Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб 28 липня 2007року. Від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO]. Сімейне життя не склалося. На протязі двох років вони спільно не проживають, ніяких стосунівків не підтримують. Відповідач не цікавиться вихованням дитини, матеріальної допомоги не надає. Їхня сім'я фактично розпалася. Просить розірвати їх шлюб з відповідачем, стягнути на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, про підтримання позовної заяви. Під час явки у перше судове засідання, в якому судовий розгляд було преренесено через неявку відповідача, позивачка висловлювала підтримку свого позову. Відповідач в судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом позивачки погодився. Судом встановлено, що сторони з 28 липня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що був зроблений актовий запис №3. Ця обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №023978. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТИ №076543, виданим Ставищенською сільською радою Брусилівського району Житомирської області. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права. Сторони разом не проживають, відносини між сторонами не налагоджені, позивачка продовжує наполягати на розлученні. Отже суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами за таких умов є неможливим і підлягає припиненню шляхом його розірвання. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved