Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в юридичному шлюбі з 27.10.2006 року. Рішенням Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення сімейних стосунків залишилася на її вихованні. Вказуючи на те, що батько дитини не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач до судового засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що є підставою вважати його неявку до судового засідання без поважних причин, з огляду на що суд розглядає справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Частиною другою ст.182 цього Кодексу встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України №2037-У111 від 17.05.2017року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08.07.2017року, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у юридичному шлюбі, в якому 06 грудня 2008року в них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Рішенням Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18.09.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). 07.12.2013 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на «Чистякова» (а.с.) Згідно довідки Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради №1455018414, 19.06.2015року позивачку взято на облік як особу, яка перемістилася з тимчасово окупованої території ( м. Макіївка, Кіровський район, вул. Калініна, б.1) за адресою: [ADDRESS]. (спр.6). Дитина проживає з матірю за вказаною адресою (а.с.8). Дитина здорова, на обліку в медичному закладі не перебуває (а.с.7). Досліджені у справі докази дають підстави для висновку про обгрунтованість вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, яка знаходиться на її вихованні, з огляду на що суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO],, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved