Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 900 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 14 жовтня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1738. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, з 2015 року відповідач не цікавиться розвитком та здоровям дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. [PERSON] відвідує дитячий дошкільний заклад, у дитини дефекти мовлення, у звязку з чим він відвідує лікаря-логопеда. Крім того зазначила, що на лікування дитини в січні 2018 року вона витратила 7000 грн., в квітні 2018 року 3341,86 грн., у звязку з чим ї звертається до суду з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 26.03.2018 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачки строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 06.04.2018 року провадження по справі було відкрите за правилами спрощеного провадження. Відповідачу було надано пятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував частково при цьому зазначив, що він ніколи не ухилявся та не ухиляється від обовязків щодо утримання дитини та готовий нести витрати на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини . Запропонований позивачкою механізм визначення розміру аліментів суперечить ч.5 ст. 183 СК України, яка передбачає на одну дитину лише одну чверть доходів платника аліментів та є безперспективним з точки зору фактичного виконання, оскільки він не отримує регулярних щомісячних доходів, а ті доходи, що є мають низький рівень, крім того він планує постановку на облік у Харківському міському центрі зайнятості. Стосовно відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що позивачка мала би право на компенсацію цих витрат, якщо це були витрати на правову допомогу особи, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, але ж до позовної заяви не додано вказаних доказів, як і не надано детального опису робіт виконаних адвокатом. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України\~визначаються обставини,\~які повинен\~врахувати суд\~при визначені\~розміру аліментів,\~а саме\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших утриманців,\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1738 (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~цим Кодексом. Відповідач є здоровою людиною, аліменти нікому не сплачує, інших осіб на своєму утриманні не має, як вказує в своєму відзиві на позовну заяву не заперечує та вважає доцільним щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України чітко визначені обставини при яких суд стягує аліменти в твердій грошовій сумі, якою передбачено право тільки одержувача аліментів визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а за ст. 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів також належить тому з батьків, з ким залишилася проживати дитина. Відповідач посилається на те, що має нерегулярний мінливий заробіток та лише планує постановку на облік у Харківському міському центрі зайнятості, натомість доказів цьому не надав. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів (заробітку) доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною. Відповідно ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд зазначає, що позивачкою не було надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). У зв'язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які свідчать про надання юридичної (адвокатської) допомоги, оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, попереднього (орієнтовного)\~розрахунку суми\~судових витрат,\~договору про\~надання правової\~допомоги,\~ордеру та які відповідають вище встановленим вимогам, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Також, суд відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial