overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що заволоділа будинком і володіє ним з 2005 року за відсутності заперечень з боку попереднього власника, відкрито користується ним та відноситься до нього як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглянути позов за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка [PERSON] з 2005 року заволоділа житловим будинком [ADDRESS], з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільради, в якому вимагає визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, пояснюючи, що позивачка не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини за станом свого здоров'я, а також оскільки була не обізнана про стан справ у спадкодавця. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, 15.11.2016 року померла [PERSON]; позивачка претендує на отримання спадщини як донька померлої як спадкоємець за законом першої черги, проте не змогла подати своєчасно заяву про прийняття спадщини через низку поважних причин, а саме за станом свого здоров'я, а також оскільки була не обізнана про стан справ у спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] Вільнянського району Запорізької області. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [PERSON], яка померла [INFO] року, склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно їй та третій особі [PERSON]; до складу спадщини також увійшов спірний житловий будинок, але оформити свої права на нього у нотаріальному порядку є неможливим через неповне зазначення у правовстановлюючих документах на ім'я спадкодавця адреси цього житлового будинку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Щербань Т.Ю. підтримала позов, просить його задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок. При цьому представник позивачки вказала, що за угодою з іншим спадкоємцем [PERSON], йому на його частку спадщини виділена квартира в м.Запоріжжі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS] Вільнянського району Запорізької області. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, та прийняла спадщину відповідно до положень п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; проте оформити у нотаріальному порядку право власності на житловий будинок не є можливим через неповне зазначення у правовстановлюючих документах на ім'я спадкодавця адреси цього житлового будинку. Враховуючи викладене, визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона є спадкоємцем померлої [PERSON] згідно її заповіту; спадкодавець померла [INFO], після її смерті вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити право власності на житловий будинок виявилося неможливим через відсутність у спадкодавця належного правовстановлюючого документа на цей будинок. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, зазначаючи, що спадкодавець [PERSON] при житті не зареєструвала право власності на спірний будинок, у зв'язку з чим підтвердити право власності на нього можливо тільки у судовому порядку; просить задовольнити свої вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином; враховуючи це, позов розглянуто згідно положень ст.ст.224-226 ЦК України в заочному провадженні. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок [ADDRESS]. З поданих доказів вбачається, що цей будинок [PERSON] отримала у спадщину після смерті [PERSON], отримала на нього свідоцтво про право на спадщину від 15.09.1989 року, проте при житті не зареєструвала право власності на нього. Також вбачається, позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, та своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити її у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок. Інші можливі спадкоємці на отримання спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,37 га, розташовану на території сільської ради. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, [PERSON] померла [INFO] року, після її смерті залишилася земельна ділянка, розташована на території Михайлівської сільради; згідно заповіту померлої, ця земельна ділянка була заповідана їй, проте до нотаріальної контори позивачка не зверталася через відсутність на той момент оригіналу правовстановлюючого документа; разом з цим, позивачка вважає, що набула право власності на земельну ділянку, та просить визнати це у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, пояснюючи, що позивачка не зверталася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, проте на момент смерті спадкодавця вона постійно проживала разом із нею в с.Соколівка Вільнянського району Запорізької області, у зв'язку з цим вважає, що позивачка належним чином прийняла спадщину. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,37 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої відносно земельної ділянки згідно заповіту, та постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інші спадкоємці на отримання зазначеного спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайліської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] право власності на житловий будинок № 44 по вул.Янтарній в с.Нагірне Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача Михайлівської сільської Ради у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що 22.01.2017 року помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 44 по вул.Янтарній в с.Нагірне Вільнянського району Запорізької області. Позивачка після смерті чоловіка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; проте оформити право власності на житловий будинок у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до ст.1261 ЦК України, той з подружжя, хто пережив спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайло-Лукашівської сільради, [PERSON] та [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вселилася і відкрито володіє будинком близько 19 років, відноситься до нього як до свого власного, у зв`язку з чим вважає, що на законних підставах набула право власності. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Семенченко Н.В. підтримала позов, просить його задовольнити; суду пояснила, що позивачка заволоділа будинком близько 19-ти років тому, його попередні володільці виїхали і знаходяться невідомо де, на будинок більше ніхто не претендує; позивачка постійно проживає у будинку, відкрито відноситься до нього як до свого власного майна. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, і не подали відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з довідок Михайло-Лукашівської сільради про реєстрацію місця проживання, позивачка [PERSON] з червня 2002 року заволоділа житловим будинком [ADDRESS] , з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна; право власності на будинок ні за ким не зареєстровано, заперечень проти володіння будинком позивачкою з боку відповідачів суду не надано. Суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність); відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, заявлений позов є таким, що ґрунтується на законі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайло-Лукашівської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № 23 по вул.Чапаєва в с.Нововасилівське Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка моменту свого народження у 1973 році є володільцем житлового будинку № 23 по вул.Чапаєва в с.Нововасилівське Вільнянського району Запорізької області, протягом більш ніж 10-ти років безперервно та відкрито володіє цим майном, відноситься до нього як до свого власного; ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайло-Лукашівської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого діда [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,9970 га, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, призначену для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивачка є онукою померлого [PERSON], на момент смерті проживала разом з ним, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 02.07.2010 року помер дід позивачки [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 1,9970 га, розташована на території Михайло-Лукашівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом з нею. Інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайло-Лукашівської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,0001 га, розташовану на території цієї сільради, призначену для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, пояснила суду, що позивачка є донькою померлої [PERSON], на момент смерті проживала разом з нею, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 05.02.2006 року померла матір позивачки [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 1,0001 га на території Михайло-Лукашівської сільської Ради, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею. Інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є ПАТ «Агрофірма ім. С.Лазо» про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на 52/100 житлового будинку. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року позовні вимоги позивачки було задоволено, визнано договір купівлі-продажу від 03 лютого 1997 року укладений між [PERSON] та радгоспом ім. С.Лазо таким, що відбувся та визнано за [PERSON] право власності на 52/100 житлового будинку, що складає квартира [ADDRESS] загальною площею 88,1 кв.м., в тому числі під літерою «А»: веранда №1а, площею 3,6 кв.м., кухня №1 площею 12,8 кв.м., котельня №2 площею 4,8 кв.м., санвузол №3 площею 7,3 кв.м., житлові кімнати №4, №5, №6, №7 відповідно площі 15,3 кв.м., 14,7 кв.м.,16,7 кв.м. та 12,9 кв.м.; господарські будівлі та споруди: під літерою «А» - веранда, під літерами «В», «З» - підвали, під літерою «Е» - гараж, під літерою «Ж» - навіс, під літерою «И» - сарай, ворота - №1,№3, огорожа - №2, №4, загальною вартістю 49215 гривень. Однак у вказаному рішенні не було зазначено загальну та житлову площу об'єкту, що унеможливлює здійснення державної реєстрації права власності на 52/100 житлового будинку. Вказане рішення набрало чинності. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання заяви та з проханням розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з заявленими вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що 25 лютого 2014 року ухваливши судове рішення по суті позовних вимог [PERSON] до Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Приватне акціонерне товариство «Агрофірма ім. С.Лазо» про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на 52/100 житлового будинку, судом не було зазначено загальну та житлову площу об'єкту, а тому є всі підстави для ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved