Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її свекор - [PERSON] у віці 68 років, про що 01.10.2014 року у виконавчому комітеті Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області зроблено відповідний актовий запис № 17. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] був його син - [PERSON], [INFO], який звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], де була заведена спадкова справа № 38/2015. Однак, право на спадкове майне та спадкові права після смерті свого батька останній не оформив. [INFO] помер чоловік та батько позивачів - [PERSON] у віці 45 років, про що 18.04.2017 року у виконавчому комітеті Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області зроблено відповідний актовий запис № 12. У зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем [PERSON] вона - позивачка по справі - [PERSON] перебувала з 20.10.1990 року. За час перебування у шлюбі у них народились три доньки: відповідачки по справі - [PERSON], [PERSON] та позивачка - [PERSON] З метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] вона - [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса, де була заведена спадкова справа № 59/2017. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовились. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, зокрема, право на оренду земельної ділянки (ставка) площею 2,52 га, для ведення рибного товарного виробництва, яке останній успадкував після смерті свого батька [PERSON], але не переоформив. Вказаною земельною ділянкою користувались спільно [PERSON], [PERSON] та вона - [PERSON] Вона продовжує користуватись і утримувати вказаний ставок по сьогоднішній день. У договорі оренди не заборонено перехід права оренди земельної ділянки до спадкоємців. Сам же Договір укладений 10.05.2001 року на термін 25 років - до 2026 року. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за нею - [PERSON], [INFO], право на оренду земельної ділянки (ставка) площею 2,52 га, для ведення рибного товарного виробництва, яка розташована на території Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві та просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відстуність. В судове засідання представник відповідача Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Турятська сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Глибоцької РДА у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, згідно якої орган опіки та піклування Глибоцької РДА позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вказує на те, що при винесені рішення права дитини не порушуються. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак надали суду заяви, згідно яких вони позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглянути без них. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], у виконкомі Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 20.10.1990 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 16. Від даного шлюбу [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39986950 від 26.03.2015 року приватним нотаріусом зареєстровано спадкову справу після смерті - [PERSON], який помер [INFO]. Відповіддю приватного нотаріуса від 21.12.2018 року на запит суду, підтверджується, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON], який мешкав в с. Турятка, Глибоцького району Чернівецької області, заведена на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 26 березня 2015 року. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Турятка, Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48220643 від 27.06.2017 року приватним нотаріусом зареєстровано спадкову справу після смерті - [PERSON], який помер [INFO]. Згідно договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 10.05.2001 року, укладеного між Турятською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області та [PERSON], а також акту прийому передач в оренду земель водного фонду, ставок, який розташований в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, переданий [PERSON] строком на 25 років для ведення товарного виробництва. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вирішуючи питання щодо визнання за позивачкою права на оренду земельної ділянки (ставка) в порядку спадкування після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про відсутність у спадкодавців права оренди на вказаний об'єкт, а як наслідок - відсутність підстав для визнання за спадкоємцем такого права, з огляду на наступні норми законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 10 травня 2001 року - момент укладення наявного в матеріалах справи договору оренди особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, передбаченому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця надати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір, в якому обумовлюють істотні та інші умови оренди землі. Надання земельної ділянки в оренду без зміни її цільового призначення, межі якої визначені в натурі, здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно ст. 16 цього ж Закону договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації. У разі надання земельної ділянки в оренду в порядку відведення договір оренди підписується після перенесення її меж у натуру (на місцевість). Стаття 18 вказує на те, що укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на всіх примірниках договору. Один зареєстрований примірник договору зберігається в органі, який здійснив його реєстрацію. Ч.ч. 7-11 ст. 19 Земельного кодексу УРСР в редакції, яка діяла станом на 10 травня 2001 року - момент укладення наявного в матеріалах справи договору оренди, передбачений порядок передачі земельних ділянок у користування. Так, надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації. Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт. Згідно ст. 22 Земельного кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ст. 51 Водного кодексу в редакції, яка діяла станом на 10 травня 2001 року, яка є спеціальною нормою в регулюванні правовідносин, що виникли, у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях. Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради. Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 10.05.2001 року, укладений Турятською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області поза межами своїх повноважень. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту перенесення меж земельної ділянки в натурі - тобто формування самого предмету договору. Зазначені обставини дають підстави для висновку про те, що у [PERSON] не виникло право оренди на водний об'єкт - ставок, а тому таке право не може перейти до позивачки в порядку спадкування. При цьому суд вважає за необхідне надати оцінку факту державної реєстрації спірної земельної ділянки та відомостей про її оренду в Державному земельному кадастрі, який мав місце 19 березня 2019 року. Так, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відтак, з огляду на положення зазначеної статті, державна реєстрація спірної земельної ділянки в даному випадку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є протиправною, оскільки проведена без виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, станом на момент державної реєстрації та відомостей про її оренду в Державному земельному кадастрі, а саме 19.03.2019 року, [PERSON] помер, а тому внесення відомостей про оренду ним землі також не відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed