Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із даними позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 25.10.1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Самбірському міському відділі РАГС Львівської за актовим записом № 238 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя не склалося, вони люди різного характеру, у них протилежні погляди на життя, через що між ними почали виникати сварки, скандали. Відповідач зловживає алкоголем, зраджує подружню вірність. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просять його задовольнити. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 25.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], у Самбірському міському відділі РАГС Львівської області, за актовим записом №238. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати ; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка заперечувала щодо примирення та наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], за її клопотанням залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved