Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до Долинського районного суду Івано-Франківської області з вищевказаним позовом. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вона просить стягнути із Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», яку представляє Долинське районне відділення Івано-Франківської обласної дирекції НАСК «Оранта»на її користь страхове відшкодування у вигляді матеріальної шкоди (збитків) заподіяної їй у розмірі 3908, 21 грн., стягнути солідарно з [PERSON] та Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» яку представляє Долинське районне відділення Івано-Франківської обласної дирекції НАСК «Оранта»судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243, 60 грн., стягнути з відповідача на її користь 2000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, згідно квитанції. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 03 вересня 2014 року близько 12 годині в м. Долина по вул. Пушкіна [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ», модель 21063, номерний знак [NUMBER], розпочинаючи рух заднім ходом, не переконався, що даний маневр не спричинить перешкод іншим учасникам руху і буде безпечний для них, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], в зв'язку з чим вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, працівниками відділу ДАІ була складена схема дорожньо-транспортної пригоди та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, після чого інспекторами ДАІ були складений на [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 066370. Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2014 року по справі № 343/2310/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим на порушника було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вважає, що при таких обставинах [PERSON] своїми діями завдав їй як особі, яка на законних підставах володіла та користувалась автомобілем марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], матеріальну шкоду. Для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], вона звернулась до приватної виробничо-комерційної фірми «В.С.К.» в м.Івано-Франківськ, в зв'язку з чим вищевказаним підприємством проведені ремонтні роботи на суму 4418,21 грн., таким чином саме ця сума і є матеріальним збитком, який завдано їй відповідачем при ДТП. В зв'язку тим, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди третім особам з вини страхувальника, страхова компанія «Оратна» зобов'язана відшкодувати їй матеріальну шкоду, заподіяну в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, в межах ліміту відповідальності страховика та за вирахуванням франшизи, яка відповідно до акту виконаних робіт № 4901 від 05.09.2014 року складає 4418,21 грн. Іншу частину матеріальної шкоди ,яка включає франшизу в розмірі 510 гривень , зобов»язаний відшкодувати [PERSON] Зазначила, що після вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди 03 вересня 2014 року, того ж дня вона зверталась до представників вищевказаної страхової компанії та надала на їхню вимогу всі необхідні документи. Відмову працівників страхової компанії «Оранта» у прийнятті від неї заяви про страхове відшкодування вона розцінює як таку, що спрямована на затягування розгляду питання про виплату їй страхового відшкодування. Відповідно до ст.ст.386,395,396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюється також на осіб які хоч не є власниками але володіють майном на праві господарського відання ,оперативного управління або на іншій підставі передбаченій законом чи договором (речове право)такі особи також мають право вимогати відшкодування шкоди завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа яка керувала транспортними засобом без доручення але на підставі документів ,визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Внаслідок чого, неправомірними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 2000 грн., а тому вимушена звертатись до суду за захистом її порушеного права та вимагати відшкодувати завданих їй матеріальних та моральних збитків, які підтверджені належними та допустимими доказами. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. У своїй заяві [PERSON] зазначив, що в зв»язку з перенесеним гострим великовогнищевим інфарктом міокарда, іншими захворюваннями та захворюваннями його дружини, значна сума пенсії йде на діагностичне обстеження та призначене лікування, а тому просить в частині позовних вимог, що стосується відшкодування моральної шкоди відмовити, оскільки розмір моральної шкоди у сумі 2000 грн. позивачкою жодним чином не підтверджений та неаргументований. Представник відповідача Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», яку представляє Долинське районне відділення Івано-Франківської обласної дирекції НАСК «Оранта» [PERSON], позов визнав частково а саме в сумі 2068,58 грн. Решту частини позовних вимог вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. При цьому пояснив,що 03.09.2014 року трапилося ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21063 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Винним у ДТП було визнано [PERSON], згідно ст. 124 КУпАП України, що підтверджується постановою Долинського районного сулу Івано-Франківської області від 24.09.2014 року. Отже, відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на НАСК «Оранта» покладається обов»язок виплатити страхове відшкодування третій особі, яка постраждала, а саме [PERSON] Документом, який визначає матеріальну шкоду в страховиків і в тому числі в НАСК «Оранта» є дослідження, звіт про оцінку майна. Закон який регулює правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів являється - Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ. Так стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» описує документ, який визначає вартість майна, пошкодженого майна чи розмір його відновлення. Таким документом є - Звіт про оцінку майна, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна. Стаття 7 ч. 2. п. 9. Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлює випадки коли проводиться оцінка майна, а саме в нашому випадку: при визначенні збитків або розміру відшкодування. Таким чином дослідження № [NUMBER] - 25.09/2 від 25.09.2014 року є тим офіційним документом, що, згідно вищевказаного Закону України, визначає розмір відшкодування. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відмінусування податку на додану вартість (ПДВ). Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна із врахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» НАСК «Оранта» не провела розрахунок із додаванням Податку на додану вартість (ПДВ). В матеріалах справи містяться рахунок на оплату від 03.09.2014 року № 0000000673 та акт виконаних робіт від 05.09.2014 року № 4901 на суму 4 418,21 гривень від приватної виробничо - комерційної фірми «В.С.К.». На підставі даних доказів сформовані позовні вимоги позивача. Проте, дані документи до уваги брати не можна, оскільки: рахунок та акт виконаних робіт містять нарахування податку на додану вартість (ПДВ) на суму 736,37 гривень. Однак позивачем не доведено та не надано фінансового документу про сплату ним ПДВ. Фінансовими документами мали б бути - квитанція, фіскальний чек, платіжне доручення, тощо. Крім того, позивачем не доведений той факт, що приватна виробничо-комерційна фірма «В.С.К.» є платником податку на додану вартість (ПДВ). В матеріалах цивілільної справи відсутні свідоцтва платників податку чи інші офіційні документи податкового органу. Позовні вимоги по відшкодуванні моральної шкоди, які пред'явленні до НАСК «Оранта» вони є незаконними, оскільки: моральна шкода згідно статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] не зазнала шкоди, яка пов'язана із лікуванням, тимчасовою втратою працездатності чи стійкою втратою працездатності, то ж підстав для стягнення моральної шкоди з НАСК «Оранта» на її користь в суду немає. Таким чином, просить позов задовольнити частково, стягнувши з НАСК «Оранта» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 2068, 58 гривень. В задоволенні інших позовних вимог [PERSON] відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін ,дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено,що 03.09.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21063 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Винним у ДТП було визнано [PERSON] за ст. 124 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, що підтверджується постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.09.2014 року. Положенням ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, як встановлено, цивільно-правова відповідальність [PERSON] в період з 18.04.2014 р. по 17.04.2015 р. була застрахована у НАСК «Оранта», про що свідчить поліс №АС/7869994 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України, спосіб відшкодування заподіяної шкоди обирається потерпілою особою, яка може просити відшкодувати спричинену шкоду в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування шкоди за проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] [PERSON] надала суду на підтвердження акт виконаних робіт № 4901 від 05.09.2014 року, рахунок на оплату № 0000000673 від 03.09.2014 року та фіскальний чек від 31.12.2014 року,видані ПВКФ «В.С.К.» м. Івано-Франківськ, яка займається ремонтом даних автомобілів з даних яких встановлено що вказаним підприємством проведені ремонтні роботи вартість яких становить 4418, 21 гривень. Під час розгляду справи [PERSON] сплатив позивачці 510 гривень франшизи ,у зв»язку з чим підлягає стягненню з НАСК «Оранта» 3908,21 гривень. Одже у суду немає підстав піддавати сумніву оплату позивачем коштів у розмірі 4418, 21 гривень за надані приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» послуги по ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], оскільки фіскальний чек та підписаний акт виконаних робіт, згідно ст. 57 ЦПК України є належними доказами фактичної оплати позивачем відновлюваних робіт та відповідають вимогам ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг. В судовому засіданні встановлено, що крайній строк виплати страхового відшкодування, відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплив. Так, з часу подання заяви про виплату страхового відшкодування, яка буда написана [PERSON] 03 жовтня 2014 року, минуло вже більше 90 днів, проте прийнятого письмового рішення про виплату страхового відшкодування та виплати або відмову у виплаті страхового відшкодування позивачка не отримала. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку Страховик зобов 'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Таким чином, відповідач порушує свої зобов'язання за договором страхування. Представник відповідача вважає ,що документом який визначає матеріальну шкоду в НАСК «Оранта» є дослідження № АТ 0497ВВ-25.09/2 від 25.09.2014 року, складене головним спеціалістом ТОВ «Гарант- АСІСТАНС»,згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], з урахуванням вартості фізичного зносу складає 2578,58 грн. Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 21.10.2014 року, сума страхового відшкодування в зв»язку з настанням страхового випадку в результаті завданого власникові автомобіля «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], становить 2 068, 58 грн. без врахування 510 грн. франшизи -частини збитків, що не відшкодовується страховиком. На думку суду представник страхової компанії НАСК «Оранта» не спростував вищезгадані докази та фактично їх визнав, оскільки визначений в досліджені № АТ0497ВВ-25.09/2 обсяг і номенклатура робіт на відновлювальний ремонт автомобіля «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] від 25.09.2014 року та виконані роботи по ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], згідно акту виконаних робіт № 4901 від 05.09.2014 року є співмірними. Таким чином, суд не може прийняти доводи представника НАСК «Оранта» про те, що розмір витрат, понесених позивачем на ремонт його пошкодженого автомобіля є завищеними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів та спростування розміру вартості ремонтних робіт автомобіля позивачки [PERSON] «Renault Logan», номерний знак [NUMBER], представник відповідача НАСК «Оранта» суду не надав. Доводи відповідача про те, що розмір майнової шкоди не було оцінено відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки саме на страховика відповідно до вимог ст. 34 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається обов»язок розпочати розслідування події, що містить ознаки страхового випадку у тому числі здійснювати запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування; направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків. Отже, страховик не був позбавлений можливості направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого автомобіля на станції технічного обслуговування автомобілів Приватної виробничо-комерційної фірми «В.С.К.» для визначення розміру збитків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, обов»язок довести невідповідність заявлених вимог у частині визначення розміру майнової шкоди у спірних правовідносинах, покладається саме на НАСК «Оранта», як одного із відповідачів по справі, проте будь-яких доказів на його спростування представником НАСК «Оранта» суду не надано. Окрім того, доводи представника відповідача НАСК «Оранта» про те, що в сумі матеріального збитку завданого позивачеві, установленого приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.», міститься ПДВ на відшкодування якого позивач не має право, є безпідставним, оскільки приватна виробничо-комерційна фірма «В.С.К.» являється платником ПДВ, відповідні підтверджуючі документи представником позивача надані суду. У відповідності до ЗУ «Про податок на додану вартість», операції з купівлі-продажу та надання послуг, в т.ч. по ремонту автомобіля, є операціями, на які нараховуються ПДВ ,а також на час розгляду справи в суді фактично автомобіль відремонтований. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача НАСК «Оранта» на користь [PERSON] матеріальної шкоди ,оскільки такий спосіб захисту свого особистого майнового права обрала позивачка. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] , дана вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В обґрунтування понесених моральних страждань позивачка посилалася на те, що вона у зв'язку із пошкодженням автомобіля була вимушена самостійно шукати гроші, щоб опалити ремонт свого автомобіля, що завдало чимало клопотів: довелось тривалий час користуватись громадським транспортом, весь сімейний бюджет спрямувати на його ремонт. До того ж, її дочка, яка перебувала в автомобілі у момент ДТП, зазнала сильних душевних переживань. Проте, позивачкою в судовому засіданні не надано жодного доказу в обґрунтування заявленої моральної шкоди, не підтверджено суму, на яку, як стверджує позивач, нею понесені моральні страждання, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, отже відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди. Окрім того судом враховується вік відповідача,те що він являється пенсіонером ,стан його здоров»я, про те,що значна частина коштів іде на його лікування. Питання судових витрат необхідно вирішити згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України ,а саме з відповідачів підлягають стягненню витрати пропорційно відшкодованим сумам ,а саме на користь позивачки слід стягнути судові витрати, понесені нею по сплаті судового збору та витрат по наданню юридичних послуг згідно угоди. Враховуючи викладеного та ст.ст. 22, 23,525,526, 979, 990, 1166, 1167, 1187,1192 ЦК України, ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про податок на додану вартість», та

Outcome: partial