Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовами про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття та просиланадати дозвіл на виїзд дітей за кордон без згоди батька до досягнення дітьми 16 років. Свої вимоги позивач мотивує тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19.08.2009 року, а 08.05.2014 року шлюб з відповідачем було розірвано, відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 08.05.2014 року. Від шлюбу з відповідачем сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю. Вказала, що відповідач останній раз спілкувався з дітьми у 2014 році. Та з 2017 року виїхав до Іспанії. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Зазначив, що не погоджується із обставинами, викладеними в позові, а саме: що відповідач не спілкується із дітьми та не приймає участь у їх забезпеченні. Вказав, що з дітьми спілкується як телефоном, так і за допомогою відео-інтернет зв`язку, а також неухильно та добросовісно сплачує аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 20.06.2018 року справи об`єднані в одне провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача та відповідач, в судове засіданні не з`явилися були повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника позивача з проханням розглядати справу у їх відсутності, та з зазначенням визнання позову відповідачем та його згодою щодо надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька. Треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської РДА, Органу опіки та піклування Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи без участі їх представника, Служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської РДА позовні вимоги підтримує повністю. На підставі ст.247\~ч.2\~ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~уразі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.08.2009 року, який зареєстрований виконкомом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , актовий запис №1. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 08.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу\~сторони мають\~двох дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~Свідоцтвом про\~народження Серія\~ [NUMBER] ,\~виданим виконкомом Саварської\~сільської ради\~Богуславського району\~Київської області,\~актовий запис\~№02;\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується\~Свідоцтвом про\~народження Серія\~ [NUMBER] ,\~виданим виконкомом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис №02. Діти проживають разом з матір`ю, а відповідач, відповідно до відзиву на позов, з 2017 року перебуває за межами України. Дана обставина стала підставою звернення до суду з позовом про надання дозволу виїзду дітей за межі України без дозволу батька. Відповідно до довідки №1870, виданої військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України від 16.07.2018 року, з грошового забезпечення відповідача були утримані аліменти на дітей у розмірі 1/3 з 01.01.2014 року по 09.10.2017 року, боргу на час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] не було. Згідно ст.. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України\~\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України\~\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд на межі України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Суд вважає, що тимчасовий виїзд дітей за кордон на оздоровлення сприятиме зміцненню їх здоров`я, а також їх духовному та моральному розвитку. Будь-які об`єктивні причини,\~з яких виїзд за межі України суперечив би інтересам малолітніх [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , судом не встановлені.\~ Крім того, відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.\~ З огляду на викладене та встановлені обставини справи, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений. З квитанції №0.0.1028205323.1 від 04.05.2018р. та №0.0.1028206060.1 від 04.05.2018р. вбачається, що позивачем сплачено за кожною квитанцією по 704,80 грн. судового збору за звернення до суду з позовом про надання\~дозволу на\~виїзд дитини\~за кордон\~без згоди\~батька до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~загальною сумою 1409,60 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги про надання дозволу\~на виїзд\~дитини за\~кордон без\~згоди батька\~до досягнення\~дитиною повноліття визнав. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до квитанцій №0.0.1028205323.1 від 04.05.2018р. та №0.0.1028206060.1 від 04.05.2018р. Іншу частину сплаченого судового збору за двома квитанціями по 352,40 грн. по кожній, загальною сумою 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути вищевказаний судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved