Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.10.2005 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 16 850 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12.10.2005 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його заробітку але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 серпня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із інфляційними процесами в державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, віку та потреб 16-річного сина, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, щомісячно. Крім того, син навчається у «Львівському кооперативному коледжі економіки і права» за спеціальністю «Право» на платній формі навчання, термін навчання становить 4 роки, з 01 вересня 2016 року до 01 липня 2020 року. Згідно п. 4.3. Договору № 22 від 27.07.2016 р. про підготовку молодшого спеціаліста у вищому навчальному закладі «Львівський кооперативний коледж економіки і права», вартість підготовки фахівця освітньо - кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» за весь строк підготовки становить 33 700 грн., в тому числі : за 1 курс навчання 7900 грн., за 2 курс навчання 8 300 грн., за 3 курс навчання 8 600 грн., за 4 курс навчання 8 900 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача половину витрат на оплату навчання сина, як додаткові витрати на дитину в розмірі 16 850 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що намагається добровільно утримувати дитину, однак, позивачка не хоче нічого від нього приймати, повертає все куплене ним, чинить йому перешкоди у вихованні та зустрічах з дитиною, наслідком чого є те, що він півтори року не бачив дитини, на всі його прохання не реагує. Розуміє, що розміру аліментів, визначеного судом, не достатньо для утримання дитини, однак, хоче добровільно надавати кошти. Щодо додаткових витрат то такі запеерчує, оскільки платну форму навчання обрано без його відома. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 жовтня 2005 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 серпня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що у зв'язку із збільшенням мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшенням віку дитини та потреб на її утримання, наявні підстави для збільшення розміру аліментів на її утримання, встановленого рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.10.2005 року. Відповідно до ст.ст.183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Судом встановлено, що відповідач не працює, стабільного та постійного заробітку немає, а відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів та способу їх стягнення, суд враховує зміну матеріального становища дитини, задовільний стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, який не працює, однак, отримує нерегулярний та мінливий дохід, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], слід змінити розмір аліментів та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається із довідки № 159 від 20.02.2018 року [PERSON] у 2016 році вступив у ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права» та навчається на 2 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Право». Відповідно до договору № 22 про підготовку молодшого спеціаліста у вищому навчальному закладі «Львівський кооперативний коледж економіки і права» від 27.07.2016 року термін навчання [PERSON] становить 4 роки, з 01 вересня 2016 року до 01 липня 2020 року. Згідно п. 4.3. Договору вартість підготовки фахівця освітньо - кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» за весь строк підготовки становить 33 700 грн., в тому числі : за 1 курс навчання 7900 грн., за 2 курс навчання 8 300 грн., за 3 курс навчання 8 600 грн., за 4 курс навчання 8 900 грн. Відповідно до п. 4.5. кошти за підготовку фахівця перераховуються у такі строки : за перший рік навчання - в розмірі 50 % вартості навчання за рік до 5 серпня 2016 року., решта - до 01 грудня 2016 року; за наступні роки навчання - авансовий платіж в розмірі 30 % вартості навчання за рік до 01 червня поточного навчального року, решту суми - до 01 вересня наступного навчального року. Як вбачається з квитанцій № ПН 3328 від 29 липня 2016 року на суму 7 900 грн., № ПН 2804 від 27 квітня 2017 року на суму 400 грн., від 17 серпня 2017 року на суму 5 800 грн. позивачка понесла витрати на навчання сина у розмірі 14 100 грн. З огляду на те, що позивачка понесла додаткові витрати, пов'язані з навчанням сина (розвитком його здібностей) в сумі 14 100 грн., які підтверджуються відповідними платіжними документами, з відповідача слід стягнути половину зазначених витрат, які реально понесені позивачкою, в розмірі 7 050 грн. Разом із тим, суд вважає, що вимога про стягнення половини вартості усього навчання є передчасною та не підлягає до задоволення, оскільки у разі припинення дитиною (з будь-яких підстав) навчання відпаде підстава для оплати такого, а тому фінансування цих витрат наперед є недоцільним. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України та

Outcome: approved