Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до відповідачки [PERSON] про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог зазначила, що на підставі обмінного ордеру № 004571 від 02.06.1990 року вона є наймачем квартири [ADDRESS], в якій, крім неї, зареєстрована її онука [PERSON], [INFO], яка з грудня 2000 року в квартирі не проживає та нею не користується. Вказуючи на те, що відповідачка спірною квартирою не користується і не проживає в ній без поважної причини, позивач просить суд на підставі ст.ст.71,72 ЖК України визнати її втратившою право користування жилим приміщенням в зазначеній квартирі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і суду пояснила, що відповідачка [PERSON] є її онукою, яка ще з кінця 2000року разом з своєю матір'ю залишила квартиру і дотепер в ній не проживає. Їй відомо, що вона виїхала за межі України, але з реєстраційного обліку не знялась, що змушує її тривалий час нести зайві витрати, сплачуючи за відповідачку комунальні платежі. Так як відповідачка більше 10 років не проживає в спірній квартирі без поважної причини, вважає, що вона втратила право користування нею, тому просила суд на підставі ст.ст.71,72 ЖК України визнати відповідачку втратившою право користування спірною квартирою в судовому порядку. Представники третіх осіб Комунального підприємства «Служба єдиного замовника», Органу опіки та піклування Димитровської міської ради, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, покладаючись при вирішенні спору на розсуд суду. Відповідачка, яка повідомлялася про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслала, що дає суду підстави вважати його неявку без поважної причини та можливість зі згоди позивача розглянути справу у заочному судовому засіданні, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних в справі даних. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі та давши їм юридичну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення ЖБК ШК від 18 травня 1990 року № 20 позивачу [PERSON] видано обмінний ордер № 004571 на квартиру [ADDRESS] (арк.спр.5). Згідно довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» в зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстровані її донька - [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], і онука - [PERSON], [INFO] (арк.спр.3). [PERSON] і [PERSON] на час судового розгляду справи з реєстраційного обліку зняті. Як вбачається з акту № 3400 від 14.09.2015 року, складеного за участі представників ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс», відповідачка [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2000 року (арк.спр.4). Статтею 71 ЖК УРСР визначено, що жиле приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей зберігається протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених в зазначеній статті, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування в лікувально-профілактичний заклад, взяття під варту або засудження. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку за правилами ст. 72 ЖК України. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в квартирі в установленому законом порядку у якості члена сім'ї і набула права користування жилим приміщенням. Тривалий час, а саме з 2000 року, спірна квартира за своїм цільовим призначенням нею не використовується. Як свідчать досліджені судом докази, її відсутність в квартирі носить безперервний характер. Поважності причин непроживання відповідача в спірній квартирі чи обставин, які б свідчили про перешкоди в користуванні квартирою, судом не встановлено. Оскільки суд дійшов висновку, що відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад терміни, встановлені ст. 71 ЖК України, квартирою не цікавиться, участі в її утриманні не приймає, це є підставою для визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved