Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання власником спадкового нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2014 року померла мати позивачки [PERSON] На майно померлої, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Савинки, вул. Л.Українки, 36, відкрилась спадщина. Мати за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт на користь позивачки. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями позивачка звернулась до Корюківської державної нотаріальної контори Чернігівської області, проте нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок померлої матері, так як відсутній документ про право власності померлої на згаданий житловий будинок з надвірними будівлями. Тому позивачка змушена звернулась до суду і просить визнати її власником спадкового житлового будинку та господарських будівель (два сараї, погріб), розташованих за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Л.Українки, 36. Позивачка у судове засідання 20.04.2016 року не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Житловий будинок за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 36, був збудований у 1961 році. За даними погосподарського обліку Савинківської сільської ради, забудовником був [PERSON]. Домогосподарство мало статус колгоспного двору на час збудування житлового будинку. (а.с.41). Ст.5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Згідно п.1 Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26.08.1948 року Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків установлено, що кожен громадянин має право побудувати для себе на праві приватної власності житловий будинок в один або два поверхи з кількістю кімнат від однієї до пяти включно як в місті, так і поза містом. У відповідності до положень п.2 [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року № 3211 Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26.08.1948 року Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду та земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки являються приватною власністю забудовників. Згідно з положеннями ст.120 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. Відповідно до п.6 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Згідно даних погосподарського обліку Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, станом на 15.04.1991 року членами вказаного домогосподарства, яке мало статус колгоспного двору, були: [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.41, 52). Таким чином, житловий будинок даного господарства відносився до майна колгоспного двору, право власності на нього після припинення існування колгоспному двору, виходячи з рівності часток усіх його членів, мали члени вказаного вище колгоспного двору - [PERSON] та його дружина [PERSON], по ? частці кожний. [PERSON] помер 02.05.2005 року (а.с.51). Після [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась в т.ч. з ? частини домоволодіння за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 36. За положеннями ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області № 241 від 20.04.2016 року, померлий 02.05.2005 року [PERSON] з 21.11.1985 року по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом зі своєю дружиною [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб не було (а.с.67). [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON], померлого 02.05.2005 року, звернувшись до Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини (а.с.68-71). Тобто, [PERSON] набула право власності на спірне домоволодіння за адресою с. Савинки, вул. Лесі Українки, 36, вцілому. 21 липня 2014 року [PERSON], мати позивачки, померла (а.с.18, 21-22). До майна померлої відкрилась спадщина, яка складається, зокрема і з домоволодіння за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 36. Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269, ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За даними Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області (лист № 389/01-16 від 31.03.2016 року) 09 грудня 2014 року заведена спадкова справа № 278/2014 до майна померлої 21 липня 2014 року [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини звернулася її дочка [PERSON] (а.с.33-39). Згідно довідки Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області № 219 від 04.04.2016 року, з [PERSON] в житловому будинку за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 36, на день її смерті 21 липня 2014 року ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.42). Таким чином, [PERSON], позивач у справі, як спадкоємець за заповітом, прийняла після матері спадщину. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. В 2015 році було складено Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, вул. Лесі Українки, 36, згідно якого за вказаною адресою розташовані: житловий будинок - А-1, сарай - Б-1, сарай - Б-1-1, погреб - В-1 (а.с.58-63). Згідно довідок Корюківського районного бюро технічної інвентаризації КРКП Рампа від 09.10.2015 року № 303/10-15, від 18.04.2016 року № 115/04-16, житловий будинок з надвірними будівлями розташовані на землі Савинківської сільської ради, в с. Савинки, по вул. Лесі України, 36. Житловий будинок А-1 деревяний, загальною площею 61,4 м2, житловою площею 62,9 м2, має 100% готовності та 60% зносу. З надвірних будівель деревяний сарай Б-1, сарай - Б-1-1, погреб - В-1. Загальна інвентаризаційна вартість становить 52048 грн. По даним Корюківського БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на даний житловий будинок не зареєстровано (а.с.14, 57). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на спірне домоволодіння у вказаних реєстрах відсутня (а.с.72). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки мати позивачки, як член колгоспного двору набула право власності на ? частку спірного домоволодіння, а пізніше успадкувала ? його частку після чоловіка, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла після неї спадщину, до складу якої входило спірне домоволодіння, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте у неї виникли перепони в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у звязку з чим порушене право позивачки підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved