Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що вона з відповідачем [PERSON] з 03 серпня 2017 по 14 квітня 2021 перебували в зареєстровану шлюбі. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2021 шлюб між сторонами було розірвано. За час подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач припинив відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Отже, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо матеріального утримання дитини. Відповідач працює не офіційно та отримує нерегулярний дохід, який витрачає на свої потреби. Обов`язку щодо сплати аліментів на інших утриманців він не має, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. З огляду на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів його доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2017, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2021, яке набрало законної сили 14.05.2021. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 2017. Дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не існує. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають. На даний час позивачка не може в повній мірі матеріально забезпечувати належний розвиток сина. Доказів того, що відповідач бере участь в утриманні сина суду не надано. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти\~це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~(в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~в ред., що діє з 08.07.2017 року). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Позивач формує свої позовні вимоги, а суд в силу ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею позовних вимог, про що неодноразово звертав увагу в своїх постановах і Верховний Суд. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує позицію позивача, яка в судовому засіданні просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини усіх видів доходу відповідача, а також позицію відповідача, який в судовому засіданні визнав позовні вимоги саме в розмірі аліментів у вигляді ј частині з усіх видів його доходу. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , 2017 року народження в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 13 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 908 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved