Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2019 року. Від спільного проживання мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. 01 листопада 2021 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2019 року у Колосівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис про шлюб № 1. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 07. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис про народження № 09. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, зберігати сім`ю не бажають, шлюб існує лише формально, таким чином, подальше збереження такого суперечитиме інтересам сторін. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, зокрема 908.00 гривень судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу за підготовку процесуальних документів та представництво інтересів у суді в розмірі - 1500 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно частини 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Частиною 1 статті 26 Закону статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи містяться: ордер серії ТР № 058111 про надання правової допомоги та квитанція від 26.11.2021 року про ведення адвокатом Остапчуком П.І. справи в суді. Разом з тим, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, матеріали позову не містять. Окрім того, відповідно до частин 4, 5 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на вищевикладене, суд прийшов висновку про відмову в стягненні з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі - 1500 гривень. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положенням частини 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищенаведені норми процесуального закону, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме - 454.00 гривень, решта - 454.00 гривень - повернути позивачці з державного бюджету. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved