Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується договором від 20 жовтня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2554, витягом про державну реєстрацію прав за № 32044236 від 15 листопада 2011 року. У вказаному будинку зареєстрована позивачка та її дочка [PERSON], її діти - [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 512 від 27 листопада 2013 року. Відповідно до рішення Калинівського районного суду від 15.01.2014 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано у зв'язку із зловживанням спиртними напоями та протиправною поведінкою відповідача відносно позивачки. Незважаючи на те, що [PERSON] є власницею будинку, відповідач перешкоджає проживати їй у будинку та не допускає до нього. А тому у зв'язку з неправомірними діями відповідача позивачка вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права, а саме: права щодо проживання у будинку по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення. Судом на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується договором від 20 жовтня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2554, витягом про державну реєстрацію прав за № 32044236 від 15 листопада 2011 року. У вказаному будинку зареєстрована позивачка та її дочка [PERSON], її діти: [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 512 від 27 листопада 2013 року. Рішенням Калинівського районного суду від 15.01.2014 року подружні відносини між сторонами по справі припинені у зв'язку із зловживанням спиртними напоями та протиправною поведінкою відповідача відносно позивачки. Незважаючи на те, що позивачка [PERSON] є власницею будинку, відповідач перешкоджає проживати їй у будинку. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 21 листопада 2013 року відповідач, будучи п'яним, виражаючись нецензурно до [PERSON], почав говорити, що покінчить її. З цією метою схопив за куртку і почав душити. Позивачка вирвалася від нього і почала тікати. Навздогін він їй пригрозив, що коли вона повернеться, то він її вб'є. З того часу відповідач не підпускає позивачку до будинку, продовжує їй погрожувати, ніяких речей, навіть особистих, та майна їй не дає. Відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, кошти на це отримує від продажу домашньої живності, пустив в будинок сільських п'яниць. З приводу цього позивачка зверталася до Нападівської сільської ради, дільничного інспектора міліції, до Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області та прокуратури Калинівського району Вінницької області. Результатом звернень позивачки стало те, що у відповідь листом від 27 листопада 2013 року за № 11833 начальник міліції повідомив її, що [PERSON] буде притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї). Однак, відповідач як продовжував, так і надалі продовжує чинити позивачці перешкоди у користуванні будинком, не пускаючи її у будинок. У зв'язку з цим, позивачка змушена проживати у матері по [ADDRESS]. Вказані дії відповідача є систематичними, що підтверджується листом т.в.о. начальника Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 26.07.2013 ркоу за № 7212 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Крім того, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 4 липня 2013 року [PERSON] було засуджено за ст. 185 КК України. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності із ч.ч.1, 3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися майном. Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплене право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в зв'язку з протиправними діями відповідача позивачка позбавлена права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном, тому суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved