Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 31 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22 вересня 2028 року. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали однією сімєю та вели спільне господарство. Під час сумісного проживання 22 вересня 2010 року у них народився син - [PERSON]. Також позивачка вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, та ухиляється від його матеріального забезпечення. Сама утримувати сина належним чином вона не в змозі. [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Однак, згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], куди йому і направлялась судова повістка у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 11 серпня 2016 року [PERSON] вручено належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Проживали однією сімєю та вели спільне господарство. Під час сумісного проживання 22 вересня 2010 року у сторін народився син - [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини серії 1-ЖД №238477, виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, батьком дитини вказаний [PERSON] Також судом встановлено, що сторони не проживають разом, та відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, ухиляється від його матеріального забезпечення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 31 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22 вересня 2028 року, а також допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved