Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про поновлення строку позовної давнини, визнання договору дарування удаваною угодою, поділ спільно нажитого майна та визнання права власності на ? частину майна, в якому вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 19 січня 2002 року по 18 червня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем за спільні кошти був придбаний будинок за 4815 грн. Оформленням документів займався відповідач [PERSON] Після придбання будинку їх родина зареєструвалась в ньому, як в місці постійного проживання за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу вона та діти продовжують проживати у будинку. Відповідач через деякий час пішов із родини та проживає окремо від них. За час спільного проживання та після розірвання шлюбу, нею постійно вносяться грошові кошти у будинок, проводиться ремонт будинку, оплачуються комунальні послуги, суттєво благоустроюється прилегла територія до нього. Влітку 2010 р. їй стало відомо що відповідач з метою позбавити її права власності, таємно від неї, уклав з [PERSON] договір дарування, згідно якого він передав у дар [PERSON] будинок. Договір дарування фактично приховав договір купівлі-продажу будинку, оскільки відповідач раніше з [PERSON] знайом не був, а тому причин у [PERSON] та [PERSON] дарувати та приймати у дар нерухоме майно не було. Крім того, [PERSON] отримав від [PERSON] гроші у сумі 4815 грн., що також підтверджує факт удаваної угоди. Відповідно до ст. 235 ЦК України перехід права власності відповідачу домоволодіння не за договором купівлі-продажу, а за договором дарування є удаваною угодою, що тягне за собою визнання угоди недійсною. Вважає будинок [ADDRESS] спільно нажити майном подружжя, тому вона з відповідачем [PERSON] має право на ? частину кожний. Строк позовної давнини, позивачка вважає, що нею не пропущений, оскільки до літа 2010 року їй не було відомо, що її право власності з боку відповідача порушено, оскільки сімейні відносини між ним були припинені у 2007 році. Просить поновити пропущений строк позовної давнини для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів та визнати причину пропуску строку позовної давнини поважною, визнати договір дарування будинку від 17.03.2003 року, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] удаваною угодою. Визнати договір дарування будинку від 17.03.2003 р., розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] договором купівлі-продажу домоволодіння. Поділити спільно нажите майно - будинок [ADDRESS], визнав за нею право власності на ? частину домоволодіння. У свою чергу, [PERSON] звернуся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 січня 2012 року по 18 червня 2007 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], інваліда з дитинства. Донька [PERSON] проживала та виховувалась з моменту народження до оформлення у інтернаті № 2, з 2007 р. у бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Інвалід з дитинства [PERSON] з моменту народження та по теперішній час проживає, виховується та знаходиться на повному утриманні бабусі [PERSON]. З 17 березня 2003 року згідно нотаріально посвідченого договору дарування на праві власності йому належить жилий будинок за адресою: [ADDRESS]. З дня оформлення договору дарування та до 12 червня 2007 року він та [PERSON] проживали у будинку [ADDRESS]. З 12 червня 2007 року він проживає по цій вулиці у [ADDRESS]. 18 червня 2007 року їх шлюб з [PERSON] був розірваний, а 20 липня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та згідно свідоцтва про шлюб йому присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного життя з [PERSON] вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До теперішнього часу у будинку [ADDRESS], який належить йому на праві власності, проживає та користується жилим приміщенням [PERSON], яка не є членом його родини та власником будинку. У нього з [PERSON] не було домовленості про користування жилим приміщенням. Після розірвання шлюбу [PERSON], не будучи членом його родини, без його згоди проживає у його будинку та користується жилим приміщенням. [PERSON] не сплачує квартплату та комунальні послуги по будинку, в результаті чого виникла заборгованість. Окрім [PERSON] у будинку [ADDRESS] проживають та користуються жилим приміщенням з 2007 року [PERSON] та [PERSON] У колишнього члена його родини [PERSON] немає права на вселення інших осіб у будинок [ADDRESS] без його згоди як власника будинку. Крім того, [PERSON] систематично вчиняє різного роду скандали, виражається на його адресу лайкою, принижує його, створює перешкоди у користуванні будинком, створює неможливі умови для його проживання. Він не може реалізувати право власності на жилий будинок, який належить йому на праві власності. Просить виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Позивачка [PERSON] в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, зустрічні позовні вимоги не визнала, суду надала пояснення аналогічні вищезазначеним у позовній заяві, додавши, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок був придбаний під час шлюбу між нею та [PERSON], але задля позбавлення її права власності та можливості у подальшому поділити спільно нажите майно, купівля вказаного будинку була оформлена договором дарування, а не договором купівлі-продажу. Крім того, [PERSON] сплатив продавцю [PERSON] 4815 грн. за придбання будинку. Зустрічні позовні вимоги не визнає, оскільки вона мешкає у спірному будинку, несе витрати по будинку, робить в ньому ремонт, підтримує його у належному стані, тому не може бути виселена. Крім того, іншого житла вона немає. Щодо виселення зі спірного житла [PERSON] та [PERSON], пояснила, що вказані особи в ньому ніколи не мешкали та не мешкають, тому не підлягають виселенню. Просила її позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительниці підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що в період спільного проживання між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] за спільні кошти придбаний у [PERSON] будинок за 4815 грн., де вони проживали своєю сім'єю з неповнолітніми дітьми. Влітку 2010 р. позивачу стало відомо, що відповідач з метою позбавити її прав власності на частку будинку уклав з [PERSON] договір дарування будинку. Хоча фактично між ними була здійснена угода купівлі-продажу будинку. При укладанні договору дарування позивачка не була присутня. У відповіді на судове доручення [PERSON] визнав факт продажу [PERSON] будинку за 4815 грн., оформлений на прохання [PERSON] договором дарування та розпискою до договору про отримання грошей. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або не майнового характеру, не є договором дарування. А отже, укладена угода була не безоплатна, оскільки відповідач [PERSON] за будинок, який він продав, отримав кошти в розмірі 4815 грн. Таким чином, вважає, що сторони домовилися про всі суттєві умови договору купівлі-продажу майна та відбулося повне його виконання, що підтверджується об'єктивною сукупністю матеріалів справи. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний. Вважає, враховуючи обставини справи, що договір дарування від 17.03.2003 р., згідно якого відповідач [PERSON] подарував, а відповідач [PERSON] прийняв у дар будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], є удаваним, оскільки укладався з метою приховати договору купівлі-продажу вказаного будинку, який насправді вчинили відповідач (покупець) та відповідач (продавець). Зовнішнє волевиявлення сторін при укладанні даного договору дарування не збігається з внутрішньою волею сторін, оскільки відповідачі насправді бажали укласти не договір дарування, а договір купівлі-продажу. Вищевказаний будинок є спільною власністю позивача та відповідача [PERSON] і у відповідності зі ст. 60, 62, 69, 70 Сімейного Кодексу України вони з мають право на ? частину кожен. Строк позовної давності для звернення до суду позивачкою не пропущений, тому що до літа 2010 р. не було відомо, що її право власності з боку відповідача порушено. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав, дав суду пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві, додавши, що його колишня дружина [PERSON] була зареєстрована у спірному будинку [ADDRESS] у якості члена його родини. У зв'язку із тим, що шлюб між ним та [PERSON] був розірваний у 2007 році, вона перестала бути членом його родини та підлягає виселенню разом із тими особами, з якими вона мешкає у будинку без його згоди [PERSON] та [PERSON] Крім того, [PERSON] не лише самовільно проживає у спірному будинку, але й створює для нього неможливі умови проживання, вчиняє скандали, принижує його, навмисно створює перешкоди у користуванні будинком. Вважає, що [PERSON] без поважних причин пропустила строк на звернення до суду з даним позовом, оскільки про факт належності йому спірного будинку на праві власності на підставі договору дарування їй було відомо з червня 2007 року. Просив його зустрічні позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні доводи свого довірителя підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був допитаний окремим дорученням, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнав, пояснив, що будинок [ADDRESS] належав йому після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. З цих пір у будинку ніхто не мешкав, будинок був розібраний та знаходився у аварійному стані. Він з 1995 року мешкає у Харкові, тому виникла необхідність з продажем будинку. Через знайомих вийшов на [PERSON]. Оскільки мались борги по утриманню будинку, він отримав від [PERSON] 4815 грн., частина з яких витрачена на погашення боргів, інша - на особисті потреби. Будинок він подарував [PERSON] на підставі договору дарування від 17 березня 2003 р. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги про його виселення не визнав, пояснив, що у спірному будинку [ADDRESS] не мешкає. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги про його виселення не визнав, пояснив, що у спірному будинку [ADDRESS] не мешкає. Суд, заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний 18 червня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. 17 березня 2003 року [PERSON] отримав у дар будинок [ADDRESS] від [PERSON], що підтверджується договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 659. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 травня 2003 року право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. 20 липня 2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та змінив прізвище з [PERSON] та [PERSON]. Спірне домоволодіння було отримано у дар [PERSON] у період перебування у шлюбі з [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Позивачка [PERSON] вважає, що вказане домоволодіння є спільно нажитим майном подружжя та підлягає поділу. Позивачка [PERSON] зазначає, що договір дарування повинен бути визнаний удаваною угодою з метою прикрити угоду договору купівлі-продажу. Факт укладання саме договору купівлі-продажу підтверджується передачею [PERSON] грошей у сумі 4815 грн. продавцю [PERSON] Відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно отримав від [PERSON] гроші в сумі 4815 грн. в рахунок продажу будинку, однак, угода була оформлена договором дарування, оскільки [PERSON] було все одно яким чином оформити угоду. Тому за проханням [PERSON] та його матері угода була оформлена договором дарування. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав в рахунок продажу будинку 4815 грн. від [PERSON] Однак, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Судом встановлено, що договір дарування спірного будинку укладений у 2003 році, а з позовними вимогами про поновлення строку позовної давнини, визнання договору дарування удаваною угодою, поділ спільно нажитого майна та визнання права власності на ? частину майна позивачка [PERSON] звернулась до суду 13 грудня 2010 року, тобто сім років після укладення спірного договору. Посилання позивачки [PERSON] на те, що про існування вказаного договору вона дізналась лише влітку 2010 року, тому вважає причину пропуску строку позовної давнини для звернення до суду з даним позовом поважною, суд не приймає до уваги, оскільки спірне домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] було придбано у 2003 року. З того часу вона проживає та зареєстрована у спірному будинку, тому знає та могла знати про існування договору дарування. У зв'язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поновлення строку позовної давнини, визнання договору дарування удаваною угодою, поділ спільно нажитого майна та визнання права власності на ? частину майна, оскільки позивачкою пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, суд не знаходить підстав для їх задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Ч. 1 ст. 116 ЖК України передбачає, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає у спірному будинку, несе витрати по будинку, робить в ньому ремонт, підтримує його у належному стані, зареєстрована в ньому, тому не може бути виселена. Крім того, іншого житла вона немає. Згідно ксерокопії паспорту [PERSON] остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] не порушує умови проживання, не руйнує та не псує жиле приміщення, не використовує його не за призначенням. У зв'язку із викладеним, виселити [PERSON] у суду немає можливості. Позовні вимоги щодо виселення [PERSON], [PERSON] із спірного будинку [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] у спірному будинку не мешкають. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог про виселення. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed