Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник-адвокат Вань І.Р., звернулася до суду з позовом в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивачка зазначила, що 22.12.2016 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у виконкомі Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . З відповідачем позивачка разом не проживає. На даний час відповідач проживає у Рівненській області з іншою сім`єю. Матеріально відповідач не допомагає, на утримання дітей коштів не надає. Позивачці не відомо де на даний час працює відповідач. Однак, він фізично здоровий, на утриманні має сина від першого шлюбу, з яким зараз і проживає. Позивачка вважає. що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей, а тому просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого згідно повідомлення Демидівської селищної ради Рівненської області № 03-13/2445 від 11.12.2020, - [ADDRESS] , в судові засідання призначені по справі на 04.02.2021 та 04.03.2021 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області, про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Також, відповідачем не подано відзив на позовну заяву. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.12.2016 виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що 22 грудня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 4 від 22.12.2016. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.12.2016 виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 4 від 22.12.2016, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 0204.2019 виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копій довідок про реєстрацію місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] та копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2626-303660-2017 стверджується, що позивача та її діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що відповідач не проживає з позивачкою та дітьми, коштів на їх утримання не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася в суд з позовом 30.11.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved