Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є ПАТ «Агрофірма ім. С.Лазо» про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на 52/100 житлового будинку. Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 1997 року вона приватизувала шляхом викупу у радгоспа ім. С.Лазо 52/100 житлового будинку, що складає квартиру [ADDRESS]. В результаті цього сплатила до каси радгоспу ім.С.Лазо кошти за вказану квартиру в сумі 675 (шістсот сімдесят п'ять) гривень згідно квитанції прибуткового касового ордеру №75 від 03 лютого 1997 року та переїхала до неї проживати. На теперішній час настала необхідність у належному оформлені документів, але це неможливо зробити у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та ліквідацією радгоспу ім.С.Лазо. Таким чином, позивачка просить визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за нею право власності на 52/100 житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про підтримання позову та з проханням розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явилися. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Представник третьої особи також у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Ця обставина відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що 03 лютого 1997 року позивачка приватизувала шляхом викупу у радкоспа ім. С.Лазо 52/100 житлового будинку, що складає квартуру [ADDRESS]. Внаслідок цього вона в свою чергу 03 лютого 1997 року сплатила її вартість, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №75 від 03 лютого 1997 року. При укладені угоди була домовленість, що нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу буде здійснено після виготовлення керівництвом радгосп. С.Лазо правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене сторони досягли суттєвих умов договору купівлі продажу, якими є предмет та ціна. Після сплати коштів позивачка переїхала і проживала у зазначеному будинку. Також, встановлено, що сторони при укладені договору домовились про те, що нотаріальне посвідчення договору буде здійснено після виготовлення керівництвом ім.С.Лазо правовстановлюючих документів на вищевказане майно. На теперішній час остаточне оформлення договору купівлі-продажу не відбулось, оскільки радгосп ім.С.Лазо ліквідовано та не може виконати своїх зобов'язань по належному оформленню договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується довідкою ПАТ «Агрофірма ім. С.Лазо» . Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку 52/100 житлового будинку, що складає квартиру [ADDRESS] її ринкова вартість складає 49215 (сорок дев'ять тисяч двісті п'ятнадцять ) гривень. З довідки Надрічненської сільської ради Тарутинського району та ПАТ «Агрофірма ім. С.Лазо» квартира під [ADDRESS] на їх балансі не перебуває. Згідно ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі на підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації , що в даному випадку не можливо здійснити. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що фактично договір купівлі-продажу квартири №2 52/100 житлового будинку відбувся і за позивачкою необхідно визнати право власності на неї. На підставі викладеного ст.ст. 392; 640; 655; 657 ЦК України,

Outcome: approved