Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому посилається на те, що вона є власником легкового автомобіля марки «DACIA SANDERO» 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Зазначає, що 08.12.2020 року між нею та [PERSON] укладено договір позики №081220-1, кошти за яким зобов`язалась повернути в 2022 році. Виконання договору позики забезпечується договором застави транспортного засобу від 08.12.2020 року, де предметом застави є належний їй автомобіль марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] . Також вказує, що в лютому 2021 року, в той час коли вона перебувала за межами Чернівецької області її чоловік [PERSON] отримав у позику від [PERSON] 4000 євро, залишивши останньому без її відома та погодження вищевказаний автомобіль, який належить їй на праві особистої власності і який уже перебував в заставі, про що вона дізналась, коли повернулась додому, а саме в квітні 2021 року. Зазначає, що отримані в позику кошти [PERSON] використав для власних потреб, а саме - в ігрових автоматах, що відомо з пояснень, які [PERSON] надав правоохоронним органам, куди вона звернулась з відповідною заявою. В подальшому, вона пішла до [PERSON] , щоби забрати автомобіль, де від родичів дізналась, що [INFO] той помер, а її автомобіль утримується в господарстві [PERSON] , який разом зі своєю матір`ю [PERSON] відмовилися повернути належний їй автомобіль у добровільному порядку. Вказує, що звернулась в правоохоронні органи, які провівши дізнання, відмовили в порушенні кримінальної справи та рекомендували їй з приводу даного спору звернутися за захистом в судові органи. Вважає, що у відповідачів відсутні, передбачені законом, підстави утримувати належний їй на праві особистої власності автомобіль марки «DACIA SANDERO», державний номер [NUMBER] , тому він підлягає поверненню, оскільки вибув з її володіння та користування поза її волею, згоди [PERSON] на передачу вказаного майна в заставу не давала. Крім того, між нею, [PERSON] та [PERSON] не існує жодних юридичних відносин, як і не існувало їх у неї з [PERSON] , що помер. Вказує, що відповідачі посилаються на розписку, як на правовий документ на право володіння спірним автомобілем, яку [PERSON] видав [PERSON] , отримавши в останнього у позику грошові кошти. Однак така розписка є нікчемною у розумінні договору застави, оскільки не є правовстановлюючим документом з правовим оформленням в письмовій формі договору застави, а також в ній автомобіль не ідентифіковано, не зазначені істотні умови договору застави, як того вимагають норми чинного законодавства ст.ст. 547, 584 ЦК України. Також вказує, що договором застави легкового автомобіля від 08.12.2020 р. передбачено, що без письмової згоди заставодержателя вона не має права здійснювати його обтяження будь-яким зобов`язанням, а така згода відсутня. Крім того, посилається на ухвалу суду від 14.04.2021 року по справі №723/1659/21, якою відмовлено [PERSON] в накладенні арешту на спірний автомобіль. Просить витребувати та вилучити у відповідачів [PERSON] та [PERSON] належний їй на праві особистої власності автомобіль марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] , а також технічний паспорт та ключі до замка запалення вищевказаного автомобіля та зобов`язати відповідачів протягом не більше одного місяця з дня набрання даним рішенням законної сили повернути їй вказаний автомобіль в справному стані, а також технічний паспорт та ключі до замка запалення, а також стягнути з них на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 1536 грн. та 1200 грн. витрати пов`язані із проведення оцінки транспортного засобу. Відповідачами відзив на позов не подавався. 30.06.2021 року від третьої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повному обсязі, оскільки спірний автомобіль не перебуває у власності відповідачів, тому жодних підстав його утримувати вони не мають. Крім того, розписка [PERSON] є нікчемною, оскільки він немає жодного законного права щодо володіння, користування чи розпорядження вказаним автомобілем та всупереч договору застави від 08.12.2020 року автомобіль марки «DACIA SANDERO», державний номер [NUMBER] , незаконно вибув із фактичного володіння [PERSON] . Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] та її предчставник адвокат Гринчук С.Д. в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явилась повторно, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до ч.3 ст.211, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 20.07.2019 року за [PERSON] було зареєстровано автомобіль марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] . З копії договору позики №Л081220-1, укладеного 08.12.2020 року, вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 106395,45 грн., що за курсом НБУ на дату укладення договору еквівалентно 3745 дол. США, які [PERSON] зобов`язалась повернути в повному обсязі до 08.02.2022 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язання за договором позики між [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] , що посвідчений 08.12.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1919. За змістом п.1.9 договору для наступної застави предмету застави необхідна письмова згода заставодержателя. З копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №69700028 від 08.12.2020 року вбачається, що на автомобіль марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] накладено заборону відчуження до виконання, припинення, розірвання договору застави автотранспорту. З копії розписки від 11.02.2021 року вбачається, що [PERSON] позичив 4000 євро у [PERSON] і зобов`язується повернути 10 червня, залишивши в машину «DACIA SANDERO». Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2021 р. зареєстроване кримінальне провадження №12021263150000089 за ст.356 КК України за заявою [PERSON] про те, що ним в лютому 2021 року залишено [PERSON] автомобіль марки DACIA SANDERO, який син останнього [PERSON] відмовляється повертати. Постановою начальника СД ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 30.07.2021 року кримінальне провадження №12021263150000089 закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України. Як вбачається з постанови, будучи допитаним [PERSON] показав, що [PERSON] позичив в його батька грошові кошти, про що написав відповідну розписку та залишив автомобіль марки DACIA SANDERO, н.з. [NUMBER] , синього кольору та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля. Після смерті батька [PERSON] прийшов до нього додому, щоб повернути автомобіль, на що останній вказав, що автомобіль та розписку не поверне, доки [PERSON] не віддасть позичені кошти. В подальшому до нього приходила також дружина [PERSON] - [PERSON] , яка хотіла забрати автомобіль, якій він пояснив ситуацію і показав розписку. Зміст показань [PERSON] , зазначений в постанові про закриття кримінального провадження, підтверджується копією протоколу допиту свідка [PERSON] від 27.07.2021 року у кримінальному провадженні №12021263150000089. Ухвалою суду від 14.04.20121 року було відмовлено [PERSON] в задоволенні її заяви про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт на все рухоме майно, в тому числі автомобіль марки «DACIA SANDERO», 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та нерухоме майно, яке належить [PERSON] . Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06.07.2021 р. скасовано ухвалу суду від 01.06.2021 року, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно [PERSON] , в тому числі на автомобіль марки DACIA SANDERO, р.н. [NUMBER] , 2016 року випуску. З вказаної постанови вбачається, що апеляційним судом встановлено, що вказаний транспорти ний засіб належить [PERSON] . Відповідно до висновку, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] від 08.05.2021 року, встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля марки «DACIA SANDERO», 2016 року випуску, ідентифікаційний № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , становить 153513 грн. Відповідно до ч.1 чт.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 та ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 2 ч.1 ст.399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Відповідно до ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. З досліджених доказів судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником легкового автомобіля марки «DACIA SANDERO», шасі (кузов рама) [NUMBER] , 2016 року випуску, тип-загальний легковий-загальний Хатчбек-В, колір синій, державний номер [NUMBER] . Також судом встановлено, що вказаний автомобіль на підставі договору застави є предметом забезпечення виконання зобов`язань позивачкою [PERSON] за договором позики, на який накладено заборону відчуження, що зареєстрована 08.12.2020 р. в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Заставодавцем за вказаним договором є [PERSON] . Суд вважає, що позивачкою доведено ту обставину, що спірний автомобіль утримується в господарстві відповідача [PERSON] , який не бажає добровільно повернути його позивачці, посилаючись на невиконання грошового зобов`язання чоловіком позивачки [PERSON] перед батьком відповідача, після смерті якого відповідач вживає заходів до виконання. Також суд вважає доведеною ту обставину, що автомобіль марки «DACIA SANDERO», 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вибув із володіння позивачки, яка є його власником, поза її волею, без її відома і згоди. Суд вважає, що у відповідача [PERSON] відсутні правові підстави на володіння вказаним автомобілем, так як суду не надано доказів наявності у позивачки, як власника автомобіля, будь-яких зобов`язань, в тому числі невиконаних, перед [PERSON] чи батьком останнього - [PERSON] , який помер [INFO] , які б забезпечувалися спірним автомобілем. Та обставина, що вказаний автомобіль був залишений чоловіком позивачки під час отримання у [PERSON] у позику грошових коштів, на думку суду, не дає підстав вважати, що відповідач [PERSON] є добросовісним володільцем спірного автомобіля, так як відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який був залишений [PERSON] разом з автомобілем, є очевидним, що власником автомобіля є саме [PERSON] , яка не надавала своєї згоди на передачу автомобіля, що також підтверджується розпискою [PERSON] від 11.02.2021 р., де не зазначено про таку згоду позивачкою. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою не доведено підставності заявлення позовних вимог до відповідачки [PERSON] , так як наданими доказами не доводиться володіння відповідачкою вказаним автомобілем та невиконання вимог позивачки повернути автомобіль. Тому позовні вимоги до відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі за недоведеністю. Також суд вважає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження знаходження у володінні відповідача ключів до замка запалення автомобіля, які просить витребувати та вилучити. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині витребування у відповідача [PERSON] спірного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке є саме тим документом, який просить витребувати позивачка під назвою «технічний паспорт» . Щодо позовних вимог про вилучення спірного автомобіля та зобов`язання відповідача протягом не більше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили повернути позивачці спірний автомобіль, суд вважає, що такі вимоги стосуються порядку та строку виконання судового рішення, а позивачкою не наведено обгрунтувань необхідності вирішення таких питань при ухваленні судового рішення, через що суд знаходить їх безпідставними. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1368 грн. (1536,00 грн. + 1200 грн. : 50%) . На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 387, 399, 400 ЦК України,

Outcome: partial