Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.03.2018 рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси у справі № 711/1145/18 шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Крім того, зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Рішенням Придніпровського районного суду від 11.09.2018 у справі №\~711/3235/18 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.04.2018 до досягнення кожною дитиною повноліття. Разом з тим, на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси від 22.03.2018, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхніх дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У позовній заяві також вказано, що на даний час їхні неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] навчаються, а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їхніх спільних дітей. До того ж, вказує, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. Як їй відомо, відповідач є безробітнім, проте він постійно виїжджає за кордон на заробітки, тому відслідкувати його матеріальне становище їй та виконавчій службі не вдається. Вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1\~січня 2020 року становить - 2218 гривень. Таким чином, законодавцем визначено, що 1779 грн. і 2218 грн., це мінімум, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Разом з тим, вказаний розмір є виключно мінімальним розміром грошового забезпечення дитини, що передбачає збереження здоров`я та забезпечення розвитку дітей на мінімальному рівні. Достатність вказаного забезпечення є оціночним поняттям. Отже, у зв`язку із вищевикладеним, беручи до уваги сьогоденний розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та дохід відповідача, вважає, що, вона, [PERSON] , матір неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання та вони не дійшли домовленості з відповідачем щодо обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 6000 (шість тисяч) гривень, по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, оскільки на даний час вона, [PERSON] , не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Крім того, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1)\~про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2)\~про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Між тим, станом на день подання даного позову, державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції вищевказані постанови не виносились. Таким чином, просить суд: -змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Придніпровського районного суду від 11.09.2018 у справі №\~711/3235/18, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі з 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, на 6000 гривень, по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття; -зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м.\~Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; -зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м.\~Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Ухвалою суду від 30.07.2020 відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зобов`язання вчинення певних дій, в частині зобов`язання вчинення певних дій, а саме: зобов`язання Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.3 прохальної частини позовної заяви); зобов`язання Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) винести постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 4 прохальної частини позовної заяви),\~- відмовити. Роз`яснено [PERSON] право звернення до суду зі скаргою у порядку визначеному розділом VII «СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ» ЦПК України. Дана ухвала вступила в законну силу. Крім того, ухвалою суду від 30.07.2020 прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Відкрито провадження у справі та призначити її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонами встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у цивільній справі №\~711/4533/20 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Придніпровський відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки, рішення у розглядуваній справі жодним чином не може вплинути на його права та обов`язки. На виконання вимог ст. 178 ЦПК України, 11.09.2020 представником відповідача [PERSON] адвокатом Топором І.О. надано до суду письмовий відзив від 11.09.2020 на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Так, вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2018 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволений частково. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 1500\~гривень на утримання кожної дитини. Рішення суду є чинним і виконується відповідачем. Сімейним кодексом не передбачено збільшенім розміру аліментів в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму. Тобто, позивачка обрала неправильний спосіб захисту. Відповідно до сімейного законодавства вона має право індексувати розмір аліментів, який вже визначений судом. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів згідно зі ст.\~192 СК України. Крім того, зазначає, що позивачка також повинна нести тягар по утриманню дітей у розмірі Ѕ\~частини прожиткового мінімуму, тобто у розмірі 1109\~грнвень. Незважаючи на це, вона намагається перекласти весь тягар утримання дітей на відповідача. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму, [PERSON] повинен сплачувати аліменти у розмірі 1109\~гривень. За рішенням суду він сплачує аліменти у більшому розмірі, а саме\~ 1500\~гривень. Таким чином, підстав для збільшення розміру аліментів немає. Жодного доказу того, що у позивача чи відповідача змінився матеріальний або сімейний стан, [PERSON] не надала. Твердження позивачки, що [PERSON] приховує дійсний розмір своїх доходів, так як постійно виїжджає на заробітки за кордон є голослівними і ніякими доказами не підтверджені, а суд не може обґрунтовувати своє рішення на припущеннях. Розмір аліментів у сумі 3000\~гривень, який, просить стягнути позивачка нічим не обгрунтований і суперечить чинному законодавству та рішенню суду, яке набрало законної сили. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник\~ адвокат Василенко\~О.В. підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доказів, які додані до позову. Крім того, позивачка зазначила, що вона працює вчителем у школі і розмір її щомісячного доходу становить 10000 гривень (заробітна плата). Розмір аліментів 1500 гривень на кожну дитину, які відповідач сплачує (не регулярно) на утримання дітей є недостатнім для повноцінного утримання дітей. Як їй відомо, відповідач працює за кордоном і може сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Доказів, які б підтверджували його доходи за кордоном, у неї немає. Вважає, що 3000\~гривень на кожну дитину це достатній розмір аліментів для повноцінного утримання кожної з дочок. Крім того, знято вимогу, викладену у прохальній частині позову, про необхідність допуску судового рішення до негайного виконання. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Топор І.О. заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі на підставі обгрунтування, що зазначене у відзиві по позовну заяву та з урахуванням доказів, які додані до нього. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 05.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси від 22.03.2018 по справі №\~711/1145/18 шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 06.03.2007) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 22.08.2013). Батьком дітей записаний відповідач. Спір щодо батьківства між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір`ю, що не оспорюється сторонами. Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2018 по справі №\~711/3235/18 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягнути із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на місяць, починаючи з 23.04.2018 і до [INFO] , тобто до повноліття [PERSON] , а також стягнути із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на місяць, починаючи з 23.04.2018 і до [INFO] , тобто до повноліття [PERSON] . Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Дане рішення набрало законної сили 12.10.2018. За вказаним вище судовим рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси видані виконавчі листи, відповідно до задоволених вимог, які пред`явлені до примусового виконання у Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ). До того ж, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається у 8-А класі, а [PERSON] , [INFO] навчається у 2-Б класі Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №\~18 імені Вячеслава Чорновола Черкаської міської ради Черкаської області. З довідок № 112 від 03.06.2020 та №\~113 від 03.06.2020, виданих директором школи [PERSON] вбачається, що вихованням і матеріальним забезпеченням [PERSON] та [PERSON] займається виключно мати [PERSON] . Батько у вихованні дитини та матеріальній підтримці участі не бере, за період навчання дитини у школі батьківські збори не відвідував. Відповідно до розрахунку заборгованості №\~41689 від 11.06.2020 зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] до повноліття [PERSON] за період з 23.04.2018 по 01.06.2020, - сукупний розмір заборгованості становить 6199\~грн. 00 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості №\~41692 від 11.06.2020 зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] до повноліття [PERSON] за період з 23.04.2018 по 01.06.2020, - сукупний розмір заборгованості становить 6199\~грн. 00\~коп. Також, згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання, що затверджений 03.06.2020 директором Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №\~18 імені Вячеслава Чорновола Черкаської міської ради Черкаської області Грищенко В.В., - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Соціальний статус сім`ї: сім`я неповна, батьки розлучені з 2018 року. Сім`я проживає у 2 кімнатній квартирі, санітарні умови задовільні. Прибуток сім`ї складається із заробітної плати матері та аліментів. Мати намагається забезпечити дітей повноцінним харчуванням, необхідним одягом та всім необхідним для повноцінного проживання, розвитку і відпочинку. Крістіна відвідує студію танців «Famili», [PERSON] займається у школі східного танцю «Izmir». Але все це потребує відповідних коштів, а зі слів матері, її заробітної плати та аліментів, після оплати комунальних послуг за житло, не вистачає. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.\~80 ЦПК України). Як визначено\~статтею 16\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу.\~Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути:\~визнання права; визнання\~правочину недійсним; припинення\~дії,\~яка порушує\~право;\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; примусове\~виконання обов`язку\~в натурі; зміна\~правовідношення; припинення\~правовідношення; відшкодування\~збитків та\~інші способи\~відшкодування майнової\~шкоди; відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч.\~1, 2, 3, 4 ст.\~13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.\~6 ст.\~13 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України\~ визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч.\~1, 2 ст. 184 СК України). Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Як передбачено\~частинами 1\~та 2\~статті 179\~СК України,\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6\~років:\~з 1\~січня 2020\~року -\~1779\~гривень,\~з 1\~липня -\~1859\~гривень,\~з 1\~грудня\~-\~1921\~гривня,\~а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1\~липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Також, слід зазначити, що Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.\~3 ст.\~181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.\~182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.\~183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.\~184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1500 грн. до 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на її незадовільний матеріальний стан та зміну розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що вказані позивачкою обставини не дають підстав для зміни розміру аліментів, які сплачуються відповідачем на виконання судового рішення 11.09.2018 по справі № 711/3235/18 на утримання двох неповнолітніх дітей. Так, жодними належними, допустимими та переконливими доказами позивачкою не доведено обставин щодо поліпшення матеріального стану відповідача, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 6000\~грн. щомісячно, тобто по 3000\~грн. на утримання кожної неповнолітньої дитини, а також не доведено факту погіршення матеріального чи сімейного стану самої позивачки. У матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, та докази про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, тощо. Не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що відповідач отримує доходи, працюючи за кордоном. Навпаки, за дослідженими доказами, які не спростовані позивачкою, і за поясненнями останньої, - її місячний дохід складається із заробітної плати у розмірі 10000 гривень, а відповідач є безробітнім. Крім того, обставини про наявність на праві власності у відповідача певного майна були предметом перевірки під час розгляду справи №\~711/3235/18 і враховані при прийнятті судового рішення про стягнення аліментів. Слід зазначити, що позивачкою також не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що зросли витрати на харчування, одяг, навчання та розвиток дітей. На думку суду, не є обставинами, які б давали суду підстави для задоволення позову й ті, на які вказує позивачка оплата комунальних послуг за квартиру, в якій проживає позивачка із дітьми, оскільки нею не доведено, що саме вона несе такі витрати. Таким чином, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх наявними доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не є обґрунтованими та безпідставними. Зміна розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не дає підстав для збільшення, в даному випадку, розміру аліментів, які стягуються із відповідача за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене відповідно до статті\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №\~475/97-ВР від 17.07.1997. Слід зазначити, що помилковими є твердження відповідача, викладені його представником, про те, що є підстави для закриття провадження по справі, оскільки наявне рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, оскільки 11.09.2018р. судом вирішено спір між сторонами про стягнення аліментів на утримання їхніх дітей, а на даний час вирішується справа за позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України №\~3674-VІ. Пунктом третім ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, звертаючись до суду із даним позовом позивачка [PERSON] судовий збір не сплачувала, будучи суб`єктом, який звільняється від сплати судового збору за подання до суду цього позову. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати (судовий збір у розмірі 840\~грн. 80\~коп.), слід компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed