overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.03.2015 Калинівською селищною радою Попаснянського району Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, шлюбні стосунки припинено з вересня 2015 року, коли вона перемістилася з тимчасово окупованої території (району АТО) в м. Харків, а відповідач залишився проживати і далі у м. Первомайськ Луганської області. Поновлення шлюбних відносин є неможливим. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що відповідач залишився на окупованій території, тап сторони остаточно припинили шлюбні стосунки. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до положень п.11 ч.7 ст. 128 ЦПК України повідомлений про слухання справи, причини неявки суду невідомі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 663. Від шлюбу сторони дітей не мають. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. На даний час сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сімї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 24 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 663 (свідоцтво про шлюб серії І-ОІ № 191904 видане 24.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області). Від шлюбу подружжя дітей не має. Сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сімї вважають неможливим. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачкою, згідно квитанції № 91 від 07.10.2016 року, в розмірі 551,20 грн., слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 квітня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу дітей не мають.Через півроку відносини погіршились. Внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні стосунки припинені. Шлюб існує формально. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим. Ухвалою суду від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснила, що шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Поновлення шлюбних стосунків вважає неможливим. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, пояснив, що шлюбні стосунки припинені остаточно, поновити їх неможливо, шлюб існує формально. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2018 року. Дітей від шлюбу не мають. Сторони не створили міцної сім`ї, припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за різними адресами.Примирення обидві сторони вважають неможливим та просять розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Прізвище позивачка після реєстрації шлюбу не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки припинені, ведення спільного господарства теж, вони проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер. Збереження шлюбу є неможливим. Діти залишились проживати з нею. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче та судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений за місцем проживання, судова повістка повернута суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Виходячи з положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 24 червня 2005 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №186. Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають за різними адресами, позивачка наполягає розірвання шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні сосунки з відповідачем фактично припинено через різні погляди на життя та конфлікти. Відповідач є громадянином Російської Федерації, куди він і повернувся на постійне проживання. З квітні 2019 року шлюбні стосунки остаточно припинені. Збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач в судове засіданні не з`явився, відзив на позов не направив, доказів поважності неявки в судове засідання не надав. За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що відповідач згоден на розірвання шлюбу, вони обидва прийшли до висновку про неможливість подальшого сумісного проживання. Дитина залишається з нею. Майновий спір з відповідачем відсутній. Примирення є неможливим. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 25 листопада 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1321. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки з квітня 2019 року, проживають окремо, відповідач постійно проживає в Російській Федерації. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачка прізвище після укладення шлюбу не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено через несумісність характерів, різні погляди на життя. Збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в підготовчому засіданні позов підтримала, зазначила, що тривалий час з чоловіком проживають окремо. Дитина проживає з нею. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй шлюбне прізвище. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені остаточно півроку тому. Поновлення шлюбних стосунків з позивачкою вважає неможливим. Дитина проживає з позивачкою, він приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 555). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено з лютого 2018 року через різні погляди на життя, що було причиною постійних конфліктів та сварок, внаслідок яких настало відчуження та з лютого 2018 року після сварки вони остаточно припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що дитина проживає з нею. Питання щодо обовязків відповідачка по утриманню дитини вирішується. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. В судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені остаточно. Поновлення шлюбних стосунків також вважає неможливим. Просив шлюб розірвати, та залишити йому шлюбне прізвище. Обидві сторони просили не надавати їм строк для примирення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2014 року Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 25). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння фактично припинили шлюбні відносини, та проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням відповідача слід залишити йому шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки постійно погіршувались через різні погляди на шлюб та сім`ю, виховання дітей. Вона зазнає психологічного тиску, який вже не може терпіти. Спроби зберегти шлюбні відносини виявились невдалими, спільну мову знайти не виявилось можливим. Шлюбні стосунки припинені. Збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 6 листопада 2019 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року провадження у справі зупинено, сторонам надано строк 3 місяці для примирення. Ухвалою суду від 1 квітня 2020 року відновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що шлюбні стосунки припинені остаточно, вони не підтримують шлюбні стосунки з вересня 20919 року. Діти проживають з нею. Майновий спір відсутній. Примирення вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу, враховуючи позицію позивачки. Зазначив, що вони неодноразово припиняли шлюбні стосунки, невизначена ситуація в сім`ї негативно відображається на їхньому житті. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25 червня 2010 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 182. Мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини. Діти проживають з позивачкою. Відповідно до положень ст. 111 СК України суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавав строк для примирення. Справа перебуває на розгляді суду з 5 листопада 2019 року, після надання строку для примирення позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Підстави для подальшого відкладення справи відсутні. Між сторонами відсутній майновий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1060. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Сімейне життя між ними погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, сумісно не проживають. Перебування у шлюбі має формальний характер. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, від надання строку для примирення відмовилась. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 28 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1060 (а.с.44). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.11) та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved