overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні ним правом власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 2013 р. не мешкає у зазначеній квартирі. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про склад сім'ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 27.04.2017 р.; довідка КП «ЛЖЕК №1»; копія договору дарування. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.08.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, реєстр №2402. Окрім позивачки з 03.03.2006 р. в квартирі зареєстрований її колишній співмешканець - відповідач, без родинних відносин, який не мешкає в квартирі з 2013 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у квартирі, що позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З відповідача, на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та ст. 391, 386 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити їй та відповідачу у власність по ? ідеальній частині квартири за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Дружби народів[ADDRESS], загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 30 кв.м. кожному Представник позивачки у судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.ст.60,\~69-71\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності.\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є обєктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя.\~Дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У судовому\~засіданні встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2002 р. Під час перебування у шлюбі 23.05.2005 р. сторонами була придбана квартира №4 у буд. 1 по кв-лу.\~Дружби народів в м. Лисичанську Луганської обл., загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 30 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за №320. Оскільки зазначена квартира придбана сторонами у шлюбі, то відповідно до СК України вона є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказані обставини свідоцтвом про шлюб між сторонами від 27 вересня 2002 р. (а.с.5), договором купівлі-продажу квартири від 03 травня 2005 р. між відповідачем та [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-7). Таким чином, суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою № 48 в будинку № 1б по вулиці Ломоносова в місті Привілля Луганської області, посилаючись на те, що відповідач з 2012 року, за вказаною адресою не мешкає. Відповідачем, за згодою законного представника [PERSON], надано письмову заяву, в якій зазначено про визнання позову та розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що позивачка є власником квартири № 48 в житловому будинку № 1б по вул. Ломоносова у м. Привілля Луганської обл., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «Електроприбор» 06 жовтня 1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-1499. В квартирі зареєстрований онук позивачки, який з 2012 року за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. В заяві позов визнав, згоден на визнання його втратившим право користування житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач з 2014 р. за вказаною адресою не проживає. Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що [PERSON] є членом сім`ї наймача квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який з 2014 р. за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується довідкою КП «ЛЖЕК № 1». Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 768,4 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що з вересня 1996 року [PERSON] виїхав з квартири, забравши усі особисті речі, з того часу він в квартирі не з'являється, його місце знаходження їй невідомо. За комунальні платежі відповідач також не сплачує. Тому вона вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явились, про причину своєї неявки не повідомили і клопотань, про розгляд справи у їх відсутність не надсилали, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Треті особи про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явились, про причину своєї неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. (а.с. 3). Як підтвердили письмово свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], то дійсно відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1996 року до теперішній час. (а.с. 4) Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо тимчасова відсутність особи перевищує шість місяців, члени сім'ї, в тому числі і бувші, а також і наймач вправі звернутись до суду з позовом про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час відсутній на спірній житловій площі, а тому він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 59 в будинку № 1 по бульвару Цвіточному в місті Южноукраїнську. Мотивує свої вимоги тим, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі з 2012 року. Позивачка в заяві на адресу суду позов підтримала, на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, шляхом оголошення в пресі, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є бабусею відповідача і проживає в належній їй квартирі [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідач був зареєстрований в спірний квартирі 01 березня 2002 року як онук позивачки (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні позивач довів, що відповідач відсутній в спірному жилому приміщенні понад один рік, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, разом із малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, пр-т. Перемоги[ADDRESS], посилаючись на те, що з 2014 р. відповідачка з малолітніми синами за вказаною адресою не мешкають. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири №16 у буд. 127 по пр-ту. Перемоги в м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~рішення Лисичанського\~міського суду\~від 19.09.2008\~р.\~та спадкового\~договору від\~22.11.2008\~р.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№3176.\~Окрім позивачки\~в зазначеній квартирі зареєстрована її донька відповідачка, разом із малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які з 2014 р. за вказаною адресою не мешкають, за комунальні послуги відповідачка не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, разом із неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Дружби народів[ADDRESS], посилаючись на те, що з липня 2015 р. відповідач із неповнолітніми дітьми за вказаною адресою не мешкають. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Представник 3-ої особи у судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири №63 у буд. 20 по кв-лу. Дружби народів в м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири від\~24.07.2009\~р.,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Лисичанського\~міського нотаріального\~округу [PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№281321.\~Окрім позивачки\~в зазначеній квартирі зареєстрований її чоловік відповідач та неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які з липня 2015 р. за вказаною адресою не мешкають, за комунальні послуги відповідач не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такими, що втратив право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстрована [PERSON], проте проживає тривалий час за іншою адресою. З причини його реєстрації в будинку вона не може вільно розпоряджатися своїм майном. А тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у їх відсутність не надсилав, тому зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачка є власником квартири [ADDRESS]. /а.с. 9/. Відповідно довідки ТОВ «Жилкомсервіс» від 14.05.2015 року, в квартири [ADDRESS] зареєстрована також [PERSON], відповідачка по справі (а.с. 7). Згідно зі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач понад року відсутній на спірній житловій площі, а тому він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такими, що втратив право на користування житлом за адресою: с. Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області вул. Набережна, 1. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку № 1 по вул. Набережній в с. Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області. В даному будинку також зареєстрований [PERSON], проте проживає тривалий час за іншою адресою. З причини його реєстрації в будинку вона не може вільно розпоряджатися своїм майном. А тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у їх відсутність не надсилав, тому зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа виконавчий комітет Коротченківської сільської ради, в судове засіданні не зявились, але до суду надали заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що відповідно довідки Коротченківської сільської ради від 24.04.2015 року № 226, будинок № 1 по вул. Набережній в с. Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області знаходиться в приватній власності [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно довідки Коротченківської сільської ради від 23.04.2015 року № 224, в будинку № 1 по вул. Набережній в с. Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області зареєстрований [PERSON] (а.с. 5). -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування від 24 лютого 2005 року їй належить будинок, розташований за вищевказаною адресою. В цьому будинку до червня 2008 року проживав відповідач, який виїхав з будинку в невідомому напрямку. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не проживає в її будинку протягом тривалого часу просить суд визнати його таким, що втратив право користування вказаним будинком. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання двічі 14.07.2015 року та 02.09.2015 року не з'явився, а судові повістки повернулись на адресу суду в зв'язку з його не проживанням за вказаною адресою, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 цього Кодексу, встановлено власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 24.02.2005 року (а.с. 5, 6). З довідки №1232 та акту депутата виданою Троїцькою сільською радою від 15.07.2015 року вбачається, що відповідач зареєстрований у будинку позивачки, але з 2008 року по теперішній час в ньому не проживає. Враховуючи те, що відповідач без поважних причин не проживає в будинку позивачки з 2008 року, а тому він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

Outcome: approved