Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 12.12.2017 року розірвано Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У вихованні дитини відповідач недостатньо приймає участі, матеріальну допомогу на забезпечення умов життя дитини в добровільному порядку надає рідко, позивачка самостійно прикладає всіх зусиль на її утримання та виховання. Згідно позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою суду від 28.03.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При проведенні судового засідання позивачка не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач також подав до суду письмову заяву, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, визнає заявлені позовні вимоги. Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в спрощеного позовного провадження з викликом сторін, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180, ч.ч.1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за змістом норми ч. ч. 4, 6 зазначеної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено, згідно свідоцтва про народження, сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №300313 (а.с.7), виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізький області. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.12.2017 року розірвано Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, малолітня дитина мешкає з позивачкою, що зазначено в позовній заяві, визнається відповідачем, тому не підлягає додатковому доказуванню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець не відомо, ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Фруктове, вул. Молодіжна, 16/4, місце роботи не відоме. На підставі наведеного, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягувати з відповідача аліменти на утримання позивачки в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було предявлено позивачкою 14.03.2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.1). За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду.. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved