Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Зазначила, її донька. [PERSON], будучи одинокою матір'ю двох дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], після народження дітей жодного разу ніде не працювала, сім'ю завжди матеріально забезпечувала лише позивачка, [PERSON] зловживала алкогольними напоями, вела аморальний спосіб життя, часто залишала дітей самих, не доглядала за ними, на даний час виїхала в невідомому напрямку більше півроку назад, у зв'язку з чим позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Вона пояснила, її донька [PERSON] з самого народження дітей часто залишала їх на її виховання, час від часу вживала алкогольні напої, вела аморальний спосіб життя, не піклувалася про дітей, матеріальним забезпеченням дітей та їх вихованням займалася вона, позивачка. Представник позивачки наполягала на задоволенні позову [PERSON]. Вважає, що в інтересах [PERSON] та [PERSON] відповідачку необхідно позбавити батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Тимчук М.І. пояснила суду, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30 червня 2016 року вирішувалося питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Однак у зв'язку з невикористанням та не застосуванням на даний час всіх можливих важелів впливу на [PERSON], було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та був винесений висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Прокурор у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у її відсутність, у заяві зазначив, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки і це повністю відповідає інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON], проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: через оголошення у пресі, про що до справи долучено витяг з газети. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а відомості про батька вказано відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області. Згідно характеристики, виданої виконкомом Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області, відповідачка, [PERSON], є одинокою матір'ю двох дітей, [PERSON] та [PERSON], впродовж останніх двох років вихованням дітей не цікавиться, дітей виховує їх бабуся [PERSON], тобто позивачка, дітям допомогу відповідачка не надає, на даний час про її місце перебування відомостей немає. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21 березня 2016 року, виданим комісією служби у справах дітей іванівської РДА Одеської області, за адресою по [ADDRESS], проживає [PERSON] з чоловіком [PERSON] та двома онуками, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до даного акту виховання дітей займається бабуся, мати, [PERSON] до дітей не навідується, матеріально не допомагає, [PERSON] в будинку створенні всі умови для належного розвитку та виховання дітей, у них є окрема кімната з усіма необхідними речами, стосунки у сім'ї дружні, [PERSON] з боку сусідів та односельчан користується повагою. Виконавчим комітетом Іванівської селищної ради Одеської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], яка ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дітей: [PERSON], та [PERSON], [INFO] та не забезпечує їх належне виховання. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON], приблизно біля півроку [PERSON] вона за місцем мешкання не бачила. Проте коли [PERSON] знаходилася вдома, вона вела аморальний спосіб життя, часто приводила до дому невідомих чоловіків,зловживала алкогольними напоями, при цьому за дітьми не слідкувала їх вихованням не займалася. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює методистом у Іванівському дитячому садку, який відвідує старша дитина відповідачки [PERSON] та є його вихователем. Зазначила, що дитина має акуратний зовнішній вигляд, добре вихований, різносторонньо розвинутий, про матір ніколи не згадує, в дитячий садок його завжди приводить та забирає з садка бабуся, [PERSON], його мати, [PERSON] у садок ніколи не з'являлася, свідок її жодного разу не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою позивачки та рідною сестрою відповідачки. Зазначила, що на початку травня 2016 року до неї додому навідувалася [PERSON], щоб попросити грошей, під час їхньої розмови, [PERSON] зазначила, що дітей виховувати вона не збирається, так як на даний час влаштовує своє особисте життя, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей, про що в присутності [PERSON] вона склала письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Додатково розповіла, що її сестра вихованням свої дітей не займається, за дітьми завжди доглядає їх бабуся, [PERSON] Судом також було досліджено в якості доказів письмові покази свідків [PERSON], [PERSON], відповідно до яких діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться під опікою своєї бабусі, [PERSON], їх мати [PERSON] по місцю мешкання дітей не з'являється, вихованням дітей не займається. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведенні докази та обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. 30 червня 2016 рішенням комісії з питань захисту прав дитини Іванівської РДА Одеської області було визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Але суд не може погодитися з таким висновком органу опіки та піклування, оскільки висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] грунтується, на обставинах, які були дослідженно поверхнево, на комісіїї при вирішенні даного питання була присутня лише позивачка, висновок був винесений з мотивів не звернення раніше позивачки до служби у справах дітей та винесений був беззаконних підстав, так у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які підтверджують факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків. Отже, враховуючи вищенаведене та письмову заяву відповідачки, в якій вона позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки, відсутність у відповідачки інших утриманців, і вважає можливим стягнути з неї аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до повноліття [PERSON], та 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку після досягнення повноліття [PERSON] та до досягнення [PERSON]. повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову.

Outcome: approved