Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 156197 грн. 50 коп., посилаючись на те, що 22.12.2012 року [PERSON] взяла у неї в борг 735 доларів США, про що було видано розписку. Гроші зобов'язалася повернути через місяць, тобто 22.01.2013 року. 05 жовтня 2012 року відповідачка також взяла у неї в борг 5480 доларів США, по що також було видано розписку. Гроші зобов'язалася повернути у строк до 05.10.2013 року. 20.01.2013 року відповідачка ще взяла у неї в борг 1050 доларі США, про що також було видано розписку. Ці гроші зобов'язала повернути у строк до 05.10.2013 року. Але у вказаних у розписках строки борг не повернула. Відповідно до курсу долара США на час пред'явлення позову, що складає 21,5 за 1 долар США, заборгованість відповідачки складає: за договором позики від 22.12.12 року у сумі - 15802,50 грн.; за договором позики від 05.10.2012 року - у сумі 117820 грн., за договором позики від 20.01.2013 року у сумі 22575 грн. , а всього - 156197,50 грн. При цьому, позивачка в судовому засіданні пояснила, що між нею та відповідачкою була домовленість про те, що в рахунок вказаних договорів займу остання передасть в оренду належний її матері земельний пай, за який вона буде отримувати оренду плату, але земельну ділянку їй так і не передали, у зв'язку з чим вона зверталася до суду з позовом про спонукання до укладання договору. За результатами розгляду цивільної справи № 320/4769 судом було затверджено мирову угоду. Позовну заяву при зверненні до суду, де зазначено, що їй повернуто грошові кошти, підписувала вона, але фактично грошові кошти за вказаними в позові договорами позики вона не отримувала. Представник позивачки, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, в судовому засіданні просила стягнути суму боргу з урахуванням курсу долара на час винесення рішення, що становить 2498,5658 грн. за 100 доларів США, при цьому пояснила, що письмових доказів на підтвердження виконання зобов'язання за догодами позики відповідачка не надала. Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що відповідачка повернула грошові кошти позивачці за договором позики від 22.12.2012 р. на суму 735 доларів США, 05.10.2012 р. на суму 5480 доларів США, та 20.01.2013 року на суму 1050 доларів США. У 2014 році позивачка зверталася до суду з позовом до відповідачки про спонукання укласти договір, де ставилося питання про спонукання укласти договір оренди земельної ділянки. Судом була визнана мирова угода щодо передачі відповідачки в оренду земельної ділянки, яка належить [PERSON] Земельна ділянка передавалася відповідачці в оренду на виконання договору позики від 03.09.2012 року на суму 3870 грн. Інші зобов'язання за договорами позики на суми 735 доларів США, 5480 доларів США та 1050 доларів США відповідачкою були виконані, і вона про це зазначала в позовній заяві при пред'явленні позову про спонукання укласти договір, а за договором позики на суму 735 доларів США є відповідна розписка від позивачки. Суд, вислухавши позивачку, її представника, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 05 жовтня 2012 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачка взяла в борг у позивачки грошові кошти в сумі 5480 доларів США. Відповідачка зобов'язалася повернути борг через рік, тобто в строк до 05.10.2013 року. 20.01.2013 року позивачка ще взяла в борг у позивачки грошові кошти в сумі 1050 доларів США та зобов'язалася повернути гроші в строк до 05.10.2013 року. У підтвердження цього відповідачка видала позивачці письмові розписки, що суд визнає як письмовий доказ укладання договорів позики між сторонами./а.с. 6,718,19/ В судовому засіданні було досліджено матеріали цивільної справи № 320/4769/14-ц з якої вбачається, що 20.05.2014 року позивачка подала до Мелітопольського міськрайонного суду позовну заяву про спонукання до укладання договору. Зазначений позов було пред'явлено до [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] В цьому позові зазначає про те, що вона передавала відповідачці [PERSON] за договорами позики: від 03.09.2012 року грошову суму в розмірі 3870 доларів США; від 05.10.2012 року грошову суму в розмірі 5480 доларів США та від 20.01.2013 року грошову суму в розмірі 1050 доларів США. З урахуванням частково повернутих грошей сума заборгованості [PERSON] складає 3870 доларів США. (а.с. 2-4 справи № 320/4769/14-ц) На підтвердження цих обставин позивачка надала до позовної зави копії розписок від 03.09.2012 року на суму 5480 доларів США та від 05.10.20012 року на суму 1050 доларів США, які за своїм змістом тотожні розпискам представленим позивачкою до даної справи на підтвердження укладання договору позики. (а.с. 10 справи № 320/4769/14-ц) Враховуючи, що позивачка в поданій до суду 20.05.2014 року позовній заяві особисто зазначає про укладання з відповідачкою договорів позики 03.09.2012 року на суму 3870 доларів США, 05.10.2012 року на суму 5480 доларів США, 20.01.2013 року на суму 1050 доларів США та часткове повернення боргу, та залишку заборгованості лише за договором позики на суму 3870 доларів США, суд визнає цю позовну заяву як письмовий доказ на підтвердження виконання зобов'язання за договорами позики від 05.10.2012 року на суму 5480 доларів США та від 20.01.2013 року на суму 1050 доларів США, а тому вимоги позивачки про стягнення боргу за вказаними договорами задоволенню не підлягають. 22.12.2012 року між сторонами також був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачка взяла в борг у позивачки грошові кошти в сумі 735 доларів США. Відповідачка зобов'язалася повернути борг через один місяць, тобто в строк до 22.01.2013 року. Однак, відповідачка до теперішнього часу борг не повернула. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Курс долара США на 07.06.2016 року складає: 100 доларів США = 2498,5658 грн. Тому, 735 доларів США складає - 18364,45 грн. Таким чином на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки сума боргу в розмірі 18364,45 грн. Доводи представника відповідачки щодо повернення боргу за договором позики на суму 735 доларів США суд вважає недоречними. Жодного доказу на підтвердження виконання цього зобов'язання, визначеного ст. 545 ЦК України суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню також витрати, які понесені позивачкою на сплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 18364,45 грн.

Outcome: partial