Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, [PERSON], є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.04.2017 року. Відповідачі по справі, зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживають у вказаній квартирі з 1999 року і по теперішній час. Коли вона, позивачка, звернулась до ТОВ «Житлосервіс-КР» з питання про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, їй було роз'яснено, що зняти з реєстрації особу можливо лише за її особистою заявою, або за відповідним рішенням суду. Не зверталася до відповідачів з проханням, щоб вони добровільно виписалися з належного їй будинку, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідачів - це за адресою розташування квартири: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. В ході розгляду справи представником позивачки заявлялося клопотання про витребування інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. При цьому пояснила, що відповідачка [PERSON] доводиться позивачці сестрою, а відповідач [PERSON] племінником. Відповідачів ніхто не виганяв з квартири. Ніхто з відповідачів вселитися у квартиру не намагався. З 1999 року відомостей про [PERSON] та [PERSON], немає. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.5), свідоцтво (а.с.8), витяги (а.с.9, 10), акт (а.с.11), повідомлення (а.с.63). Суд,

Outcome: approved