overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що сторони перебували у зареестрованому шлюбі, який за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з чоловіком не досягнуто згоди з приводу надання матеріальної допомоги на утримання сина. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, зазначив, що добровільно сплачує аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, адвокатів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареестрованому шлюбі, який за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно пояснень позивачки, відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та позицію відповідача, який не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн на утримання неповнолітнього сина, суд вважає, що вимоги в розмірі заявленому позивачкою підлягають до задоволення. Крім того до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір в сумі 640грн, оскільки позивача звільнення від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2012 року відповідача було зобов'язано виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їхнього дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2012 року на період навчання до 30.06.2015 року. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.10.2013 рік виданого державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби - заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини складає - 12000 грн. Розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини становить - 15840 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та просила суд повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини не явки не відомі. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2012 року, відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2012 року на період навчання до 30 червня 2015 року . Згідно розрахунків по сплаті аліментів, виконаного Другим Суворовським відділом ДВС Одеського МУЮ, заборгованість у відповідача по аліментам на утримання доньки, станом на 31.10.2013 рік становить - 12000 гривень. Щодо вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд вважає що вона обґрунтована, та підлягає задоволенню, але з розрахунку встановленого законом, а саме ч.1 ст.196 СК України, за формулою - ( А * 1%) * С = Z, де А- сума заборгованості по аліментам за місяць, С- кількість днів у місяці за який не сплачено аліменти, Z- неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення. Отже, розмір неустойки за прострочення сплати аліментів на користь позивача, на утримання доньки становить 2400 гривень. Вимоги про стягнення заборгованості за аліментами позивачем не заявлено. Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 05.04.2013 року між нею та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого останній отримав у розстрочку кутовий диван «Діско» вартістю 5500 грн. та зобов'язався всю суму боргу сплатити в строк до 07.08.2013 року. На теперішній час відповідачем сплачено лише 1000 грн. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 4500 грн. У судовому засіданні позивачка присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності з ч.6 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до договору позики, укладеного 05.04.2013 року, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв кутовий диван «Діско» вартістю 5500 грн. та зобов'язався повертати щомісячно по 1125 грн. в рахунок сплати вартості дивана (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачці не передав. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України боржник, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При подачі позову позивачкою був сплачений судовий збір. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 09.04.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір позики на суму 13 000,00 грн., строком повернення до 09.09.2012 року, але до теперішнього часу сума позики не повернута. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 13 000,00 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову. У судовому засіданні позивачка присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності з ч.6 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до договору позики, укладеного 09.04.2012 року, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв 13 000,00 грн. зі строком повернення 09.09.2012 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачці не передав. Про наявність невиконаного зобов'язання з боку відповідача свідчить оригінали розписки (а.с.12), яка зберігалася у позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України боржник, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При подачі позову позивачкою був сплачений судовий збір. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд: 1) визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], визнавши частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності рівними по ? частці кожному з них; 2) Визнати за [PERSON] право приватної власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат жилою площею 29,40 кв.м., загальною площею 66,40 кв.м.; 3) Визнати за [PERSON] право приватної власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат жилою площею 29,40 кв.м., загальною площею 66,40 кв.м.; 4) Покласти на [PERSON] виконання зобов'язань по повернення ? частини залишку по кредиту за договором іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008 року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON]; 5) Покласти на [PERSON] виконання зобов'язань по повернення ? частини залишку по кредиту за договором іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008 року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON]; 6) Визнати частково недійсним в ? частині, видане 08.10.20087 р. Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 02.10.2008 р. № 1698-С/КІ на ім'я [PERSON] свідоцтво про право приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 р. по 23.10.2012 р. і вищезазначене майно було придбане під час шлюбу. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила: 1) визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], визнавши частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності рівними по ? частці кожному з них; 2) визнати за [PERSON], [INFO] право приватної власності на ? частину двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат жилою площею 29,40 кв.м., загальною площею 66,40 кв.м. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання представник відповідача ПАТ «КБ «Хрещатик» не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомляв. Від третьої особи - Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до суду надійшло пояснення по справі в якому представник просить суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Вислухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 2001 року. В період шлюбу у них 14.02.2001 року народилася дочка [PERSON]. Проте в подальшому їх сім'я з відповідачем розпалась. На даний час в провадженні Христинівського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач останнім часом не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не зявилися, проте надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших осіб на утриманні відповідача не мається. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Тому, суд вважає, що даний позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 25.11.2006 року Христинівським райвідділом РАЦС, про що складено відповідний актовий запис за №102. В період шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Їх сім'я з відповідачем розпалась. В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси на даний час перебуває справа про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю; відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про розгляд справи у судовому засіданні, які відповідач відмовляється отримувати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших осіб на утриманні відповідча не мається. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає, що даний позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 28.07.2012 року відділом ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області про що складено відповідний актовий запис за №278. В період шлюбу у них, а саме [INFO] народилася донька [PERSON]. Проте в подальшому їх шлюбне життя з відповідачем не склалось, і хоча вони перебувають на даний час у зареєстрованому шлюбі, проживають окремо. Донька проживає з позивачкою, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких прохають справу розглядати в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує повністю; відповідач позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, копію свідоцтва про одруження, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших осіб на утриманні відповідача не мається. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 50(п'ятдесяти) грн. щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись на те, що з 2001 року вона та відповідач почали проживати у незареєстрованому шлюбу та вести спільне господарство у належному відповідачу будинку. Від шлюбних відносин вони мають чотирьох дітей. Спільне життя з відповідачем у них не склалось, на даний час вони з відповідачем разом не проживають. Діти перебувають повністю на її утриманні, на кошти, які вона отримує по догляду за дитиною до трьох років, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей, в звязку з чим, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом.\~\~\~\~ В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви, в яких прохають справу розглядати в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує повністю; відповідач позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, копії: свідоцтв народження дітей, довідки про склад сім`ї, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні та потребують матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інших осіб на утриманні відповідача не мається. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 50 (пятдесяти) грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 25.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved