Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття, та на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку, щомісяця, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з лютого 2017 року фактично перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі без державної реєстрації. З червня 2018 року цивільні шлюбні відносини були припинені. Вона та відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] . З моменту фактичного припинення цивільного шлюбу з 2018 року вона з дитиною проживають окремо від відповідача. Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Оскільки на даний час позивачка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому батько дитини, який здоровий, працездатний та має постійний дохід може сплачувати аліменти на дитину та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, позивачка не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 19.04.2018р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто позивачка [PERSON] , як жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку, щомісяця, починаючи з 16.09.2019 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років - до 17.04.2021р. Суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved