overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06 листопада 2012 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них дітей немає. Позивачка вказує, сімейне життя у них не склалося, вони фактично стали чужими людьми, мають різні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги один до одного. Умов для примирення немає, тому недоцільно зберігати даний шлюб. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить задовольнити позов та розглядати справу в попередньому судовому засіданні. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнає. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 лютого 2007 року вони проживають в зареєстрованому шлюбі від якого в них є дочка [PERSON] [INFO]. Подальше спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Останіх два роки проживають окремо. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми які виникають в їхній сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними, не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї. Перестали розуміти один одного. Умов для примирення немає, тому недоцільно зберігати даний шлюб. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому поштового відправлення. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Самолусківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2007 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01. (а.с.5) З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги слід задовільнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб сторони зареєстрували 14.12.2013 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з різними політичними поглядами та відсутністю взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Спора про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини не мають. Просила покласти усі судові витрати на відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що припинення шлюбних стосунків не пов'язано з несхожістю політичних поглядів. Не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона пербуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2009 року від якого в них народились діти донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO], які постійно проживають разом із матірю і перебувають на її утриманні. На протязі останнього часу відповідач не забезпечує матеріально їхніх спільних дітей тому просить суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян з дня звернення із позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги змінила, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, просить позов задовольнити та слухати справу у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Як вбачається із копії свідоцтв про народження серії 1-ИД №196404 та 1-ИД № 136866, [PERSON] народилася 21.05.2014 року, [PERSON] народилася 27.05.2011 року та їхніми батьками є сторони по справі. (а.с.2,3) Сторони перебуваєть у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2009 року, що видно із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 062890. (а.с. 4) Із довідки виданої Зеленівською сільською радою вбачається, що на утриманні в [PERSON] [INFO] перебувають її малолітні діти: донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO], які проживають разом із матірю. (а.с.13) Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свого батьківського обовязку утримувати своїх малолітніх дітей, тому є підстави для задоволення позовних вимог, стягнувши з нього в користь позивачки аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], в твердій грошовій формі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], 31.03.2004 р. н., та [PERSON], 12.01.2009 р. н., у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано. На теперішній час, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, однак відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка до суду не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, з 20 вересня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу мають дітей синів [PERSON], 31.03.2004 р. н., та [PERSON], 12.01.2009 р. н. 16 серпня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дітей не надає, якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між сторонами досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 вересня 2016 року (дня подачі позову до суду), і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - втрата почуття любові та взаємоповаги, кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімью, також зазначила що з відповідачем постійно виникали сварки, свідком яких нерідко стають діти, що негативно впливає на їх психологічний стан. Шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 березня 1993 року, Суворовським відділом РАГС м. Херсона, актовий запис №165, від даного шлюбу, відповідно до свідоцтва про народження виданого 09 лютого 2006 року Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №82, мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], шлюб - перший, спору з приводу поділу майна та проживання дитини на даний час - немає, дитина проживає з позивачкою, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, сумісне проживання фактично припинено, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, втрата почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб існує формально сторони мешкають окремо. Також відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою малолітню дитину, не надає матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову в частині розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення з нього аліменти в розмірі 1000грн. не визнав, згоден сплачувати 400грн. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2009 року, міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1221, від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, шлюб - перший, спору з приводу поділу майна та проживання дитини на даний час - відсутній, дитина проживає з позивачкою, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки, втрата почуття взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, сумісне проживання фактично припинено, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе, відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов в частині розірвання між сторонами шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Вимоги, що до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000грн., підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачкою не надано достатніх доказів того, що відповідач матеріально має можливість їх сплачувати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки, втрата почуття взаємоповаги. Спільне господарство не ведеться з 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Вважає що постійні сварки та скандали, які відбуваються у присутності дитини можуть негативно вплинути на психологічний стан спільної дитини. Також відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою малолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення вказаного позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2003 року, міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №1151, від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], шлюб - перший, спору з приводу поділу майна та проживання дитини - відсутній, дитина проживає з позивачкою, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки, втрата почуття взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе, сумісне проживання фактично припинено, сторони не проживають разом з 2012 року, відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги. Сумісне проживання фактично припинено. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Майновий спір та питання щодо місця проживання дитини відсутні. Також зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою малолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, одночасно надіслала на адресу суду заяву, якою просить суд розглянути вказаний позов у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року, Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №172, від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 17 червня 2006 року, Суворовським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №285. Шлюб - перший, спору з приводу поділу майна та проживання дитини - немає, дитина проживає з позивачкою, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, сумісне проживання фактично припинено, поновлювати її позивачка не збирається, збереження сім'ї неможливе, відповідач добровільно матеріально дитину не забезпечує. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved