Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 21 липня 2018 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, малолітнього сина залишити на проживанні разом з нею та залишити їй прізвище [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 липня 2018 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми, через що між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 липня 2018 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2018 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON] , суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved