Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.1995 року вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де, окрім неї з чоловіком, з 12.06.2018 року значиться зареєстрованою її онука - відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка з моменту реєстрації у спірному житловому приміщенні не проживає і особистих речей у квартирі не має. Вказуючи на те, що відповідачка більше року не користується квартирою без поважних на те причин, що породжує для неї незручності у виді додаткових витрат зі сплати комунальних послуг та перешкоджає повноцінному розпорядженню правом власності, позивачка просить суд визнати її такою, що втратила право користування зазначеною квартирою з метою подальшого зняття відповідачки з реєстраційного обліку, так як в добровільно виписатися з квартири вона не бажає. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала і суду пояснила, що відповідачка [PERSON] доводиться їй онукою. 15 років тому помер її син, і весь цей час онука живе зі своєю матір`ю, яка не дозволяла їй спілкуватися з онукою, хоча вона завжди намагалася зробити для онуки щось хороше, надавала їй фінансову підтримку, робила подарунки, так як інших дітей, крім померлого сина, в неї немає. В 2018 році невістка, яка раніше її ігнорувала і не спілкувалася з нею, попросила прописати онуку в її двокімнатній квартирі, щоб вона отримувала більше субсидії. І вона, і чоловік були б раді, якби онука жила з ними, бо обоє є людьми похилого віку, потребують допомоги, і вона погодилася прописати її у своїй квартирі та вирішила оформити на неї заповіт. Проте після того, як 12.06.2018 року вона прописала онуку в своїй квартирі, та з ними жодного дня не жила, приходила до неї рідко, лише тоді, коли вона обіцяла їй гроші. Жила онука окремо, зі своєю матір`ю і потреби у житлі фактично не мала. В теперішній час вона, не виключаючи переїзду на інше місце проживання, має намір розпорядитися своєю квартирою на власний розсуд, у зв`язку з чим попросила відповідачку знятися з реєстраційного обліку, проте та зробити це відмовилася, що порушує її права як власника та змусило звернутися з позовом до суду. Зазначаючи на те, що не проживання відповідачки у спірній квартирі не викликано жодною поважною причиною, просила суд визнати її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. \~ \~ \~ \~Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові пояснення, в яких заперечує проти позову. В своїх письмових поясненнях, не заперечуючи факту не проживання у спірній квартирі, зазначає, що позивачка сама її зареєструвала у своїй квартирі, говорила, що оформила на неї спадщину. Жити з бабусею було неможливо через її релігійні погляди. 29.01.2019 року бабуся їй сказала, що припиняє стосунки з нею та її матір`ю, вигнала її і більше вона у неї не з`являлася. По березень 2020року вона жила у іншої бабусі, яка потім свій будинок продала. Також вказує на існування між нею та позивачкою договору про те, що вона буде зареєстрованою у її квартирі поки вивчиться, так як прописатися за іншою адресою вона на мала можливості, оскільки міський гуртожиток знаходиться на реставрації, а плата за місце у ньому складає стільки, скільки складає її частка у житлово-комунальних послугах у бабусиній квартирі, у сплаті яких вона приймає особисту участь. В квартирі матері вона не може бути зареєстрованою через замалу житлову площу. Надати особисто пояснення в судовому засіданні відповідачка не побажала. До пояснень додала дві квитанції про сплату комунальних послуг, здійснених у вересні 2019 та у травні 2020року. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач викладені відповідачкою доводи спростувала, заявивши суду, що жити в квартирі відповідачці ніколи не перешкоджала і з квартири її не виганяла, будь-яких домовленостей щодо збереження за нею права користування житлом між ними не існувало. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.01.1995 року приватним нотаріусом Димитровського нотаріального округу та зареєстрованим у Димитровському бюро технічної інвентаризації 13.03.1995 року за реєстровим №108, належить квартира [ADDRESS] (а.с.8,9). Згідно довідки з місця проживання та складу сім`ї, в зазначеній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] , [INFO] , її чоловік [PERSON] , [INFO] , та її онука відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована у квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS] з 12.06.2018року (а.с.12). Згідно акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград від 21.01.2020 року, складеного за участю мешканців будинку [ADDRESS] , відповідачка за вказаною адресою з моменту реєстрації не проживає (а.с.13). Факт не проживання відповідачки за зазначеною адресою в достатній мірі також знайшов своє підтвердження в показаннях допитаних судом свідків [PERSON] і [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона багато років проживає з позивачкою в одному будинку. Їх квартири розташовані в одному під`їзді. Їй відомо, що син позивачки загинув. Її онуку відповідачку [PERSON] вона вперше побачила в 2018році, коли та приходила до позивачки в гості. Це було лише одного разу, більше вона її в будинку не бачила. Зі слів позивачки їй було відомо, що та на прохання невістки зареєструвала онуку у своїй квартирі, проте жодного дня в квартирі позивачки вона не жила, а жила зі своєю матір`ю в іншому місці. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка [PERSON] її давня знайома, з якою вона підтримує дружні стосунки, часто спілкується та буває у неї вдома. Позивачка має двокімнатну квартиру, розташовану в будинку [ADDRESS] , в якій живе зі своїм чоловіком [PERSON] . Син позивачки багато років тому помер, інших дітей у неї немає. Невістка та онука з нею майже не спілкувалися, хоча позивачка дуже хотіла підтримувати з ними добрі стосунки, надавала онуці фінансову підтримку, купувала їй речі, а потім на прохання невістки прописала онуку у своїй квартирі, проте та разом з позивачкою ніколи не проживала. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу \~до Конвенції про захист прав \~людини і \~основоположних свобод, право приватної власності є непорушним. Це означає, що особа згідно з вимогами ст.ст.316,317,319 Цивільного Кодексу має право на безперешкодне володіння, користування і розпорядження \~належним їй майном, в тому числі на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~\~Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 Цивільного Кодексу та ст.150 Житлового Кодексу України. \~ \~ \~\~\~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, \~хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~ \~ \~ \~ Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями статті 405 ЦК України, згідно якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~його відсутності\~в житлі\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом.\~Поняття членів\~сім`ї власника\~житла (будинку\~ чи\~квартири)\~визначено ч.\~4 ст.156 ЖК України, згідно якої до членів сім`ї належать особи, які проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. \~ \~ \~ Отже,\~реалізуючи своє\~право на\~житло,\~людина може\~користуватись тільки\~тим житлом,\~право користування\~яким у\~неї виникло\~на підставі\~правочину,\~або на\~підставі закону.\~Таке право\~виникає у\~власника житла,\~членів його\~сім`ї,\~орендаря (наймача)\~житла та\~членів його\~сім`ї.\~А підставою\~для втрати\~права користування\~житлом є наявність одночасно двох умов - відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік та відсутність поважних причин непроживання. \~ \~ \~ \~Поняття житла визначено статтею 379 ЦК України, згідно якої житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. \~ \~ \~ \~ Як слідує з досліджених судом доказів, спірна квартира відповідачкою з моменту реєстрації в ній за своїм цільовим призначенням нею не використовувалася. Відсутність відповідача за місцем реєстрації складає більше року і носить безперервний характер. Обставин, які б вказували на поважність причин не проживання відповідачки у спірній квартирі або про те, що ця квартира є єдино можливим місцем її проживання, не встановлено. Отже, відсутність достатніх та триваючих зв`язків відповідачки із вказаною квартирою свідчить про те, що ця квартира не є її житлом в розумінні Закону, а часткова сплата нею житлово-комунальних послуг, більша частина яких була сплачена вже на час судового розгляду справи, не вказує на тривалість її зв`язку з квартирою як з житлом і не є підставою визнання за нею права користування квартирою за встановлених судом обставин. Домовленостей між нею та позивачкою, як власником житла, щодо порядку його використання судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~ \~

Outcome: approved