Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 16.05.2002 року, виданим Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, позивачка є власницею домоволодіння № №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, в якому зареєстровані її син [PERSON] та колишня невістка відповідачка по справі [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені з травня 2012 року, з цього часу відповідачка зібрала свої речі та за власним бажанням покинула домоволодіння №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, перейшла проживати за іншою адресою. Оскільки відповідачка з травня 2012 року без поважних причин та з власної ініціативи не проживає у вказаному домоволодінні більше року, не бере участі в оплаті комунальних послуг та в утриманні житла, тому позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодіння №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську. 11.04.2016 року по даній справі було постановлено заочне рішення, яке ухвалою суду від 13.06.2016 року було скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти постановлення повторного заочного рішення не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, про день слухання повідомлена належним чином, надала заяву про зняття її з реєстрації за адресою: м.Дніпро, вул.Робкорівська,73-Е. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному (повторному) розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, [PERSON] на праві власності належить домоволодіння №№73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, в якому з 29.11.2007 року зареєстрована відповідачка по справі [PERSON]. Як встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.02.2016 року, яке не оскаржувалося та набрало чинності, відповідачка [PERSON] та син позивачки [PERSON] з 23.09.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі. З травня 2012 року подружні стосунки між ними були припинені та [PERSON] стала проживати за іншою адресою. Доказів стосовно створення відповідачці перешкод у її проживанні в даному домоволодінні з боку позивачки, [PERSON] суду не надала та дану обставину не спростовувала. Суд також бере до уваги факт добровільного волевиявлення відповідачки [PERSON] щодо зняття з реєстрації місця проживання у домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини стосовно непроживання [PERSON] в домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську з травня 2012 року без поважних причин, є встановленими. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідачки більше року, а саме з травня 2012 року, у домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську, у зв'язку з чим суд вважає визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у домоволодінні №73-Е у місті Дніпропетровську. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved