Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 10.06.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис № 246. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги. Спільно сторони не проживають та спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з матірю та спору між батьками стосовно визначення місця проживання дитини не існує, тому позивачка просить шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання 11.09.2018 року не з'явилась, надала ждо суду заяву, якою уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача 1500 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання 11.09.2018 року не з'явився, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1500 гривень підтримав в повному обсязі, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У судовому засідання встановлено, що позовом [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Індустраіальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області від 10.06.2011 року, актовий запис № 246. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетрорвського управління юстиції в Дніпропетровській області від 14.12.2011 року, актовий запис № 1829. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спільне господарство та сімейний бюджет сторони не ведуть, майновий спір на даний час відсутній. Таким чином, в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, суд вважає позов задовольнити, оскільки збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачка просила суд залишити прізвище «Курдільчук», тому суд вважає, прізвища сторін залишити без змін. На теперішній час дитина проживає разом з матірю та перебуває на її повному утриманні. Спір між сторонами щодо місця проживання дитини, як вбачається з матеріалів справи, відсутній. Відповідно дост.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як передбачено ч. 3 ст.\~181, ч. 1 ст.\~183 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON] у розмірі 1500 гривень, до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved