Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 липня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис №95. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалось, було складним та напруженим з вини обох сторін. Відповідач часто влаштовував сварки, ображав, принижував, інколи зловживав спиртними напоями. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення не можливе, з березня 2020 року разом не проживають. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач [PERSON] не подав, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис №95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім`я розпалась остаточно, з березня 2020 року разом не проживають, що підтвердили в поданих заявах. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене\~ст.56 СК України\~право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3\~ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтованими, а тому задовольняє позов. Згідно ч.2\~ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст.141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Outcome: approved