Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ Мшанецьке про визнання договору оренди землі недійсним, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 01 червня 2012 року, який зареєстрований в управлінні Держкомзему в Теребовлянському районі 13 червня 2012 року за № 612500004005693 з моменту його укладення. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на мотиви вказані в позовній заяві. Представник ПАТ Мшанецьке в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 23 вересня 2004 року серії ЯБ №002021 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.11 га на території Мшанецької сільської ради Теребовлянського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з договору оренди землі від 01 червня 2012 року, що між ПАТМшанецьке та [PERSON] укладено договір оренди землі. Відповідно до довідки виданої відділом держземагенства у Теребовлянському районі від 29 січня 2015 року про те, що 13 червня 2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,11 га, який укладено між гр. [PERSON] та ПрАТ «Мшанецьке» (орендар) на території Мшанецької сільської ради Теребовлянського району. В позовній заяві позивачка [PERSON] стверджує, що вказаний договір від 01 червня 2012 року вона не підписувала та не уповноважувала будь яку особу підписувати від її імені. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст.93 ЗК України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, повязані з орендою землі регулюються Законом. Відповідно до ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громади і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем. Відповідно до ч.1ст.202 ЦК України право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами), вимог, які встановлені частинами першою- третьою, пятою та шостою ст.203 цього кодексу. Відповідно до ст.236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.16 Закону України Про оренду землі- укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст.35 Закону Про оренду землі спори повязані з орендою землі вирішуються в судовому порядку. В судом встановлено, що позивачка не підписувала та не уповноважувала будь-яку особу на підписання договору оренди землі від 01 червня 2012 року. Таким чином оскаржуваний договір землі не відповідає внутрішній волі позивачки, підписаний не особисто позивачкою, а іншою особою, яка діяла без відповідного представництва (довіреності) тобто без відповідних повноважень, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved