Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 03.09.2014 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкралась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7 і земельна ділянка площею 0,8253 га, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 010951 належало чоловікові [PERSON] та батькові [PERSON], померлому 11.03.2002 року. Право на дане майно отримано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2002 року. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, вона в порядку та строки, передбачені законом, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] Але з тієї причини, що за життя [PERSON], у звязку зі станом здоровя, не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,8253 га., на якій розташоване спадковий житловий будинок, що знаходиться у с. Спаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, вул. Широка,7, на яке нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 010951 вказана земельна ділянка належало чоловікові [PERSON] та батькові [PERSON], померлому 11.03.2002 року. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи [PERSON] за життя набула право власності на вищевказану земельну ділянку, і лише не здійснення нею державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення її, як спадкоємиці право на отримання спадщини після смерті матері, оскільки це не відповідає принципам розумності та справедливості, а також положенням ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,8253 га. цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою с.Спаське, вул. Широка,7 Новомосковського району Дніпропетровської області, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 010951належала [PERSON], померлого 11.03.2002 року, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 03.09.2014 року. У судове засідання позивачка не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово просять розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за відсутності їх представника. Представник 3-ої особи - Управління Держгеокадастр у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах: Встановлено, що 03.09.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 05 вересня 2014 року, актовий запис № 58. Після її смерті відкралась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7 і земельна ділянка площею 0,8253 га, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 010951 належало чоловікові [PERSON] та батькові [PERSON], померлому 11.03.2002 року. Право на дане майно отримано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2002 року. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, позивачка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] Зі спадкової справи № 120/2014 до майна померлої 03.09.2014 року [PERSON] вбачається, що 14 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. [PERSON] (друга дочка спадкодавиці [PERSON]О.) подала заяву до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 03.09.2014 року, на користь [PERSON]. За життя [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 11 березня 2002 року, на спадкове майно, яке складалося з: житлового будинку житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 70,4 кв.м. з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7, розташований на земельній ділянці площею 0,8253 га., яку передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 01095, виданого 02.04. 1999 року [PERSON] сільською радою , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10951/465. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1102, Позивачки видано свідоцтво на спадщину, яке складається з житлового будинку площею 37,0 кв.м., загальною площею 70,4 кв.м. з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Широка, 7. Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 24 вересня 2015 року Позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за земельну ділянку площею 0,8253 за вищевказаною адресою після смерті [PERSON], померлої 03.09.2014 року, оскільки свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яке видане після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку, яка за свої життя не зареєструвала згадане свідоцтво в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Суд вважає, що за життя [PERSON], не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи [PERSON] за життя набула право власності на вищевказану земельну ділянку, і лише не здійснення нею державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивачки, як спадкоємиці право на отримання спадщини після смерті матері. Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності до\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Позивачка є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої 03 вересня 2014 року. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,8253 га. цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою с.Спаське, вул. Широка,7, Новомосковського району Дніпропетровської області, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 01095, виданого 02.04.1999 року [PERSON] сільською радою, Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10951/465, належала [PERSON], померлому 11.03.2002 року, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 03.09.2014 року. Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved