Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 11.04.1984 вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 697. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть вже більше 20 років, разом не проживають. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання, яке ухвалою суду від 08.10.2019 закрито. У судове засідання позивачка не з`явилася, клопотала про розгляд справи за її відсутності, просила шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не звертався. У зв`язку з неявкою сторін, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. З письмової згоди позивачки, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що сторони 11.04.1984 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 697, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 16.08.2011 (видане повторно). В ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, разом не проживають, спільне господарство не ведуть вже більше\~20\~років, збереження сім`ї не можливе. Майнового спору між сторонами не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання. При зверненні до суду, позивачка не сплачувала судовий збір, оскільки, будучи інвалідом 2 групи, звільнена від його сплати на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, суд вважає за необхідне в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved