Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,5541 га, з яких - 0,15 га - з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,4041 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Бабинці Бородянського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010660. За життя спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно їй /позивачці/. [PERSON], у визначений чинним законодавством строк, звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Бородянської районної державної нотаріальної контори, але державним нотаріусом їй /позивачці/ було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, через те, що відомості про цю земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи ведення ДЗК, а Управління Держземагентства у Бородянському районі, у свою чергу, внести відомості до автоматизованої системи ведення ДЗК та видати Витяг з ДЗК на дану земельну ділянку, не має змоги, оскільки відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Просила визнати за нею право власності на належну [PERSON] земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після її смерті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач Бабинецька селищна Бородянського району та третя особа - Управління Держземагентства у Бородянському районі своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Третя особа Бородянська райдержнотконтора свого представника в судове засідання також не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,5541 га, з яких - 0,15 га - з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,4041 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Бабинці Бородянського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 010660 /а.с.7,8/. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2011 року спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] /а.с.6/. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши відповідну заяву до Бородянської райдержнотконтори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку державний нотаріус їй відмовила, посилаючись на лист Управління Держземагентства у Бородянському районі № 457 від 10 квітня 2014 року /а.с.9/, у зв»язку з відсутністю відомостей про спірну земельну ділянку в Державному реєстрі земель, а Управління Держземагентства у Бородянському районі, у свою чергу, внести відомості до автоматизованої системи ведення ДЗК та видати Витяг з ДЗК на цю земельну ділянку, не має змоги, оскільки відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) /а.с.10/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала на прав власності [PERSON] і вона за життя склала заповіт, яким заповіла спірну земельну ділянку позивачці, то остання, як спадкоємиця за заповітом має право на спадкування вказаної земельної ділянки. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавиці, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved