Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої бабусі [PERSON] право власності на квартиру № 5 у житловому будинку № 8 по вул.Слободчикова в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку площею 1,5000 га, розташовану на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, призначену для ведення особистого селянського господарства. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, її бабуся [PERSON] померла 28.07.2013 року; після її смерті залишилося спадкове майно, а саме квартира № 5 у житловому будинку № 8 по вул.Слободчикова в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, та земельна ділянка площею 1,5000 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради; згідно заповіту померлої, вона заповідала все своє майно [PERSON], проте вказана особа до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталася, разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не проживала, тобто не є особою, яка прийняла спадщину. Натомість, як вказала позивачка, вона як спадкоємець 5-ї черги за законом звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Вважаючи, що вона має право на спадкове майно, позивачка й звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка, у свою чергу, є єдиним спадкоємцем [PERSON], померлої 12.02.2014 року. Під час судового розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов, прохають його задовольнити, наполягаючи на тому, що позивачка має спадкові права на квартиру та земельну ділянку. Представник відповідачки адвокат [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що позивачка не має спадкових прав на спірні квартиру та земельну ділянку; при житті [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] на все своє майно, остання після смерті спадкодавця належним чином прийняла спадщину, та склала заповіт на користь відповідачки [PERSON], яка також належним чином прийняла спадщину; крім того, позивачка не має права на обов'язкову частку у спадщині. Враховуючи це, представник відповідача просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, не знаходить підстав для задоволення позову. Так, 28.07.2013 року померла бабуся позивачки [PERSON] (а.с.8). Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: квартира № 5 у житловому будинку № 8 по вул.Слободчикова в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області (а.с.105); земельна ділянка кадастровий номер 2321584000:06:003:0167 площею 1,5000 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.103). Згідно заповіту [PERSON] від 14.07.2010 року (а.с.38-39), вона все належне їй майно заповідала [PERSON] Як свідчать матеріали спадкової справи, остання після смерті спадкодавця 15.11.2013 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.35). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON], а отже, набула право власності на спірні квартиру та земельну ділянку. Відповідно, позивачка [PERSON] не набула і не могла набути право власності на зазначене майно. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка настала 12.02.2014 року, спадщину згідно її заповіту прийняла відповідачка [PERSON], своєчасно подавши відповідну заяву нотаріусу (а.с.10, 59-60, 63). При цьому суд не входить у вирішення питання про наявність у позивачки спадкових прав на майно [PERSON], оскільки це виходить за межі заявлених позовних вимог. Доводи позивачки про те, що заповіт, складений від імені [PERSON], нею не підписувався, спростовується копією цього заповіту, яка завірена належним чином (а.с.38-39). Доводи позивачки про недійсність заповіту через те, що фізичний стан спадкодавця на момент складання не дозволяв його складання та підписання, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позовні вимоги з цього приводу позивачкою не заявлялися. З урахуванням цього, суд відмовив у задоволенні клопотання позивачки про витребування та огляд оригіналу заповіту [PERSON] Враховуючи наведене, у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed