Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Вона впродовж декількох років проживала разом зі спадкоємцем однією родиною, оскільки є сиротою, а її рідний дідусь - [PERSON], батько її батька - [PERSON], був рідним братом спадкоємця - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач поховала її та несла витрати на поховання, оскільки інших родичів в неї не було. 30 вересня 2013 року вона звернулась до Третьої донецької державної нотаріальної контори з письмової заявою про прийняття спадщини, яку в неї прийняла державний нотаріус Яценко В.А. та запропонувала з'явитися через шість місяців до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Всі правовстановлюючі документи в неї є. Факт спільного проживання зі спадкоємцем - її тіткою підтверджується актом, складеним головою мікрорайону. На теперішній час їй стало відомо, що відповідач - [PERSON], якого вона не знає, звернувся з письмовою заявою до нотаріальної контори та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки він нібито є онуком [PERSON]. Вона вимушена звернутися з даним позовом. Відповідач по справі не є родичем її тітки [PERSON], ніколи її не бачив, не надавав допомогу, а заявив про свої права, намагаючись довести свою спорідненість. За життя [PERSON] ніколи не казала про онука, оскільки жодних родичів, крім позивача, в неї не було. Позивач постійно виявляла турботу до тітки, в них був спільний бюджет, вона готувала їжу, купувала продукти харчування, ліки, надавала медичну допомогу, здійснювала прибирання квартири, оплачувала комунальні послуги. За станом здоров'я [PERSON] потребувала догляду, який, крім неї, ніхто не здійснював. Вважає, що відповідач не має законних прав на спадщину та повинен бути усунутий від права на спадщину. Просила суд винести рішення, яким усунути відповідача - [PERSON] від права на спадщину. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, відповідно до якої, просила суд розглядати справу за її відсутності, за участі її представників. (а.с. 199). В судовому засіданні представники позивачки підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідно до ухвали суду за клопотанням представника відповідача - [PERSON] судове засідання здійснювалось в режимі відеоконференції. (а.с. 169). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши пояснення, що постійно спілкується зі своєю двоюрідною сестрою - [PERSON] та не впевнений, що це саме вона звернулась до суду. Після розлучення батьків, з батьком він не спілкувався, оскільки той вів асоціальний спосіб життя. Через деякий час його знайшов дід та вони стали підтримувати зв'язок. Також спілкувався із дядьком. Дядько проживав з бабусею та доглядав її до своєї смерті. Але дуже часто спілкуватися з родичами не міг через відстань та навчання. Бабуся жодного разу не зверталась до нього за допомогою. Також надав заперечення, відповідно до яких, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. (13-16). Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, надавши пояснення, що відповідач [PERSON] є рідним онуком померлої [PERSON], а позивачка [PERSON] є двоюрідною онукою. Також зазначили, що позивач не надала доказів на підтвердження своєї позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть. (а.с. 23). Після її смерті відкрилась спадщина у виді квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 27). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що 06.06.2013 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], тобто позивачка по справі. При цьому, вона зазначила, що крім неї, інших спадкоємців не має. 03.07.2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся також [PERSON], тобто відповідач по справі. Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] не є родичем спадкодавцю [PERSON], не знав її, не піклувався про неї та не надавав допомогу. Так, з копії свідоцтва [PERSON] [INFO] вбачається, що його батьком є [PERSON], а матір»ю - [PERSON] (а.с. 20). Шлюб між батьками відповідача був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.03.1998 року, актовий запис № 94. (а.с. 29). Зі свідоцтва про зміну імені, виданого 14 січня 2014 року, повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, вбачається, що відповідач [PERSON] змінив прізвище на - [PERSON]. (а.с. 31). 29.04.2003 року мати відповідача - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після одруження їй було присвоєне прізвище - [PERSON]. (а.с. 30). В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначав, що він вирішив змінити прізвище на прізвище матері, оскільки мав бажання носити з нею однакове прізвище. В свою чергу, представник позивачки в судовому засіданні заявляла, що [PERSON] був всиновлений чоловіком своєї матері, у зв'язку з цим, змінив прізвище та відповідно втратив родинні зв'язки з рідним батьком. З інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ вбачається, що 12.04.2006 року безпосередньо [PERSON] по досягненню шістнадцяти років без згоди батьків була подана заява про зміну імені. Також на адресу суду надісланий актовий запис про зміну імені № 11 від 06 червня 2006 року, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені та заява [PERSON]. (а.с. 211,212, 213-214, 215). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, матір'ю батька відповідача - [PERSON] є [PERSON]. (а.с. 185). Відповідно, [PERSON] доводиться онуком померлої [PERSON]. Таким чином, доводи представника позивача щодо всиновлення відповідача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а родинний зв'язок між [PERSON] та померлою [PERSON] є доведеним. Батько відповідача - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 21). В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка надала суду: довідку № 363, підписану головою комітету мікрорайона «вул. Щетиніна-2» [PERSON], яка дана [PERSON] в тому, що вона по день смерті бабусі [PERSON] проживали з бабусею та вели сумісне господарство, здійснила поховання (а.с. 9) та накладну щодо замовлення ритуальних послуг.(а.с. 173). Свідок [PERSON], яка є головою комітету та підписувала дану довідку суду показала, що до неї звернулась [PERSON] за даною довідкою. Спочатку вона видала цю довідку, але потім до Виконавчого комітету надійшла скарга. Після чого, вона більше детально перевірила інформацію та видала довідку про сумісне проживання. Довідка видавалась зі слів сусідів, особисто дану родину вона не знає. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що є сусідками померлої [PERSON]. [PERSON] дуже хворіла, в неї були проблеми з ногами, вона не могла вільно пересувати, у зв'язку з чим [PERSON], її мати та бабуся з 2008 року здійснювали догляд за [PERSON], купували продукти, вели господарство. Також пояснили, що [PERSON] фактично там проживала. Свідок [PERSON] - мати позивачки в судовому засіданні також пояснила, що її донька з 2008 року здійснювала догляд за померлою [PERSON], оскільки в неї було погано з ногами, купувала продукти, ліки, готувала їжу, прала речі, оплачувала комунальні послуги, часто залишалась ночувати в квартирі [PERSON]. Також свідки вказали, що [PERSON] згадувала, що в неї є онук. В свою чергу, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила суду, що вона знає родину [PERSON] приблизно 20 років. [PERSON] проживала в квартирі зі своїм сином [PERSON], а після його смерті - сама. З 2010 року свідок періодично відвідувала [PERSON], приносила їй продукти, однак чужих речей в квартирі не бачила. З [PERSON] вона взагалі не знайома. Їй відомо, що до [PERSON] приходили якійсь люди, допомагали їй, оскільки вона погано пересувалась. В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З довідки КП «Керуюча компанія Пролетарського району м. Донецька» від 08.10.2013 року, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином - [PERSON] по день його смерті - [INFO]. (а.с. 89). Факт їх сумісного проживання сторони в судовому засіданні не оспорювали. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, причиною смерті [PERSON] є хронічна виразка шлунку та дванадцятипалої кишки з перфорацією. (а.с. 186). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Однак, в порушення вищевказаної статті, позивачем та її представником не надано суду доказів про те, що [PERSON] знаходилась у безпорадному стані, у зв'язку з чим, потребувала сторонньої допомоги, медичний висновок щодо надання сторонньої допомоги відсутній. Медичні документи про час захворювання та тривалість хвороби до часу смерті [PERSON] також відсутні. Таким чином, позивачка не надала суду докази про те, що померла [PERSON] через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані, а відповідач [PERSON] ухилявся від надання їй допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючі надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 1224 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed