Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнутих аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.09.2007 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС по м. Черкаси, актовий запис № 1139. Від шлюбу 01.09.2008 у них народився син - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси видано свідоцтво про народження 1-СР №077645 та зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень за №892. Зазначає, що рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06.09.2011 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. При цьому їхній спільний син проживає разом зі нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 30 липня 2013 року (справа №711/5837/13-ц) стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно. Проте, на даний час прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років збільшився і становить 1944 гривні. Вказує, що на даний час витрати на утримання сина збільшуються, оскільки він росте і потребує значно більших витрат на харчування, одяг, лікування (що підтверджується медичними виписками), навчання в школі та ін. А тому, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 972 гривні, але державна виконавча служба відмовляється індексувати призначені аліменти, з урахуванням змін у законодавстві України, оскільки їх розмір визначений рішенням суду в сумі 650 гривень змушена звернутися до суду та просила змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 30.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, до початку надала заяву від 24.10.2018, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-СР № 077645, виданим 09.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2011, дитина проживає разом з матірю позивачкою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. З батька дитини [PERSON], на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.07.2013 року на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн щомісячно, починаючи з 08.07.2013 року і до повноліття дитини. Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини [PERSON], [INFO] є особою працездатного віку, інших утриманців не має, спору щодо батьківства не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти\~це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За положеннями\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. За приписами\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~(в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~в ред., що діє з 08.07.2017 року). Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Крім того, суд враховує положення Закону України « Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада 2018 року становить 1944 грн. \~А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] за рішенням суду від 30.07.2013 в розмірі 650 грн щомісячно. Крім того, суд вважає за необхідне відкликати з виконання виконавчий лист № 711/5837/13-ц, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2013 і до досягнення повноліття дитини. Також суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80. На підставі викладеного,

Outcome: approved