Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю її та [PERSON] в період з серпня 2001 по 2016 рік. Поділити спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право особистої власності на холодильник, спіральну машину, мікрохвильову піч, диван, меблі для кухні, відеомагнітофон, спальню, меблі стінка до вітальні, мякі меблі (два крісла та диван). Позивачка в обгрунтування позову вказала, що вона [PERSON], [INFO] спільно без реєстрації шлюбу проживала разом з [PERSON], [INFO] в квартирі за адресою в [ADDRESS]. Із часу спільного проживання мали близькі стосунки, вели спільне господарство, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки, що можуть бути підтвердженими показаннями свідків. Від спільного проживання як чоловіка та жінки без шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання було придбало ряд речей з приводу користування якими в нас виникають суперечки У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, вважала їх доказаними, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За згодою позивача відповідно до\~ст.224 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню за наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] мали близькі відносини, від яких є спільний син: [PERSON], [INFO]. У відповідності до\~ст. 256 ч.1 п.5 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до\~ст. 74 СК України\~якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 СК України. Доводи позивачки про спільне проживання її з відповідачем однією сімєю не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У відповідності до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В відповідності до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 272 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Не надано позивачем доказів того, що між ним та відповідачем була домовленість щодо набуття спільного сумісного майна. У відповідності до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку /доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У відповідності до\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у cправі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Позивачка не змогла навіть пояснити, в чому полягає її проживання з відповідачем однією сімєю. Судом встановлено, що позивач не мешкав разом з відповідачем у оспорюваний ним період. Вказане майно фактично не може бути обєктом спільної сумісної власності відповідно до вимог\~глави 8 СК України. Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню як не доказані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed