Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області, про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] зроблено актовий запис за № 11. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки, ображає її та погрожує фізичною розправою. Також відповідач часто зникає з домівки на тривалий час і місце його перебування їй невідоме. Позивачка стверджує, що зараз відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюбні відносини фактично припинились у грудні 2010 року, коли відповідач став проживати окремо, подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства з цього часу не ведуть. Спір щодо місця проживання дитини - [PERSON], 1997 року народження, відсутній. Позивачка стверджує, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може, примирення та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивачка не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити по справі заочне рішення (а. с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Судові повістки направлялися відповідачу поштою. Як вбачається зі зворотних поштових повідомлень, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову і доданих до нього матеріалів, судові повістки отримав (а. с. 12, 15, 19). Відповідно до положень статей 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою позивачки розглянув справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 1997 року згідно Свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено актовий запис за № 11 (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 листопада 1997 року, виданим Печенізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області (а. с. 6). Судом встановлено і сторони цього не заперечують, що з грудня 2010 року вони проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаєморозуміння, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є об'єктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивача, так і відповідача. За таких обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved