Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В позовній заяві позивачка посилалась на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось через різні погляди на подружнє життя та сімейні стосунки, крім того відповідач не піклується про створення нормальних подружніх відносин. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки шлюб існує лише формально позивачка просить розірвати його. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500грн грн., на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позову до суду до досятгення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка свій позов в частині розірвання шлюбу підтримала повністю, просила його задовольнити без надання строку на примирення. Також уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 01 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №954 (а.с.8). Від шлюбу подружжя має двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивачки в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110-112, 84, 180, 183, 191 СК України,

Outcome: approved