Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 16 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 110 (свідоцтво серії [NUMBER] від 16 листопада 2013 року). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що через деякий час після укладення шлюбу між ними стали виникати непорозуміння, які призводили до сварок. Причиною сварок, які виникали все частіше, були відмінності їх характерів, темпераментів та життєвих цінностей. На даний час між ними фактичного припинені шлюбні відносини та кожен з них живе своїм власним життям спільного господарства не ведуть, проживають порізну, спілкування не ведуть. Шлюб має виключно формальний характер. На даний час шлюб існує лише формально, їх фактичні відносини за своїм змістом не є шлюбними, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу\~вони мають\~сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, відповідно до якої поданий нею позов підтримує, на примирення не згідна та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутністі, проти розлучення не заперечує. За таких обставин суд розгядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , 16 листопада 2013 року уклали шлюб який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 110 (свідоцтво серії [NUMBER] від 16 листопада 2013 року). Причиною розірвання шлюбу є те, що через деякий час після укладення шлюбу між ними стали виникати непорозуміння, які призводили до сварок. Причиною сварок, які виникали все частіше, були відмінності їх характерів, темпераментів та життєвих цінностей. На даний час між ними фактичного припинені шлюбні відносини та кожен з них живе своїм власним життям спільного господарства не ведуть, проживають порізну, спілкування не ведуть. На даний час шлюб існує лише формально, їх фактичні відносини за своїм змістом не є шлюбними, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу\~вони мають\~сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статтей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. Частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В такому разі на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір з відповідача у справі, сплачений позивачем у відповідності до квитанції №93603 від 23.02.2021. З урахуванням\~викладеного,

Outcome: approved