Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя у них народилися діти - [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] року народження, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З травня 2012 року відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги не надає. Просить, посилаючись на ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 01.10.2013 року У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначивши, що на задоволенні позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16.07.2006 року зареєстрували законний шлюб, актовий запис № 05, про що Зарічненською сільською радою Джанкойського району АРК видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя стало «[PERSON]». Відповідач [PERSON] є батьком дітей - [PERSON], [INFO] народження, про що в матеріалах справи є копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6); [PERSON], [INFO] року народження, про що в матеріалах справи є копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки Зарічненської сільської ради Джанкойського району № 184 від 23.01.2014 року діти проживають разом з матір'ю [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує обставини, що мають істотне значення, матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача аліментних та інших зобов'язань та визнання відповідачем позову. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягенння аліментів, суд виходиться з того, що закон прямо передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому суд має враховувати обставини, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, визнання відповідачем позову. Відповідач, повідомлений про час та дату розгляду справи у судове засідання не з'явився. Доказів, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів суду не надав, що дає підстави вважати, про його згоду з позовними вимогами. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення аліментів починаючи з 01.10.2013 року, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що позивачкою вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, що вона не могла їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі штампом суду, позивачка звернулася до місцевого суду 24.01.2014 р. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, та враховуючи що позивачем не надано доказів в обгунтування періоду стягнення аліментів, суд приходить до висновку про те, що з відповідача мають бути стягнуті грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 24.01.2014 року. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі суд покладає на відповідача.

Outcome: partial