Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області, помер чоловік позивачки - [PERSON] . [PERSON] був постійно реєстрований і проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] по день його смерті. [PERSON] , [INFO] , позивачка по справі, є дружиною померлого [PERSON] , з яким зареєструвала шлюб 16.10.1971 р., актовий запис № 53. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Під час шлюбу, позивачка разом з померлим чоловіком побудували житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Побудоване господарство являється об`єктом спільної сумісної власності, набутої та побудованої разом з померлим чоловіком за час їхнього з останнім шлюбу. Тому, як дружині померлого чоловіка, відповідно до чинного законодавства України, належить 1/2 частка у праві власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, та не входить до складу спадщини. Відповідно до чинного цивільного законодавства України, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом або спадкоємців за заповітом більше немає, тому позивачка по справі являється єдиною спадкоємицею всього майна її померлого чоловіка. Фактично [PERSON] вступила у володіння спадковим майном. Здійснює будь-які дії по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані. Після смерті спадкодавця [PERSON] , в [ADDRESS] залишилось господарство - нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорта № 98/21 від 06 квітня 2021 року спадкове майно складається з: житлового будинку, загальною площею - 58,4 кв.м., житловою площею - 34,9 кв.м. та позначений у технічному паспорті літерою «А», ганку літ. «а», «г», сараїв - літ. «Б», «В», «Г», «Д», убиральні - літ. «Е», підвалу літ. «ВПд», колодязя № 1, хвіртки №2-5, огорожі № 6-7, вимощенні № І. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради не з`явився, проте селищна рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спадкоємець будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив. Судом встановлено, що [INFO] в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області, помер чоловік позивачки - [PERSON] . [PERSON] був постійно реєстрований і проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] по день його смерті. [PERSON] , [INFO] , позивачка по справі, є дружиною померлого [PERSON] , з яким зареєструвала шлюб 16.10.1971 р., актовий запис № 53. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Під час шлюбу, позивачка разом з померлим чоловіком побудували житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Побудоване господарство є об`єктом спільної сумісної власності, набутої та побудованої разом з померлим чоловіком за час їхнього з останнім шлюбу. Тому, як дружині померлого чоловіка, відповідно до чинного законодавства України, належить 1/2 частка у праві власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, та не входить до складу спадщини. Відповідно до чинного цивільного законодавства України, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом або спадкоємців за заповітом більше немає, тому позивачка по справі є єдиною спадкоємицею всього майна її померлого чоловіка. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка по справі є спадкоємицею першої черги спадкування. Крім права на 1/2 частку в нерухомому майні, що знаходиться по [ADDRESS] , її частка у спадковому майні за цією ж адресою загалом складає: 1/2+1/2 = 1 частка. Відповідно до технічного паспорта № 98/21 від 06 квітня 2021 року спадкове майно складається з: житлового будинку, загальною площею - 58,4 кв.м., житловою площею - 34,9 кв.м. та позначений у технічному паспорті літерою «А», ганку літ. «а», «г», сараїв - літ. «Б», «В», «Г», «Д», убиральні - літ. «Е», підвалу літ. «ВПд», колодязя № 1, хвіртки №2-5, огорожі № 6-7, вимощенні № І. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved