Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує рішення Білоцерківського міськрайонногосу суду Київської області, згідно з яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. Внаслідок невиконання вказаного рішення у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 24 317,35 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 172 430,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за виконавчим листом № 2-499 від 07.08.2003 р. виданого Білоцерківським міськрайонним судом з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач не виконував свої зобов'язання за судовим рішенням, внаслідок чого станом на 09.11.2017 р. утворилась заборгованість за аліментами у розмірі 24 217,35 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 107 від 06.03.2018 р. виданою Білоцерківського районним відділом ДВС. Встановлено, що позивачка [PERSON] змінила прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]» уклавши шлюб 03.02.2007 р. із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу) який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилось їх стягнення, незалежно від того,одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, позивач має право на неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % за кожен день прострочення платежу, яка передбачена ч. 1 ст. 196 СК України. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Позивачка у своїй заяві посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду по справі 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року, згідно якої пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, в якому не проводилося стягнення. Однак, згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з розрахунку Білоцерківського районного відділу ДВС заборгованість за аліментами станом на 09.11.2017 р. становить 24 317,35 грн. Згідно розрахунку пені наданого позивачкою, її розмір становить172 430,00 грн. Отже, вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь пені по заборгованості за аліментами на суму зазначену вище, в силу вимог ч. 1 ст. 196 СК України є не обґрунтованими, а сума пені в такому розмірі стягненню не підлягає, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial