Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 25.10.1996 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON] [INFO] . Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дочки , є особою працездатного віку, перебуває на обліку в Миколаївській районній філії Львівського державного центру зайнятості і отримує виплату , просить суд її позов задоволити, винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн, щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в поданій суду заяві позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористався.,тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] 25.10.1996 у с. Гірське Миколаївського району Львівської області зареєстрували шлюб. Згідно з свідоцтвом про народження від 10.08.2010 сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III) Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідач як батько дитини належним чином не виконує обов`язок щодо утримання своєї дитини. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що длочка [PERSON] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] , є її батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] . Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 2 500,00 грн мотивуючи це тим, що відповідач перебуває на обліку в Миколаївській районній філії Львівського державного центру зайнятості та отримує виплату , однак як вбачається з довідки , відповідач перебуває на обліку у центрі зайнятості з 04.01.2021, як безробітний , сума вказана у довідці, а саме 8201,29 грн, нарахована за період з 04.01.2021 по 31.01.2021. Інших доказів про майновий стан відповідача, належності йому нерухомого чи рухомого майна, що у своїй сукупності дозволяли суду дійти висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі позивачка не надала. Суд також позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, відсутність фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, та беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що на утримання та виховання дочки [PERSON] , створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини [PERSON] аліменти у сумі 1 500,00 грн щомісячно, відтак позов слід задовольнити частково. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial