Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним та становлення меж землекористування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється власником житлової будівлі та господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS], та власником земельної ділянки, на якій розташовані вище вказані будівлі. Позивачка, намагаючись реалізувати своє право на земельну ділянку та приватизувати її, звернулася до Жашківської міської ради та отримала відповідне рішення від 25.05.2010 року № 49-45/V. В процесі приватизації позивачці стало відомо, що її сусідка - суміжний землекористувач [PERSON], вже оформила державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 032734 від 17 вересня 2003 року. Актом від 09.06.2010 р. було здійснено підтвердження меж садиби відповідачки згідно виданого раніше державного акту та встановлено три межові знаки, внаслідок чого межа змістилася в глиб земельної ділянки позивачки. Вказаний акт позивачкою не підписувався та не погоджувався. Внаслідок таких дій права позивачки було порушено та вилучено частину належної їй земельної ділянки. Прохід, який залишився, звузився настільки, що майже унеможливив доступ до городу, оскільки в одному з місць він звузився до 25 см., не кажучи вже про те, яким чином позивачці обробляти город. В зв'язку з вищевикладеним позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю відповідачки та встановити межі землекористування по спірній межі і встановити їй проїзд. В судовому засідання позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, суду пояснила, що в неї в користуванні перебуває земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS]. На початку 2000-х років відповідачка зверталася до неї з приводу підписання акту погодження меж, але вона їй його тоді не підписала, так к вважає, що [PERSON] порушує її права та невірно зазначає межі земельної ділянки, яку мала намір приватизувати. Про наявний державний акт на право приватної власності на землю у [PERSON] вона дізналася лише в 2010 році, коли стала оформляти документацію для приватизації своєї земельної ділянки. При цьому також пояснила, що її земельна ділянка складалася з двох частин - під будинком та городом. Її сусідкою з іншого боку від [PERSON] являється її ([PERSON]) матір [PERSON] земельна ділянка якої також не приватизована. Свого часу остання на її (позивачки) прохання дала дозвіл на використання земельної ділянки, якою фактично користувалася матір, щоб мати змогу проходити від будинку до городу. Однак це все відбувалося з усної згоди і ні матір, ні вона, не зверталися до міської ради з проханням вилучити частину земельної ділянки, та відповідно про виділення її в користування [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки, яка діє згідно договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2014 року, [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], заявлений позов не визнала суду пояснила, що вона має державний акт про право приватної власності на землю, який їй було виготовлено в 2003 році. Дійсно, вона зверталася до позивачки із проханням підписати акт погодження меж земельних ділянок, однак та їй відмовилася підписувати, так як вважала і вважає по даний час, що вона (відповідачка) вилучила у неї частину земельної ділянки, якою та користується. Після цього [PERSON] звернулася до міської ради і було здійснено виїзд відповідної комісії та складено акт, згідно якого порушень з боку [PERSON] виявлено не було. В подальшому серед іншого і на підставі згаданого акту міською радою було прийнято рішення про видачу їй державного акту на землю Вказане рішення по даний час є чинним і не скасовано. В судовому засідання представник третьої особи - Жашківського районного відділу Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» - Обойчук Сергій Володимирович заперечував проти задоволення позову, при цьому посилався на те, що державний акт відповідачки виготовлений належним чином, а позивачка в свою чергу бажає приватизувати земельну ділянку в такому вигляді, як їй вигідно. В судове засідання 01.04.2014 року представник третьої особи - Жашківської міської ради, яка діє згідно довіреності від 11.02.2014 року № 70/2.17, Мінькович Віта Олексіївна не з'явилася по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, проте в судових засіданнях, які відбувалися раніше, просила розглянути справу на розсуд суду. В судове засідання представник третьої особи - відділу держземагенства в Жашківському районі - не зЧявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], не з'явилася, проте до суду подала заяву про слухання справи в її відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно рішення Жашківської міської ради від 25.05.2010 року № 49-45/V, вирішено надати згоду на розробку проектів відведення та виготовлення технічної документації по присвоєнню кадастрового номеру [PERSON] на земельну ділянку по вул.. Сусаніна,6 площею 0,006 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно договору від 18 липня 1981 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купила ? частину будинку по [ADDRESS]. Згідно договору від 19 лютого 1991 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купила ? частину будинку по [ADDRESS]. У відповідності до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 032734, виданого на ім'я [PERSON], остання є власником земельної ділянки площею 0,1083 га, земельна ділянка розташована по [ADDRESS]. Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року із змінами, технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки із суміжним власником землі і землекористувачем. Таким чином, посилання позивачки на необхідність погодження нею меж земельних ділянок, є безпідставним. Положеннями ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать серед іншого вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. У відповідності до копії акту обстеження земельних ділянок від 07 листопада 2002 року (а.с.28) в результаті обмірів земельних ділянок по [ADDRESS], та [ADDRESS], в присутності землекористувачів встановлено межеві знаки між суміжними землекористувачами, хоча і не досягнуто взаємної згоди сторін. Комісія прийшла до висновку, що межеві знаки повинні бути встановлені у відповідності з технічною документацією [PERSON], що і було виконано комісією, так як комісія вважає, що таке вирішення спірного питання є найдоцільнішим, що дає змогу впорядкувати водовідвід з вул.Сусаніна та вул.Давиденка. Згідно ст.40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Згідно копії виписки з рішення № 12/18 засідання виконкому Жашківської міської ради від 29 січня 1998, 20 січня 2003 року, вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,11 гектарів в тому числі ріллі 0,06 га., під будівлями і іншими угіддями 0,05 га. гр.. [PERSON] [ADDRESS]. Вказане рішення органу місцевого самоврядування на даний час не скасоване та є чинне і вже на підставі нього відповідачці у справі було видано державний акт про право власності на землю, який є предметом оскарження. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не ґрунтується на припущеннях. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено того, що відповідачка будь-яким чином порушує її права як суміжного землекористувача, при цьому вважає за необхідне відмітити, що позивачка [PERSON] взагалі на законних підставах не набула права щодо можливості оспорювання меж земельних ділянок в частині проходу між її земельними ділянками, які знаходяться під житловим будинком із господарськими спорудами та городом, оскільки, з огляду на її пояснення, вбачається, що вказана частина земельної ділянки перебуває в її користуванні за усною домовленістю із фактичним землекористувачем - її матері, третьої особи у справі, [PERSON] На підставі викладеного, ст.40 ЗК України,

Outcome: dismissed