Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. З відповідачем зареєструвала шлюб 24.11.1996 року. Від даного шлюбу мають одинадцять дітей, з них вісім неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки щодо ведення спільного господарства, відповідач зловживає спиртними напоями. Реєстрація шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Просила строк для примирення не надавати, так як це не виправить їхні шлюбні відносини, з подібним позовом до суду до цього відповідача не зверталася, не вживалися заходи щодо забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та вирішити питання про судові витрати. Представник позивачки в судовому засіданні дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі. Також не заперечував щодо заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання повторно не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивачки, відповідно до ст.280, ч.4 та ст.223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 листопада 1996 року виконкомом Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 08 (а.с.4). З пояснень представника позивачки судом встановлено, що від шлюбу сторони мають одинадцять дітей, з них вісім неповнолітні, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне сімейне господарство та побут не ведуть та шлюбні відносини між ними фактично припинені. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, СК України та

Outcome: approved