Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони разом не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний утримувати дітей. За станом здоровя та матеріальним становищем відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, інших дітей в нього не має, аліменти з нього не стягуються. Відповідач офіційно не працює, їздить на заробітки в Російську Федерацію та має мінливі доходи, які проконтролювати і визначити їх загальний розмір неможливо. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про день та час розгляду справу повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.180,181,182,184\~Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з 07 серпня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб. Вони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтв про народження дітей. Малолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial