Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони проживають окремо, син залишився проживати з позивачкою, та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо виховання та утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. 18 січня 2017 року позивачка подала до суду письмову заяву в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про день слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2010 року, даний шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач допомогу на утримання сина не надає, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний це робити. Зі свого боку позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітнього сина на його повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Факт проживання та перебування сина [PERSON], [INFO] на утриманні матері [PERSON] підтверджується довідкою Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №б/н від 23 листопада 2016 року (а.с.7). Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved