Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки. В обґрунтування заявлених вимог покликається на своє скрутне матеріальне становище та відсутність допомоги на утримання дитини з боку відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 жовтня 2011 року, актовий запис № 352 /а.с. 5/, та є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2014 року /а.с. 4/. Дочка [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою КП «Мрія» № 2259 від 29.09.2014 року /а.с. 2/ та не заперечується сторонами. Поясненнями позивачки в судовому засіданні з'ясовано, що вони з відповідачем близько трьох місяців проживають окремо. На даний час вона не взмозі належним чином забезпечити потреби доньки, перебуває в скрутному матеріальному становищі, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приділяє їй належної уваги, не займається її вихованням. Доглядом та утриманням доньки займається лише вона. Відповідач працює та має стабільний заробіток, що свідчить про його спроможність надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вона бажає стягувати з нього аліменти на її утримання за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює на Стрийському вагоно-ремонтному заводі електрогазозварювальником. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, у частці його заробітку (доходу), відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, оскільки відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, що є регулярним, стабільним доходом, інших заробітків та доходів не має, чого він не заперечив у судовому засіданні. Таким чином, судом встановлено, що в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом, оскільки розмір доходу позивачки [PERSON] є очевидно недостатній для самостійного утримання доньки [PERSON], чим були б порушені права дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька, суд виходить з того, що обов'язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце праці та регулярний, стабільний дохід, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що відповідатиме потребам дитини і можливостям платника.

Outcome: approved