Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матірю. В травні 2015 року позивач отримала запрошення від Української Греко-Католицької Церкви Івано-Франківської Архієпархії № 415 від 18.05.2015 року у рамках програми оздоровлення дітей для участі в літньому таборі в Угорщині в супроводі волонтерів. Позивачем надана заява на дозвіл неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України в супроводі волонтерів. Проте згоду батько на виїзд дітей за кордон не надає. За вказаних обставин просить суд надати дозвіл неповнолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України в країну Угорщину та інших країн Шенгенської угоди на період з 05.07.2015 року по 31.08.2015 року в супроводі волонтерів [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила,що відповідач після розірвання шлюбу не цікавиться життям дітей, місце його перебування їй не відомо,а тому отримати згоду батька вона не може. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення у пресі. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції). В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітного сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано 22.04.2005 року, що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (а.с.22) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.04.2005 року дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю. В травні 2015 року позивач отримала запрошення від Української Греко-Католицької Церкви Івано-Франківської Архієпархії № 415 від 18.05.2015 року у рамках програми оздоровлення дітей для участі в літньому таборі в Угорщині в супроводі волонтерів (а.с.11). Позивачем [PERSON] надана заява на дозвіл неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України в країну Угорщину та інших країн Шенгенської угоди на період з 05.07.2015 року по 31.08.2015 року в супроводі волонтерів [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] (а.с.10). Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідач [PERSON] добровільно не надає згоди на виїзд неповнолітніх дітей за кордон. Позиція відповідача в спірних правовідносинах судом розцінюється такою, що не відповідає інтересам дітей. Пунктом 5 Правил\~\~перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково,надати дозвіл неповнолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України в країну Угорщину та інших країн Шенгенської угоди на період з 28.07.2015 року по 31.08.2015 року в супроводі волонтерів [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] та\\або [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON]. На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2,4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, п.п.2,4\~Правил\~\~перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial