Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері та спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Рось» села Дибинці Богуславського району Київської області, у розмірі 1,9 умовних кадастрових гектарів за рахунок вільних земель на території Богуславської міської ради Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . Після смерті всі його права та обов`язки в порядку спадкування за законом перейшли до його дружини та її (позивачки) матері - [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.10.1999 року державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] і всі її права та обов`язки в порядку спадкування за законом перейшли до неї (позивачки), що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] та довідкою державного нотаріуса Богуславської районної державної нортаріальної контори Київської області за №01-16/410 від 02. 06.2021. За життя спадкодавець [PERSON] був членом КСП «Рось», як колгоспник, який припинив роботу по старості, однак не був включений до списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, та не отримав сертифіката на право на земельну частку (пай). Позивачка зазначає, що до неї в порядку спадкування за законом перейшли всі права та обов`язки спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , у тому числі право [PERSON] на земельну частку (пай) в коллективному сільськогосподарському підприємстві «Рось» села Дибинці Богуславського району Київської області розміром 1,9 умовних кадастрових гектарів. Однак, при зверненні до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, їй було відмовлено. Оскільки позивачка в нотаріальному порядку не може оформити право власності на спадкову земельну ділянку, тому просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER] , виданого 07.07.1997 року Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області та копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14.10.1999 року державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою державного нотаріуса Богуславської районної державної нортаріальної контори Київської області за №01-16/410 від 02. 06.2021 підтверджується факт, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки подала заяву до Богуславської районної нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] всі його права та обов`язки в порядку спадкування за законом перейшли до його дружини та матері позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.10.1999 року державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] і всі її права та обов`язки в порядку спадкування за законом перейшли до неї (позивачки), що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] та довідкою державного нотаріуса Богуславської районної державної нортаріальної контори Київської області за №01-16/410 від 02. 06.2021. За життя спадкодавець [PERSON] був членом колгоспу ім. Жданова, а потім після реорганізації колгоспу, членом КСП «Рось», як колгоспник, який припинив роботу по старості 23.05.1970 року, що підтверджується копією особового рахунку № [NUMBER] , однак він не був включений до списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, та йому не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області відділу у Богуславському районі від 17 травня 2021 року, Державний акт на право колективної власності на землю бувшого КСП «Рось» на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області був виданий 25 квітня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки спадкодавець [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Рось» с. Дибинці Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 25 квітня 1995 року був членом даного КСП як пенсіонер, то він мав право на земельний пай, і на його ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Довідкою Головного управління Держгеокадастру у Київській області відділу у Богуславському районі від 17 травня 2021 року підтверджується, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Рось» в умовних кадастрових гектарах складає 1,9. До позивачки в порядку спадкування за законом перейшли всі права та обов`язки спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , у тому числі право [PERSON] на земельну частку (пай) в коллективному сільськогосподарському підприємстві «Рось» села Дибинці Богуславського району Київської області розміром 1,9 умовних кадастрових гектарів. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори від 02 червня 2021 року №02-31/409 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП «Рось», що знаходиться на території Богуславської міської ради Київської області, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якої за законом була його дружина [PERSON] , померла [INFO] ), яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, не може бути виданим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) КСП «Рось». Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі і право на земельну частку (пай), але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв`язку з відсутністю оригінального примірника сертифікату на право на земельну частку (пай), тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved