Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 22.07.2017 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис № 779. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею перебуває на її утриманні. Крім того, вказує, що вона не працевлаштована, так як знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює неофіційно та витрачає кошти на власні потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення донькою повноліття, а також аліменти на її - [PERSON] утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Ухвалою суду від 27.02.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 23.03.2020 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. При цьому просить врахувати, що той розмір аліментів, який позивачка просить з нього стягнути є завищеним і не обґрунтованим. Позивачкою не надано доказів про його спроможність сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Також просить врахувати, що він проживає разом із своїми батьками і особистого житла не має, на даний час роботи та доходів він також не має, в зв`язку з чим перебуває на обліку в центрі зайнятості населення як особа яка шукає роботу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. У поданому відзиві відповідач просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 779. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 16.03.2018 року (а.с. 6). Як вбачається довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради 10.02.2020 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , який є працездатним, зобов`язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] суду не надано. Навпаки відповідачем [PERSON] частково визнано позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки на суму 1000 грн. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 СК України(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року). Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.01.2020 року - становить 1779 грн., відповідно мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), з 01.01.2020 року для дітей до 6 років становить - 889 грн. 50 коп. Враховуючи, що відповідно до норм СК України обоє батьків зобов`язані брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, як позивачка так і відповідач, тому суд при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, має врахувати матеріальний стан обох батьків. Згідно пояснень позивачки, остання не працює оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і відповідно не має можливості забезпечити належний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Як вбачається із відзиву на позовну заяву, батько дитини постійної роботи та доходів не має, в зв`язку з чим перебуває на обліку в центрі зайнятості населення як особа яка шукає роботу, та готовий сплачувати аліменти на утримання доньки лише в розмірі 1000 грн. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, в тому числі і відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на корить [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2020 року і до досягнення донькою повноліття. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивачка (ст. ст. 12, 81, 83 ЦПК України). Враховуючи, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, як особа яка шукає роботу, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позову в цій частині, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки - [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою - [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . Підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання позивачки в більшому розмірі, суд не вбачає, оскільки позивачкою не доведена можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання в більшому розмірі ніж визначає суд. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття та аліментів на її (позивачки) утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2020 року і до досягнення дочкою - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, яка має на утриманні дитину до трьох років. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 1681 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial