Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 08.07.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] Спільна дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дівчинки в добровільному порядку відповідач не надає. Тому за таких обставин позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2012 року і до повноліття дитини. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив не подав. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2013 року було розірвано (а.с.5, 6) Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якої є [PERSON] (а.с.7). 14.02.2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та набула прізвище - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред`явлення позову, а саме з 01.07.2019 року, оскільки вимога про стягнення аліментів за минулий час, а саме з 2012 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем всупереч зазначених вимог не надано жодних доказів в підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та свідоме ухилення останнього від їх сплати. Тому у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за необгрунтованістю. Враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , донька знаходяться на утримання матері, а тому відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання її до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати позивачу, починаючи стягнення з 01.07.2019 року. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial