Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що 12 листопада 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є шестеро дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . У січні 2021 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області було засуджено до реального позбавлення волі за вчинення злочинів. На даний час відповідач тримається під вартою у слідчому ізоляторі м. Луцька до набрання чинності вироком суду. Шлюбні стосунки між ними припинені вже понад два роки, їх поновлення неможливе, як і неможливе надалі спільне життя. Ухвалою судді від 14 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та ухвалено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 листопада 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 6 (а.с. 7). Від шлюбу у них є шестеро неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-6 та зворот). З письмової заяви [PERSON] вбачається, що він просить шлюб, укладений між ним та позивачкою [PERSON] , розірвати. Таким чином, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги у частині розірвання шлюбу належить задовольнити. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частин 5, 7 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 2 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 915, заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання; громадян України, які постійно проживають за кордоном, - дипломатичне представництво або консульська установа України, в якій вони перебувають на постійному консульському обліку. Отже, не суд, а відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України приймає та розглядає заяви про зміну прізвища, у зв`язку з чим у задоволені вимоги позивачки про зміну їй прізвища належить відмовити.

Outcome: partial