Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в обгрунтування свої позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її дід - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,4928 га. та 0,1000 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS]. Спадщину прийняли по 1/2 частині земельних ділянок діти померлого - [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,4928 га. та 0,1000 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтва про право на спадщину в частині іншого спадкового майна. [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (син померлого) від прийняття спадщини відмовились на користь позивачки [PERSON] подавши відповідні заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак позивачка не може повністю реалізувати свої спадкові права, оскільки спадкодавець не виготовив за життя правовстановлюючі документи. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаних спадкових земельних ділянок. Позивачка в судове засідання не зв'явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,4928 га. та 0,1000 га., розташовані в [ADDRESS]. Спадщину прийняли по 1/2 частині земельних ділянок діти померлого - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повідомленням Андрушівської державної нотаріальної контори (а.с.46, 47,47). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,4928 га. та 0,1000 га. , розташовані в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтва про право на спадщину в частині іншого спадкового майна. [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (син померлого) від прийняття спадщини відмовились на користь позивачки [PERSON] подавши відповідні заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням Броварської районної державної нотаріальної контори. Однак позивачка не може повністю реалізувати свої спадкові права, оскільки спадкодавець не виготовив за життя правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки (а.с. 28). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,4928 га. та 0,1000 га., розташованих в [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], які він успадкував після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Outcome: approved