Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою з урахуванням уточнень вказуючи, що наприкінці травня 2016 року вона купила у відповідачки [PERSON] за 1100 грн. для особистих потреб домашню тварину козу. Всі умови договору сторонами були виконані, продавець повідомила, що коза хвороб не має, дає 3 літру молока на день, передала товар та прийняла від покупця обумовлену суму грошей. В перші чотири дні володіння, у кози вона виявила недоліки, а саме педікульоз, необроблені копита, в місці хвосту виявився наліп після окоту, також коза при випасі падала на передні ноги, не давала доїтися, кричала, підтягувала вимя та не давала потрібної кількості молока. Також зазначила, що про виявлені недоліки вона повідомила відповідачку, яка запропонувала повернути козу та пообіцяла повернути гроші. В звязку з чим на початку червня 2016 року вона повернула тварину відповідачки, яка її прийняла, проте гроші до теперішнього часу не повернула. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в сумі 1100 грн. за товар неналежної якості, який було повернуто продавцю. Позивачка [PERSON] під час розгляду справи уточнену позовну заяву з вищезазначених підстав підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Також суду пояснила, що вона для домашнього господарства вирішила придбати козу. Їй стало відомо, що жителька смт Нікольське [PERSON] продає козу. Після чого вона зі своїм співмешканцем [PERSON] приїхали до [PERSON] з приводу покупки кози. Остання їй повідомила, що коза захворювань немає, дає в середньому три літри молока на день та продемонструвала удойність кози на місці, здоїла молока та надала на пробу. Товар її влаштував, і вона купила козу за обумовлену з продавщицею суму 1100 грн. Вона передала кошти [PERSON], а остання їй козу. Також пояснила, що в перші дні користування твариною вона виявила у кози вощів, мокротіння в місці хвосту, також її поведінка була неадекватною, вона падала на коліна, кричала, не давала доїтися, тим паче не давала трьох літрів молока на день. Вона про дані обставини повідомила відповідачку, яка сказала, що молоко у коз може пропадати та запропонувала привезти їй козу для того щоб вона її «відшептала». Через чотири дні вона привезла козу до відповідачки, залишила на деякий час, і після чого знов забрала до себе. Проте після зазначеної процедури стан кози не змінився, вона не почала давати потрібної кількості молока. В звязку з чим було вирішено повернути козу [PERSON] та забрати сплачені кошти. Через чотири дні вона зі своїм співмешканцем [PERSON] привезли козу до відповідачки та залишили її останній. Відповідачка козу прийняла, але кошти в розмірі 1100 грн. не повернула, оскільки такої суми у неї не було. Пообіцяла віддати гроші пізніше. Проте до теперішнього часу так гроші і не повернула. Представник позивачки адвокат [PERSON] позов з урахуванням уточнень по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що відповідачка продала позивачки товар неналежної якості, який був повернутий продавцю, а тому є всі підстави для стягнення з продавця на користь покупця суми коштів сплачених за товар неналежної якості. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи позов з урахуванням уточнень не визнала у повному обсязі та заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що в її власності перебувала коза, яку вона вирішила продати за 1100 грн. Коза була повністю здорова, охайна, удойна, мала декілька окотів, знаходилася в придатному для використання стані. Наприкінці весни 2016 року до неї звернулася [PERSON] з приводу покупки кози. Вона розповіла останній все як є, та продемонструвала останній удойність кози. Товар позивачку влаштував і вона погодилася його купити за обумовлену суму 1100 грн. Вона передала козу [PERSON], а остання їй гроші. Згодом, приблизно через неділю до неї звернулася позивачка та повідомила про виникли проблеми з приводу доїння молока кози. На що вона повідомила, що козу потрібно правильно доїти, щоб не перегорало молоко і не виник мастит та запропонувала привезти їй козу щоб вона її правильно роздоїла. [PERSON] привезла їй козу, вона її роздоїла та повернула останній. Через декілька днів [PERSON] знов привезла їй козу та повідомила, що така коза їй непотрібна, вона хвора, молока не дає. Коза дійсно була не в задовільному стані. Також пояснила, що козу від [PERSON] вона приймати не бажала, остання самовільно завела козу у двір її домоволодіння та залишила. Вважає, що вона продала [PERSON] товар належної якості, а остання його неналежним доглядом сама привела в непридатний стан, а тому ніякі гроші вона платити покупцю неповинна. Також зазначила, що оскільки коза була в дуже хворобливому стані, вона її знищила та скормила собакам. Допитаний під час розгляду справи свідок [PERSON] пояснив, що він мешкає разом з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу на протязі шести років, ведуть спільне господарство. [PERSON] попросила його на автомобілі привезти козу, яку вирішила купити у відповідачки [PERSON] для домашнього господарства. Наприкінці весни 2016 року вони приїхали до місця мешкання [PERSON] з метою покупки кози. Він з продавцем ні про що не домовлявся і під час купівлі тварини присутнім не був, оскільки чекав дружину в машині. Проте йому відомо, що козу було придбано за 1100 грн. Після купівлі кози, він погрузив її до автомобілю та відвіз додому. Згодом стало відомо, що коза не давала доїтися, скакала, її потрібно було утримувати, щоб надоїти, також коза могла не ставати на ноги і взагалі була якась «неосудна». Проте, молоко він пробував і воно йому сподобалося. Дружина вирішила повернути козу продавцю і попросила його відвести козу на автомобілі [PERSON] По приїзду на місце, дружина повела козу на двір домоволодіння останньої, а він залишився в машині. Про що [PERSON] і [PERSON] спілкувались і домовлялися йому невідомо. Може підтвердити тільки те, що [PERSON] повернулася до машини без кози і грошей та повідомила, що гроші за козу [PERSON] пообіцяла повернути пізніше, але досі гроші не повернуті. Більше нічого пояснити не може. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, та відповідачки, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно правового змісту ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що наприкінці травня 2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено усний договір купівлі - продажу тварини (кози) відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] у власність козу, а остання сплатила продавцю [PERSON] обумовлену суму в розмірі 1100 грн. В червні 2016 року [PERSON] повернула козу [PERSON], в непридатливому для використання стані, а остання кошти в сумі 1100 грн. не повернула. Також незважаючи на заперечення відповідачки, судом встановлено, що вона прийняла товар від позивачки, оскільки підтвердила, факт розпорядження ним. Крім цього укладаючи зазначений договір сторони не обумовили відповідальність та умови повернення товару у разі виявлення його недоліків, неналежної якості, тощо. Позивачка, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідачка продала їй товар неналежної якості (хворобливий стан тварини, низька удойність), що і стало підставою для його повернення продавцю. Проте, дана обставина стороною відповідача не визнається, а будь яких доказів з цього приводу суду не представлено, в звязку з чим ця обставина є недоведеною стороною позивача. Пояснення свідка з приводу того, що коза не давала доїтися, скакала, її потрібно було утримувати, щоб надоїти, не ставала на ноги і взагалі була якась «неосудна», суд не бере до уваги, як доказ хворого стану тварини та відсутність належної удойності, оскільки факт наявності хвороб тварини у тому числі тенденції їх розвитку може бути доведений тільки певними засобами доказування (зафіксованими документально, а саме висновками експертиз, актами, довідками відповідних лікарів ветеринарів, показами спеціалістів, тощо), а факт наявності від кози якісного молока свідком не заперечується. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що стороною позивача не доведено, поважність причин для повернення товару відповідачу, суд вважає, що право сторони позивача не порушено, а тому судовому захисту не підлягає, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Також слід зазначити, що відмовляючи в задоволенні позову, суд також виходить з того, що оскільки сторони при укладанні договору не визначили відповідальності за продаж товару неналежної якості та умови повернення такого товару, а тому всі ризики повязані з якістю товару сторона покупця несе самостійно. Суд вважає, що позивачка отримавши законно право власності на товар належної якості на власний розсуд розпорядилася долею свого майна та свідомо, добровільно не на договірних умовах передала його відповідачки, що в свою чергу не покладає на останню обовязок повернути кошти за проданий товар належної якості. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 551,20 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідачки не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed