Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], якого вони з відповідачем мають від шлюбу, що був зареєстрований 28.09.1996 року у відділі РАЦС Хорольської райдержадміністрації Полтавської області, актовий запис № 80, та розірваний на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року . Вказуючи на те, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання цієї дитини, позивачка просила стягти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши, що інших зобов'язань матеріального характеру відповідач не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчать судові повідомлення. Таким чином, оскільки відповідач допустив повторну неявку в судове засідання, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224 - 226 ЦПК УКраїни. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2015 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] рішенням Хорольського районного суду по справі № 548/1410/15-ц було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, оскільки він потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на його утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач є працездатним, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2015 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved