Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона [PERSON], зареєстрована та проживає в [ADDRESS], на підставі ордера №6 на право отримання площі в гуртожитку за адресою [ADDRESS], від 2002 року. На той час сім»я, що проживала в вище заначеній квартирі гуртожитку складалась з позивачки [PERSON], [INFO], та її доньки - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка, вказана квартира знаходиться у комунальній власності та не є приватизована, тобто належить Чернівецькій міській раді, що підтверджується ордером на квартиру. З 28 жовтня 1994 року [PERSON], та відповідач [PERSON], [INFO], перебували в шлюбі. 26 лютого 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ними було розірвано. Як вказано в позовній заяві, у квартирі за адресою [ADDRESS] на даний час зареєстровані [PERSON], її донька, [PERSON] та її колишній чоловік, [PERSON]. Вже більше року, після тривалих сімейних сварок [PERSON] в даній квартирі не проживає, проте досі зареєстрований за цією адресою. Згідно Акту обстеження вказаної квартири від 03.02.2014 року [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою більше одного року. В квартиру відповідач не повертався, вселитися не намагався, в органи міліції та КЖРЕП з приводу вселення не звертався. Позивачка вважає, що оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, а підстав для збереження права користування житловим приміщенням за відсутнім протягом більше як шести місяців немає, то він повинен вважатись таким, шо втратив право користування цим житлом. На основі викладеного позивачка просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням що, знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді у передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], зареєстрована та проживає в [ADDRESS], на підставі ордера №6 на право отримання площі в гуртожитку за адресою [ADDRESS], від 2002 року. На той час сім»я, що проживала в квартирі гуртожитку складалась з позивачки [PERSON], [INFO], та її доньки - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Вказана квартира знаходиться у комунальній власності та не є приватизована, тобто належить Чернівецькій міській раді, що підтверджується ордером на квартиру. (а.с.5). З 28 жовтня 1994 року [PERSON], та відповідач [PERSON], [INFO], перебували в шлюбі. 26 лютого 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ними було розірвано. (а.с.6-7). Згідно довідки ОСББ Полєтаєва № 14 від 04.02.2014 року в квартирі за адресою [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], її донька, [PERSON] та її колишній чоловік, [PERSON]. (а.с.8). Однак як вбачається з акту обстеження вказаної вище квартири від 03.02.2014 року [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше одного року. ( а.с.9). Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У відповідності до ч. 9 ст. 109 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації або перебування якого невідоме, пред'являються за останнім зареєстрованим місцем проживання або перебування. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved