Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\3 частини від доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково і стверджував, що він свої зобовязання щодо утримання сина виконує і сплачує позивачці щомісяця 500 грн аліментів, купує для сина необхідні речі, що сплачувати на майбутнє згоден щомісяця аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач посилався на невеликий розмір зарплати (3838 грн), на відсутність у нього житла (наймає квартиру), на необхідність надавати матеріальну допомогу батькам похилого віку. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2007 року актовий запис про шлюб №446, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Київського рай управління юстиції м.Одеси. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] актовий запис про народження №651, вчинений 18.07.2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського райуправління юстиції м.Одеси. З серпня місяця 2015 року сторони спільно не проживають і не підтримують шлюбних стосунків, неповнолітня дитина проживає з матірю за згодою батька. Позивачка стверджує, що її доходи не дозволяють забезпечити належний рівень фізичного і духовного розвитку сина, тому і звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його доходів. На думку позивачки [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в такому розмірі, тому що крім заробітної плати на посаді прапорщика ГУКУ, відповідач у вільний час надає послуги з перевезення пасажирів на особистій автомашині. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає «батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.ст.\~57,\~58,\~59,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку суд не отримав належних письмових доказів що відповідач приймає участь у витратах на утримання сина [PERSON], що він надає матеріальну допомогу батькам похилого віку (що батьки потребують такої допомоги), що він винаймає житло. Разом з тим, відповідач визнав, що крім заробітної плати на посаді прапорщика ГУКУ (у розмірі 3838 грн, про що надав відповідну довідку) він [PERSON] у вільний час займається перевезенням пасажирів на особистому автомобілі. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved