Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним цивільним позовом, вказуючи, що з вересня 1994 року по вересень 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею. Також зазначає, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 04.09.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн., а саме по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час їх син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Маріупольському морському ліцеї. В звязку з тим, що їх син навчається на денній формі навчання, то він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе самостійно, а тому він знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Вона же в свою чергу офіційно не працює, перебуває на обліку у Нікольському РЦЗ, як безробітна, іншого доходу не має, в звязку з чим знаходиться у тяжкому матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги відповідача, який інвалідом не являється, знаходиться у працездатному віці, працює та може надавати таку допомогу. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня подання позову до суду та до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Суду також пояснила, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює у ТОВ «Нова Нива» на посаді інженера та отримує заробітну плату розмір якої їй невідомий. Відповідач має інші зобовязання щодо утримання їх другої неповнолітньої дитини, іншої дитини від іншого шлюбу та іншої своєї дружини, але це не є перешкодою у виплаті їй аліментів на утримання повнолітнього сина, який є студентом, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що обставини викладені в позовній заяві стороною відповідача не оспорюються, але відповідач не згоден з розміром аліментів, які позивачка просить стягнути, оскільки він може надавати матеріальну допомогу відповідачки на утримання повнолітнього сина, який навчається в розмірі тільки 200 грн. щомісячно. В більшому розмірі він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки за рішенням суду він вже сплачує аліменти на користь дружини [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, а також сплачує аліменти на користь дружини на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/12 частини його доходу щомісячно. Також, зазначила, що рішенням суду від 20.09.2017 року змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] з суми 800 грн. по 400 грн. на кожну дитину на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач працює інженером в ТОВ «Нова Нива» та отримує заробітну плату, яка після утримання з нього аліментів, складає приблизно 2000 грн. щомісяця. Протягом останніх трьох місяців відповідач добровільно надавав сину допомогу в розмірі 200 грн. щомісяця. Крім цього, пояснила, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки, яка складала приблизно 22000 грн., на даний час з відповідача утримано приблизно 14000 грн. в рахунок погашення заборгованості. В останні два призначених судових засідання представник відповідача не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в звязку з чим суд на підставі ст. 223 ЦПК України закінчив розгляд справи без участі представника відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути без їх участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившихся відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, розглянувши письмові заяви третіх осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 116347 позивака та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КЗ «Маріупольський морський ліцей» Маріупольської міської ради Донецької області № 542 від 08.09.2017 року [PERSON] дійсно навчається в Маріупольському морському ліцеї з 01.09.2015 року по червень 2018 року на ІІІ курсі. Форма навчання денний стаціонар, бюджетна основа, стипендію не отримує, оскільки стипендія бюджетом не передбачена, не перебуває на повному державному утриманні. Згідно довідки Нікольського районного центру зайнятості № 02-43/465 від 22.09.2017 року [PERSON] зареєстрована як безробітна в Нікольському РЦЗ (Донецький регіон) з 10.08.2017 року, дохід за період з 10.08.2017 року по 31.08.2017 року становить 1374,98 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 441021 [PERSON] 20.09.2016 року уклав шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу остання отримала прізвище «Боярська». Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/202/17 від 15.05.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, і дане рішення набуло чинності 26.05.2017 року. Відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/328/17 від 20.09.2017 року змінено розмір аліментів які стягуються з [PERSON] за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 04.09.2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з присудженої судом твердої грошової суми 800 грн. на двох дітей по 400 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.08.2017 року до досягнення дітьми повноліття, і дане рішення набуло чинності 03.10.2017 року. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/1111/17 від 13.12.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини його доходів щомісячно, починаючи з 20.09.2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, і дане рішення набуло чинності 26.12.2017 року. Вищенаведені обставини не заперечуються сторонами. Також відповідно до довідки-розрахунку про розмір сплачених аліментів Нікольського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 04.12.2017 р. № АСВП 49616916 [PERSON] дійсно не отримувала аліменти в повному обсязі з [PERSON], згідно виконавчого листа № 222/907/14-ц виданого 14.10.2014 року Володарським районним судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн., по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. За період з 14.07.2014 року по 31.01.2017 року заборгованість складала 22865,00 грн. Відповідно до звіту про відрахування та виплати ТОВ «Нова Нива» у період з 01.02.2017 року по 31.10.2017 року нарахована заробітна плата в розмірі 81049,46 грн., сплачено аліментів 6463,20 грн., сплачено заборгованості 14330,21 грн. Загальна заборгованість на 31.10.2017 року складає 8534,79 грн. Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно правового змісту ст.ст. 183, 184 СК України суд при стягненні аліментів визначає частку від заробітку доходу матері або батька дитини, яка буде стягуватися, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі та при інших обставинах, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів сторін, беручи до уваги майновий стан відповідача, враховуючи, що він працює, отримує заробітну плату, розмір якої судом не встановлено, інвалідом не являється, а також враховуючи, що у відповідача вже є зобовязання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], доньки Єлізавети до їх повноліття, а також щодо утримання дружини [PERSON] до досягнення донькою Єлізаветою трирічного віку, беручи до уваги розмір виниклої заборгованості відповідача щодо сплати стягнутих аліментів, що позбавляє можливості зробити висновок, щодо можливості надання відповідачем допомоги в розмірі саме 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також враховуючи матеріальне становище позивачки, яка потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням їх сина в навчальному закладі, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно в період його навчання у навчальному закладі «Маріупольський морській ліцей» до його закінчення, але не довше ніж досягненням сином 23 річного віку, оскільки на думку суду відповідач може надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі, а тому позов підлягає задоволенню саме в цій частині. В решті частини позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і її вимоги були задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial