Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини, яку вони з відповідачем мають від шлюбу, зареєстрованого 26.09.2008 року. Вказуючи на те, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання цієї дитини, позивачка просить стягти з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягення ним повноліття, зазначивши, що інших зобов'язань матеріального характеру відповідач не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти покладення на нього аліментних зобов'язань в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку не заперечував, просив провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між сторонами було укладено шлюб, відділом РАЦС Хорольського РУЮ Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 93, що доводиться Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки він потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на його утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, зокрема беручи до уваги те, що відповідач є працездатним та офіційно працевлаштований, зважаючи на те, що [PERSON] визнав позов в повному обсязі, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити 1/3 частину всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 25.03.2016 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 (одна третя) частини з усіх видів заробітку відповідача для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 25.03.2016 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved