Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказує, що вона з 28.10.2010 року по 23.08.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2012 року. Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] , батьком якої є відповідач. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її (позивачки) користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.05.2012 року. Також вказує, що з 2014 року дитина проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме з моменту розірвання шлюбу не спілкувався з дитиною (останній раз її бачив 03.02.2017 року), не провідує її, не турбується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає ніякої матеріальної допомоги, схильний до вживання алкогольних напоїв. Вона (позивачка) працює на посаді старшої медичної та дієтичної сестри у ДНЗ № 7 «Бджілка» та самостійно виховує та матеріально утримує доньку, піклується про її стан здоров`я та розвиток, дитина навчається в Ірпінській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3. Крім того, зазначає, що станом на 01.01.2018 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9667 грн. 62 коп. А тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 09.11.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить врахувати, що після розірвання шлюбу з позивачкою він регулярно відвідував доньку та приймав участь у її вихованні. Також своєчасно сплачував аліменти на її утримання шляхом перерахування грошових переказів на карту АТ КБ «Приватбанк». Однак навесні 2014 року позивачка разом з дитиною виїхала з міста Черкаси в інше місто на постійне місце проживання, не повідомивши йому про їх нове місце проживання. Вказує, що він продовжував сплачувати аліменти поки не закінчився термін дії картки після чого банк перестав приймати платежі. Нових реквізитів для сплати аліментів позивачкою йому надано не було. Тому вважає, що позивачкою свідомо були створені штучні перепони для сплати аліментів і його вини у створенні заборгованості по сплаті аліментів немає. На даний час він сплачує аліменти і після отримання нової адреси місця проживання позивачки та доньки він намагався відновити з ними стосунки. Тому просив відмовити в задоволенні позову. 24.01.2019 року представником позивачки [PERSON] подано відповідь на відзив на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2019 року підготовче судове засідання закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] підтримала та просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки останній участі в вихованні та утриманні неповнолітньої доньки не бере, аліменти на утримання доньки не сплачує, не цікавиться її життям, здоров`ям та успіхами у навчанні, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не з`явилися. 22.04.2019 року адвокат Фатенко В.В. направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі відповідача [PERSON] та відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві на позовні заяву. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Даним органом наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2010 року по 23.08.2012 року. Від шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.01.2011 (а.с. 16). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.11). Позивачка [PERSON] разом із донькою - [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорта позивачки (а.с. 5-9), довідкою КП «УЖКГ «Ірпінь» № 1034 від 23.07.2018 року (а.с 17, 47), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла від 19.07.2018 року (а.с.45). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. А відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з акту обстеження соціально-побутових [PERSON] від 19.07.2018 року остання разом з донькою - [PERSON] , [INFO] року проживає за адресою: [ADDRESS] . Також комісією встановлено, донька знаходиться на утриманні матері - [PERSON] , батько дитини - [PERSON] разом з ними не проживає, не спілкується та не бере участі в утриманні дитини (а.с. 18, 45). За даними довідки, виданої Ірпінською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 від 15.06.2018 року (а.с. 44) та характеристики на [PERSON] (а.с. 46) остання навчається в Ірпінській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 Ірпінської міської ради Київської області в 2-Б класі та зарекомендувала себе з позитивної сторони. Вихованням дівчинки займається мама - Жарновська [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] школу не відвідує, успіхами доньки у навчанні не цікавиться, жодного разу не був присутній на батьківських зборах (а.с. 46). Згідно відповіді закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) № 4 «Казка» № 79 від 12.12.2018 року батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] з вересня 2014 року по липень 2017 року включно не приводив та не забирав дитину до закладу дошкільної освіти, не відвідував дитячі святкові заходи, не брав участі в громадській роботі дошкільного закладу, не відвідував батьківські збори (а.с. 113). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої Хореографічною студією «Мармелад» від 12.12.2018 року [PERSON] з вересня 2016 року відвідує вказану студію та зарекомендувала себе талановитою та відповідальною ученицею. Мати [PERSON] - [PERSON] завжди відповідально ставиться до майбутнього своєї дитини та всестороннє розвиває світогляд дитини. Батько дитини участі не приймав у житті дитини, концерти не відвідував жодного разу. Учениця [PERSON] не змогла прийняти участь в Міжнародному дитячо-юнацькому фестивалі в країнах: 2017 рік - Болгарія та у квітні 2018 року - Польща, тому що батько дитини [PERSON] не видав дозвільні документи для виїзду дитини за кордон (а.с. 114). Згідно довідки-розрахунку заборгованості аліментів по виконавчому листу № 1344/12 від 11.10.2012 року Соснівського районного суду м. Черкаси заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] року станом на 01.12.2018 року складає 35667 грн. 62 коп. (а.с. 111). Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, надав висновок №19/34 від 12.02.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . При цьому органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дочки - [PERSON] (а.с. 131). Такими чином, в судовому засіданні за результатами дослідження доказів, наданих позивачкою, встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї доньки, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні, не приймає участі у її вихованні, не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин з лютого 2017 року, не забезпечує їй необхідне матеріальне утримання, аліментів, стягнутих рішенням суду не сплачує, що вказує на те, що він свідомо ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання доньки і таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних від нього причин. Доводи відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що він в зв`язку з переїздом позивачки разом з донькою в інше місце проживання не міг з об`єктивних на те причин спілкуватися з донькою та сплачувати аліменти, спростовуються поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , даними в судовому засіданні про те, що відповідачу [PERSON] було відоме місце проживання дитини, оскільки він в липні 2015 році приїзжав до Ірпіня та спілкувався з дитиною, до того ж позивачка телефонувала останньому та просила в нього кошти на лікування дитини та повідомляла, що донька знаходиться в лікарні, однак останній допомоги на лікування дитини так і не надав. Вказані доводи відповідача [PERSON] спростовуються і тим, що останній навіть після отримання ним позовної заяви, з якої вбачається точне місце проживання позивачки та дитини, а також після надання відзиву на позовну заяву, не приймав участі у вихованні та утриманні дитини, не відвідував та не спілкувався з дитиною, не цікавився її життям, здоров`ям та успіхами у навчанні, аліменти сплатив лише у листопаді 2018 року в сумі 515 грн., що на даний час призвело до збільшення його заборгованості по аліментах на утримання доньки. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої доньки [PERSON] є наслідком винної поведінки відповідача, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини, а навпаки буде повністю відповідати її інтересам. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та позбавлення [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved