Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири по [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 12 квітня 2007 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2015 року та договору дарування однієї третьої частини квартири від 14 березня 2020 року, згідно якого її онук [PERSON] подарував їй одну третю частину цієї квартири. Відповідач [PERSON] у спірній квартирі зареєстрований з 30 вересня 1999 року, але з квітня 2019 року він у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі у житловому приміщенні відсутні. Вона, як власник квартири, в якій постійно мешкає, виконує всі обов`язки зі сплати комунальних послуг та утримання квартири в належному санітарно-технічному стані. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі істотно порушує її права, як власника нерухомого майна, бо вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, не має можливості на свій розсуд розпорядитися належним їй майном: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укласти інші не заборонені законом угоди. Вона не чинила відповідачу перешкоди у проживанні у спірній квартирі. Посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 346, 383, 391, 405 ЦК України, п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ст. 150 Житлового Кодексу України, вважає, що відповідач втратив право користування квартирою по [ADDRESS] , бо він не мешкає у квартирі більше одного року, а подарувавши їй 14 березня 2020 року частину квартири, у відповідача припинилося право власності на цю частку квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, до судового розгляду справи від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, керуючого справами виконавчого комітету міської ради Колісніченко С. надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи та ухвалення рішення згідно чинного законодавства. Виходячи з наведеного, відповідно до ч.3 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності відповідача та представника Кам`янської міської ради на підставі наявних у справі доказів та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення. Позивачка [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що квартира по [ADDRESS] була приватизована в 2007 році нею, її чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] та передана їм у спільну часткову власність в рівних частках. В 2015 році після смерті її чоловіка [PERSON] вона, в порядку спадкування за законом, отримала у власність належну йому одну третю частку квартири. Відповідач [PERSON] , який є її онуком, не мешкає у квартирі по [ADDRESS] з квітня 2019 року, а до того часу онук, який вживає наркотичні засоби, виносив з квартири її майно, продавав його, бив її. Потім він став проживати з жінкою, і в них народилася дитина. Вона купила відповідачу квартиру по [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу вказаної квартири від його імені, а онук у свою чергу подарував їй належну йому одну третю частину квартири по [ADDRESS] . В теперішній час [PERSON] перебуває в СІЗО. Вислухавши вступне слово позивачки, її показання, як свідка, а також показання свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 12 квітня 2007 року Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради на підставі розпорядження № 5/1744-р від 12 квітня 2007 року (а.с. 10), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 11 вересня 2007 року ОКП «Дніпродзержинське БТІ» (а.с.11), свідоцтвом про право на спадщину за законом, що було видано [PERSON] 08 вересня 2015 року після її померлого [INFO] чоловіка [PERSON] (а.с. 12), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 вересня 2015 року (а.с. 13), нотаріально посвідченим договором дарування однієї третьої частки квартири від 14 березня 2020 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 березня 2020 року (а.с.14-15, 16). Як вбачається із договору дарування однієї третьої частки квартири, який був посвідчений 14 березня 2020 року державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрований в реєстрі за № 1-398, відповідач [PERSON] подарував позивачці [PERSON] одну третю частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12 квітня 2007 року Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради на підставі розпорядження № 5/1744-р від 12 квітня 2007 року. У вказаному договорі дарування відсутні будь-які угоди між відповідачем та позивачем щодо права відповідача користуватися спірною квартирою після припинення його права власності на подаровану ним одну третю частку квартири. В судовому засіданні позивачка, допитана як свідок, надала показання про те, що її онук [PERSON] 14 березня 2020 року подарував належну йому одну третю частку квартири по [ADDRESS] , а вона, у свою чергу, купила йому двокімнатну квартиру по [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу вказаної двокімнатної квартири був укладений від імені [PERSON] , як покупця, та 20 лютого 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Панко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 149 (а.с. 27- 28). Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/7996 від 28 травня 2020 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 17), у спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач, особовий рахунок на квартиру відкритий на ім`я [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] після укладення договору дарування однієї третьої частки квартири по [ADDRESS] та припинення його права власності на цю частку квартири не знявся з реєстраційного обліку по квартирі, хоча не проживав у ній з квітня 2019 року. Згідно акту про непроживання від 02 червня 2020 року (а.с. 18), що складений на підставі свідчень сусідів позивачки, що мешкають квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , та затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» [PERSON], відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає у квартирі по [ADDRESS] з квітня 2019 року. Те, що відповідач не мешкає у спірній квартирі з квітня 2019 року, підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка надала показання про те, що вона мешкає у квартирі [ADDRESS] , є сусідкою [PERSON] , яка мешкає у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] казала їй, що з нею у квартирі зареєстрований її онук [PERSON] , але вона, свідок, не бачила його вже більше року, приблизно з весни 2019 року. Коли [PERSON] проживав у спірній квартирі, він бив [PERSON] , у зв`язку з чим викликали працівників поліції, він крав з квартири речі позивачки. Їй відомо, що [PERSON] у 2020 році за свої гроші купила своєму онукові [PERSON] квартиру. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який є членом сім`ї позивачки, але право власності якого на частку спірної квартири припинилося 14 березня 2020 року, не мешкає у квартирі по [ADDRESS] , з квітня 2019 року, будь-які угоди між ним та позивачкою щодо права користування спірною квартирою не укладалися. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно пункту 1 частини першої ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Отже, після дарування однієї третьої частки спірної квартири 14 березня 2020 року право власності на неї у [PERSON] припинилося, а він ще до відчуження належної йому частки квартири у квітні 2019 року добровільно залишив квартиру по [ADDRESS] . У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.». Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає доведеним, що відповідач, право власності якого на частку спірної квартири припинилося 14 березня 2020 року, понад один рік (з квітня 2019 року) не проживав у квартирі по [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація відповідача за місцем знаходження квартири, істотно ущемляє права позивачки, як власника, бо вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, не має можливості на свій розсуд розпорядитися належним їй майном: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укласти інші не заборонені законом угоди.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, як попередній власник частки квартири, право власності на яку у нього припинилося 14 березня 2020 року, не проживаючи в квартирі понад один рік, втратив право користування жилим приміщенням в належній позивачці квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у квартирі по [ADDRESS] , є підставою для зняття його з реєстрації по цій квартирі.

Outcome: approved