Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначила, що відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], [INFO]. 21.08.2012 року відповідач рішенням суду позбавлений батьківських прав. Відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості з цього приводу між сторонами не досягнуто, а тому, враховуючи, що відповідач немає постійного заробітку, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та вказала, що просить стягнути з відповідача аліменти з 17.06.2012 року, оскільки не знала, що після позбавлення батьківських прав має право на стягнення аліментів. Відповідач визнав позов частково та вказав, що може сплачувати аліменти лише у розмірі 800,00 грн., у звязку з відсутністю коштів, оскільки додаткового доходу не має. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2012 року [PERSON] позбавлений батьківських прав у відношенні сина [PERSON] (а.с. 10). Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 184 СК України передбачає, що якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не має постійної роботи та заробітку. Враховуючи вищевикладене, оскільки неповнолітня дитина проживає та знаходяться на утриманні позивача, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обовязком батьків, відповідач не має постійної роботи та заробітку, а також те, що відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. При визначені розміру аліментів, доводи позивачки про те, що дитина хворіє, на підтвердження чого нею були надані медичні виписки, суд до уваги, як належний та допустимий доказ, який визначає розмір аліментів, не прийняв, оскільки позивачка не позбавлена права повторно звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину з підстав, передбачених статтею 185 Сімейного кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина з 17.06.2012 року і до досягнення ним повноліття, при цьому доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати до суду надано не було, а тому присудженню підлягають аліменти від дня предявлення даного позову. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: partial