Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 2010 року між нею і відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Малолітню дитину відповідач добровільно систематично матеріально не забезпечує. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання дитини. У зв`язку з тим, що на протязі останнього часу відповідач не підтримував з позивачем та їх спільною дитиною ніяких відносин, матеріально не утримував, не надавав жодної допомоги по вихованню дитини, що вимусило позивача до застосування додаткових зусиль для утримання дитини. При цьому відповідачу байдуже, де проживає його дитина, в яких умовах, та як вони можуть себе забезпечити. Позивачка змушена сама утримувати та виховувати дитину, та для матеріального забезпечення спільної дитини не має змоги працювати, при тому, що її загальний дохід, який можливо підтвердити документально становить грошову суму коштів у розмірі не більше ніж 2860 грн., якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання дитини так і її особистого проживання. Зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна забезпечити не може, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовом. Ухвалою Зарічного\~ районного суду м. Суми від 06 липня 2020 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до судового розгляду на 21 вересня 2020 року, о 13 год.00 хв., 21 вересня 2020 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 01 жовтня 2020 року 11 год. 30 хв., сторонам надано час для надання доказів щодо розміру заробітку. 01 жовтня 2020 року у зв`язку з клопотанням позивачки про відкладення, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 07 жовтня 2020 року, 11 год. 30 хв. 07 жовтня 2020 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи №591/6525/18, провадження№1-кп/591/506/20, розгляд справи відкладено до 13 год. 00 хв. 07 жовтня 2020 року. В дане судове засідання з`явилися сторони. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що шлюб між ними розірвано у березні 2020 року, відповідач надавав кошти на утримання дитини, але не регулярно. Приблизно надавав ј заробітної плати. Відповідач частково визнав позовні вимоги у розмірі ј частини свого заробітку. Зазначив, що у нього незадовільний стан здоров`я, але інвалідність не встановлена. Має батьків похилого віку, які перебувають на його утриманні, витрачає на них щомісяця приблизно 1500 грн. (продукти харчування та медикаменти). У батьків є ще діти, але проживають в м. Донецьк, м. Лебедин, та в Америці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що з 17 липня 2010 року між сторонами зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~(а.с.5) та довідкою про склад сім`ї (а.с.6). \~За ст.8\~Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює та має постійний дохід. В той же час позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження достатнього доходу відповідача, який дозволяв би йому надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у заявленому в позовній заяві розмірі, та такі доводи ґрунтуються на припущеннях. З вказаного вбачається, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в той же час, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача та не призведе до погіршення його матеріального становища. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 01 липня 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial