Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 36681,30 гривень та пеню за прострочення виплати аліментів в розмірі 11437,84 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, оповіщений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-677/2008 року виданого 18.05.2009 року Таращанським районним судом Київської області з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.10.2008 року. Проте, у звязку з нерегулярною сплатою аліментів, за відповідачем з його вини утворилася заборгованість. Згідно розрахунку ВДВС Таращанського РУЮ Київської області від 07.08.2017 № 4389/1516-261 станом на 01.08.2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 2-677/2008 року становить 36681 грн. 30 коп.. Відповідно до розрахунку суми неустойки, заборгованість відповідача складає 11437 грн. 84 коп.. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). Відповідно до роз'яснень викладених в п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбаченаст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він сплачує аліменти на користь інших осіб, поважності причин утворення вказаної заборгованості ним до суду не подано. Беручи до уваги обставини справи,\~не\~\~виходячи за межі позовних вимог, з врахуванням суми заборгованості по сплаті аліментів та з врахуванням того, що дії відповідача носять тривалий та систематичний характер суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 11437 грн. 84 коп. згідно розрахунку поданого позивачкою.\~\~ Сплату судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved