Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 12.01.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем на теперішній час припинено та вони проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні та відповідач допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням положень ст.ст.169,224 ЦПК України та думки позивачки, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому12 січня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №07. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після припинення сторонами шлюбних відносин залишився проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначених вище положень СК України, враховуючи спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством, той факт, що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має та здатний надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2014 року (дня пред'явлення позову) до повноліття дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved