Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Через сім місяців після народження дитини шлюбні відносини фактично припинилися, вона з сином пішла від [PERSON] Відповідач не сплачував аліменти на утримання сина жодного разу, матеріальної допомоги не оказував. Але, сину вже 12 років, та він потребує більшого фінансового забезпечення, тому виникла необхідність у зверненні до суду з позовом. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач всі ці роки не цікавився і не цікавиться особистим життям свого сина, не проявляє заінтересованості в його подальшому житті, ніякої участі в житті дитини він не приймав и не приймає. Він з сином не знайомий. 14 лютого 2008 року після двох років її шлюбу з [PERSON], відповідач написав заяву про те, що він дає згоду на всиновлення сина [PERSON] її чоловіком з присвоєнням йому прізвища - [PERSON]. 13.03.2012 року вона змінила прізвище сину. Відповідач не бажає спілкуватися з нею та з сином, але в зв'язку з тим, що він не позбавлений батьківських прав на сина, відповідач принципово відмовився надавати свою згоду на виїзд дитини за кордон. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, ніколи не дбаючи про нормальне самоусвідомлення дитини і її духовний розвиток, не цікавлячись її життям, діє в супереч інтересів сина, відмовляючи йому в можливості розвитку його за кордоном. Позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка і представник позивачки підтримали позов повністю, дали суду пояснення, аналогічні вищевикладеному. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає розгляну справу у заочному порядку. Заінтересована особа - представник Служби у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що згідно висновку органу опіки і піклування в інтересах дитини, вона вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника органу опіки і піклування, вивчивши матеріали справи, думку прокурора, який просив задовольнити позовні вимоги, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про його народження. Шлюбні відносини фактично припинилися у 2005 році, 14.02.2006 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 34 від 14.02.2006 року. Відповідач не сплачував аліменти на утримання сина, матеріальної допомоги не оказував. Він з сином не знайомий з пояснень позивачки. Відповідач всі ці роки не цікавився і не цікавиться особистим життям свого сина, не проявляє заінтересованості в його подальшому житті, ніякої участі в житті дитини він не приймав и не приймає. 14 лютого 2008 року відповідач написав заяву, яка посвідчена нотаріально, про те, що він дає згоду на всиновлення сина [PERSON] [PERSON], з присвоєнням йому прізвища - [PERSON]. 13.03.2012 року позивачка змінила прізвище сину з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач не бажає спілкуватися з сином, але в зв'язку з тим, що він не позбавлений батьківських прав на сина, відповідач принципово відмовився надавати свою згоду на виїзд дитини за кордон. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, ніколи не дбаючи про нормальне самоусвідомлення дитини і її духовний розвиток, не цікавлячись її життям, діє в супереч інтересів сина, відмовляючи йому в можливості розвитку його за кордоном. Згідно висновку органу опіки і піклування в особі Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, враховуючі інтереси неповнолітньої дитини - [PERSON], орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до Положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько може бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та його необхідно позбавити батьківських прав. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що є підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на користь позивачки. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з позовом звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved