Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] за період з 01.07.2007 року по 26.11.2010 року у розмірі 12 249,99 грн., а також стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки у розмірі 2 565,00 грн. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] за період з 01.07.2007 року по 26.11.2010 року у розмірі 12 249,99 грн., посилаючись на те, що згідно виконавчого листа по справі №2-7600/2008, вона мала отримувати від [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Зазначала, що за час виконання боржником рішення суду вона отримувала аліменти на утримання дитини не регулярно, у зв'язку з чим склалася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 249,99 грн. Згідно виконавчого листа №2-7600/2008 строк для стягнення аліментів на дитину закінчився, про що 30.05.2013 року державним виконавцем Першого Малиновського ДВС ОМУЮ було винесено постанову ВП №12262199 про закінчення виконавчого провадження, тому позивачка змушена звернутися з вказаним позовом до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь вищевказану заборгованість у розмірі 12 249,99 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с. ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. ). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що згідно виконавчого листа №2-7600/2008 виданого Малиновським районним судом м.Одеси 06.01.2009року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнути аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00грн. щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу та до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] (а.с. ). Вищевказаний виконавчий лист було передано стягувачем до Першого Малиновського ДВС ОМУЮ для примусового виконання. 30.05.2013 року державним виконавцем Першого Малиновського ДВС ОМУЮ Рудик Т.С. було винесено постанову ВП №12262199 про закінчення примусового виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-7600/2008 виданого 06.01.2009року, у зв'язку із закінченням передбаченого законом строку для стягнення аліментів (а.с. ). Через неналежне виконання боржником зобов'язань за виконавчим листом по сплаті аліментів у [PERSON] станом на 26.11.2010 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 249,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах державного виконавця Рудик Т.С.від 30.05.2013р., затвердженого Начальником Першого Малиновського ДВС ОМУЮ Дімогловим О.І. (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням було визначено, що аліменти підлягають стягненню до повноліття дочки сторін. Дочка сторін досягла повноліття. Виконавче провадження по стягненню з відповідача аліментів закінчене, виконавчі дії не здійснюються. Відповідач обізнаний про наявність боргу по сплаті аліментів та його суму, проте в добровільно порядку погашати вказану заборгованість наміру не має. При цьому, сам по собі проведений державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментам не є виконавчим документом в контексті ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» і на підставі нього нове виконавче провадження не може бути відкрите. Таким чином, позивач позбавлена іншої можливості на примусове стягнення та примусове виконання такого стягнення ніким не оспореної суми боргу по сплаті аліментів, що порушує її права на стягнення вказаного боргу. Відповідно до ч.4 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Кожній особі гарантовано ст.16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України право на судовий захист свого порушеного, невизнаного чи оспореного права та інтересу, в тому числі і шляхом зобов'язання іншої особи виконати свій обов'язок. Судом не встановлено підстав, визначених в ст. 197 Сімейного кодексу України для звільнення відповідача від сплати заборгованості по аліментам та відповідач з відповідним позовом до суду не звертався. Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості по аліментам та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 193,68грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved