Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання на весь період навчання у розмірі 1/5 частини до кінця терміну навчання. В обґрунтування позовних вимог в даній позовній заяві зазначено, що позивачка є донькою відповідача та третьої особи. Шлюб між її бітьками був розірваний у 2000 році. З 01.09.2015 року позивачка [PERSON] навчається у Київському національному торгівельно-економічному університеті на денній формі навчання. Позивачка мешкає у гуртожитку, проживання в якому є платним. Мати позивачки третя особа по справі, не може самостійно надавати достатню матеріальну допомогу, так як отримує невелику заробітню плату. До досягнення позивачкою повноліття, відповідач сплачував на її утримання аліменти. Але після того, як позивачці виповнилося вісімнадцять років, відповідач припинив перераховувати відповідні кошти на її утримання. Відповідач працює та має достатній заробіток для надання грошової допомоги на утримання позивачки. У судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала заяву про слухання справи без її участі, просить стягнути з відповідача аліменти на її навчання у розмірі 1/5 частини. Відповідач надав заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на навчання доньки у розмірі 1/5 частини. Третя особа надала заяву про слухання справи без її участі, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її навчання у розмірі 1/5 частини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved