Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що від шлюбу з відповідачем, [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому 16 липня 2012 року рішенням суду шлюб між ними розірвано, дочку [PERSON] залишено на проживанні з нею. З того часу дочка [PERSON] проживає разом з нею, всі питання щодо її виховання вирішуються нею самостійно без участі відповідача, так як останній припинив з нею та дочкою спілкування, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні дитини, не відвідує її, не проявляє щонайменшої батьківської турботи. На даний час вона створила нову сім'ю, одружилася з [PERSON], який любить її дочку, піклується про неї та має намір її удочерити. Крім цього з відповідача згідно рішення Рожнятівського районного суду від 16 липня 2012 року на утримання дочки [PERSON], стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень щомісяця, до досягнення дочкою повноліття. Проте відповідач рішення суду не виконує, аліменти на утримання дочки не сплачує, тому на даний час заборгованість по аліментах становить 34302 гривні 83 копійки. Дочка потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, продуктів харчування, шкільного приладдя, а самій їй важко утримувати дитину на належному матеріальному рівні, забезпечити всім необхідним. Відповідач є фізично здоровою людиною, працює сезонно, має мінливі проте високі заробітки, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того, присуджений раніше розмір аліментів є незначним, значно меншим за п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Родіков І.С. позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять позов задоволити. Крім цього позивачка пояснила, що відповідач протягом останніх п'яти років життям та здоров'ям дочки не цікавиться, не піклується про неї, не допомагає матеріально, не спілкується з нею, та не сплачує аліменти на її утримання, хоча будь-яких перешкод для цього не існує. На даний час дочка навчається в 6 класі Брошнів-Осадської ЗОШ, потребує матеріальної підтримки. Крім цього вона час від часу хворіє у зв'язку з чим перебуває на лікуванні в медичних закладах. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, протягом останніх п'яти років аліменти не сплачує. На даний час вона перебуває у шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON], який любить дочку [PERSON], піклується про неї, матеріально утримує та має намір її удочерити. Дочка також любить свого вітчима, хоче носити його прізвище та називає його батьком. Позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти у збільшеному розмірі, а саме у розмірі 1500 гривень. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що офіційно не працевлаштований, час від часу підробляє на будівництві, отримує доходи в розмірі шість - вісім тисяч гривень на місяць. Пояснив, що дійсно будь-яких об'єктивних обставин, які б перешкоджали йому спілкуватися з дочкою чи надавати їй матеріальну допомогу, а також сплачувати аліменти не існує. Не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягнення з нього аліментів у розмірі в якому просить позивачка. Представник органу опіки і піклування Рожнятівської РДА Фединяк С.І. пояснив, що орган опіки і піклування надав висновок в якому зазначив, що комісія не мала змоги поспілкуватися з відповідачем [PERSON] та з'ясувати його думку щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], оскільки той проживає в іншому районі. Комісія вважає, що надати висновок про причини ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON] у компетенції служби у справах дітей Калуської райдержадміністрації. Однак зазначив, що комісією у справах дітей встановлено факти тривалого невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Тому щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника органу опіки та піклування, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу від 16 липня 2012 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04 жовтня 2007 року, копією актового запису про народження дитини № 11 від 04 жовтня 2007 року (а.с. 8, 10, 25). Позивачка [PERSON] з 14 квітня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 квітня 2015 року (а.с.7). [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], її чоловіком [PERSON] та їхніми спільними дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], по [ADDRESS], в задовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується довідкою № 3904 виданої Брошнів-Осадською селищною радою 11 грудня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 10 грудня 2018 року (а.с 13-14). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 600 гривень щомісяця починаючи з 05 липня 2012 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 16 липня 2012 року (а.с.11-12). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З довідки виданої Калуським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області вбачається, що станом на 01 грудня 2018 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34 302 грн. 83 коп (а.с.9). З висновку органу опіки і піклування Рожнятівської РДА від 13 лютого 2019 року № 55/04-13 (а.с.27) вбачається, що [PERSON] не приділяє належної уваги спілкуванню з дочкою [PERSON], тривалий час не бере участі у її вихованні, коштів на утримання дитини не надає та не сплачує аліменти. На даний час заборгованість по сплаті аліментів становить 34 302 грн. 83 коп. Вихованням та утримання неповнолітньої дочки [PERSON], займається виключно мати [PERSON] Оскільки відповідач проживає у [ADDRESS], тому поспілкуватися з ним та з'ясувати його думку з приводу позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] комісія не мала змоги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дочки [PERSON], не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням дитини, жодним іншим чином не приймає участі у її житті, хоч для цього відсутні будь-які перешкоди, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини, а тому суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд впершу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1013 гривень 50 копійок, а отже сплата аліментів відповідачем на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі по 600 гривень щомісяця, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи вік дитини, її потреби на навчання та матеріальне утримання, розмір встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи матеріальне становище відповідача, який періодично працює, отримує доходи, інших утриманців крім дочки [PERSON] немає, визнання ним позову повністю, а також невиконання ним встановленого законодавством обов'язку із утримання дитини, оскільки доказів протилежного ним не надано, а тому суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача та стягнути з нього аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 704 гривні 80 копійок, що у відповідності ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved