки, але самотужки забезпечити її всім необхідним вона не в змозі, транспортних засобів, банківських рахунків, земельних ділянок у власності не має. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Між сторонами склалися правовідносини щодо виконання батьками встановленого законом обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, що продовжує навчання Факт досягнення третьою особою [PERSON] повноліття та факт родинних стосунків позивачки, відповідача та третьої особи підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно якого її батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.5 ). Факт проживання третьої особи [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою № 2206 від 14.05.2019 року, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідно до рішення Вільногірського міського суду від 26.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Згідно довідки про № 213 від 15.05.2019 року, третя особа [PERSON] є ученицею 11-А класу Вільногірської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 5 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, дата закінчення школи - 26 червня 2019 (а.с.7). Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком третьої особи [PERSON] , яка [INFO] . досягла повноліття, однак продовжувала навчання у Вільногірській загальноосвітній школі I-III ступенів № 5 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до 26.06.2019 року, не досягла 23-річного віку, у період навчання інших доходів не мала, отримувала матеріальну допомогу від матері [PERSON] , а тому потребувала матеріальної допомоги батька, відповідачем позов визнано у повному обсязі і останній не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного доходу (заробітку) за вказаний період, тому враховуючи визнання позову відповідачем, вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти у зазначеному нею розмірі, тобто 1/4 частини з усіх видів його щомісячного доходу (заробітку) стягненню з відповідача. Враховуючи, що стягнення аліментів з відповідача фактично буде здійснюватись за один місяць, тому суд не застосовує норми п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України щодо негайного виконання даного рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачкою при поданні позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а квитанція про сплату позивачкою адвокату 400,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України і

Outcome: partial