Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.02.2012 року тітка позивачки [PERSON] померла. За життя [PERSON] була власником земельних ділянок, що підтверджується державним актом на право власності на земельні ділянки, та майнового паю. 15.10.1999 року [PERSON] склала заповіт на користь позивачки. 09.02.2012 року тітка позивачки померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з вищевказаних земельних ділянок та майнового паю. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки у неї відсутні оригінали документів про право власності померлої на земельні ділянки та майновий пай. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати за нею право власності на спірні земельні ділянки, що знаходяться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, та майновий пай. Позивачка належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи (а.с.24-25), у судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі (а.с.4). Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.22-23). Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду (а.с.19-20). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 09 лютого 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 186630, виданим Відділом РАЦС реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 13.02.2012 року (а.с.7). За життя, 15 жовтня 1999 року, нею було складено заповіт на користь позивачки (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За даними Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, спадкова справа до майна померлої 09 лютого 2012 року [PERSON] не заводилась. (а.с.20). Згідно довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області № 5810 від 09.08.2016 року [PERSON] до дня смерті 09.02.2012 року була зареєстрована і проживала в [INFO] а (а.с.9). Як вбачається з паспортних даних позивачки, місце її проживання з 02.10.1999 року зареєстроване за іншою адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 12 (а.с.5, зворот). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивач на день смерті спадкодавця разом із нею не проживала та до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини після [PERSON] не зверталась, а відтак не прийняла після неї спадщину у відповідності до положень ст.ст.1268, 1269 ЦК України, у зв'язку з чим підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно на підставі ст.392 ЦК України відсутні. Доводи позивачки, наведені у позові, вказаних висновків суду не спростовують. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed