overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з лютого 2019 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27вересня 2013 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 559 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 768 гривень 40 копійок (а.с. 10). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбунеповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 04 вересня 2019 року позов залишено без руху, позивачці надано строк для виправлення недоліків (а.с. 12). Ухвалою від 02 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 14 листопада 2019 року (а.с. 17). У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 28). Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15жовтня 2016 року уклали шлюб у Бабушкінського районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 557 (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка мешкає разом із нею. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбунеповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою, залишити мешкати разом із нею. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22 грудня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з травня 2017 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 23). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~22грудня\~2015\~року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 193 (а.с. 16). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), яка мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 червня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із нею. Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного, починаючи із липня 2019 року, припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 04 вересня 2019 року позов залишено без руху, позивачці надано строк для виправлення недоліків (а.с. 21). Ухвалою від 02 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 19 листопада 2019 року (а.с. 26). У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі. Позивачка не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з цим суд, спираючись на норми ст. 280 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачкою межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27червня 2015 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 389 (а.с. 23). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачкою (а.с. 12). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище позивачки не відновлювати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2014 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 09.10.2008 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу позивачка народила [INFO]. дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем перебувають на стадії розірвання шлюбу, при цьому, вона разом з малолітньою дочкою проживають окремо від відповідача. Одночасно посилається на те, що дитина перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач не може забезпечити належне виховання, відпочинок та матеріальне утримання дочки. Позивачка вказує, що вона має можливість виїздити з дочкою на відпочинок за кордон, при цьому, кожного разу вимагається нотаріально посвідчена письмова згода відповідача, який на разі, більшість часу перебуває за кордоном, у зв'язку з чим позивачка просить суд надати їй дозвіл на вивезення малолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька, відповідача по справі до її повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечував проти його задоволення, також посилається на нотаріально завірену заяву відповідача, відповідно до якої останній не заперечує проти вивезення малолітньої дочки за кордон без його згоди (а.с. 5). Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачам. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а вона сама не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Просила стягувати аліменти з відповідача розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому 07 жовтня 2011 р. шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даний час позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON]. у січні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї є непорозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї та шлюбних відносин, у зв'язку з чим сторони з серпня 2013 року проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб, примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Просить дошлюбне прізвище не відновлювати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вказала, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає. Наполягає на поверненні відповідачем сплачених нею судових витрат, що складаються із судового збору та правової допомоги. Відповідач у судовому засіданні частково підтримав позовні вимоги [PERSON]. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що спору про поділ спільно нажитого майна не виникає, як і про те з ким буде проживати неповнолітня донька [PERSON] - з матір'ю [PERSON] Проти сплати на користь позивачки витрат, понесених нею, по судовому збору та правову допомогу заперечує. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 21.05.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що сторони з серпня 2013 року проживають окремо, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати за сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та правову допомогу у сумі 200 грн. (а.с. 8-10)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2014 року звернулася до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 07 серпня 2010 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи те, що відповідач працює, на його утриманні ніхто не перебуває, та те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, прохає суд стягувати з нього на її користь аліменти на утримання її неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, прохала його задовольнити у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що відповідач з червня 2013 року почав ухилятися від свого обов'язку щодо утримання дитини, почав приховувати від неї свою заробітну плату, припинив фактичну участь у веденні спільного господарства. Також зазначила, що дитина повністю знаходиться на її утриманні та витрати складають близько 1500 гривень на місяць. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07 серпня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Суд враховує, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень, як прохає позивач, на утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2015 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що проживала однією сім'єю з відповідачам, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття сина. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі проживала однією сім'єю з відповідачем, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачам. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а вона сама не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Просила стягувати аліменти з відповідача розмірі 400 грн. щомісяця, на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому 11 листопада 2011 р. шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даний час позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved