overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка в березні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 09 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 162. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з жовтня 2013 року. Між ними часто відбувалися сварки, скандали. У них різні погляди на різні питання сімейного життя, в зв'язку з цим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає подальше збереження родини неможливим, примирення не потрібним, оскільки це суперечить їх інтересам. Спорів про місце мешкання дитини та розподіл майна немає. Просить розірвати їх шлюб. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2004 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 162 (а.с.11). Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінилось з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с.12), батьком в свідоцтві про народження якої вказаний відповідач [PERSON] Подружні відносини між сторонами припинені з жовтня 2013 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі між ними часто відбувалися сварки, скандали, виявилося, що у них різні погляди на різні питання сімейного життя, в зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає подальше збереження подружніх відносин неможливим, примирення не потрібним, оскільки це суперечить їх інтересам. Спорів між сторонами про місце проживання і виховання малолітньої дитини, а також про розподіл майна - немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати, позивачці після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка в березні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що вона перебуває у юридичному шлюбі з 09 жовтня 2009 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Зугерської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 101. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Батьком в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач. На утримання дітей з відповідача стягнуті аліменти згідно рішення суду. Шлюбні відносини припинені з липня 2013 року з тієї причини, що між ними відсутнє взаємо порозуміння, часто виникали розбіжності з різних питань сімейного життя, відповідач зловживає спиртними напоями. Подальше сумісне проживання вважає неможливим, примирення не потрібним. Спору щодо поділу майна немає. Шлюб перший. Просить розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки, а також відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України у відсутності відповідача у заочному порядку, за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2009 року, який зареєстрували у Виконавчому комітеті Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області, актовий запис № 101 (а.с.7). Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінилось з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] (а.с.9), [INFO] - син [PERSON] (а.с.8). Батьком в свідоцтвах про народження дітей вказаний відповідач [PERSON] Подружні відносини між сторонами припинені з липня 2013 року з тієї причини, що між ними відсутнє взаємо порозуміння, в період сумісного проживання у шлюбі між ними часто виникали розбіжності з різних питань сімейного життя, відповідач зловживає спиртними напоями. Подальше сумісне проживання позивачка вважає неможливим, примирення не потрібним. Спорів між сторонами про виховання і місце проживання малолітніх дітей, а також про розподіл майна немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх малолітніх дітей. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка в березні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 14.07.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Після їх одруження та народження дитини сімейне життя у них погіршилося. Відповідач пенсіонер, працював на шахті, отримує пенсію і регрес, вживає алкогольні напої, а коли приходить додому вчиняє безпричинні сварки, принижує її гідність, застосовує до неї фізичну силу. На даний час вона не працює так як знаходиться в декретній відпустці. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, а тому вона постійно повинна його просити, що принижує її. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2011 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2011 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.2011 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка в березні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що відповідач по справі являється її батьком. Рішенням суду від 19.02.2009 року відповідача було зобов'язано до сплати аліментів на її утримання до досягнення нею 18 років. З вересня 2013 року вона навчається на денній формі у Львівському університеті фізичної культури, термін навчання 2017 рік. Просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її навчання в розмірі 400 грн. до закінчення навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилася. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві. Позовні вимоги зменшила та просить стягнути з відповідача кошти на навчання в сумі 300 грн. щомісячно. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.1996 року, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Рішенням суду від 19.02.2009 року з [PERSON] стягнено аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] року, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір на дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 27.01.2009 року до повноліття дитини. Згідно з довідки № 51 від 17.02.2014 року виданої Львівським державним університетом фізичної культури, [PERSON] є студентом І курсу 1 групи спортивного факультету ЛДУФК. Навчання стаціонарне, передбачений термін закінчення навчання червень 2017 року. Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 21.05.2012 року, [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років, а отже вона є повнолітньою. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так як позивачка є студенткою університету, навчається на денному відділенні, у зв'язку з чим потребує коштів на придбання спеціальної літератури, канцелярського приладдя, одягу, продуктів харчування, тощо, а мати позивачки, не має можливості в повній мірі матеріально забезпечити потреби дочки, тому суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка в березні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23.09.1995 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, ніде не працює, кошти, які отримує витрачає на придбання алкогольних напоїв. Її доходів не вистачає на повне забезпечення потреб сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач до суду не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1995 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.1995 року. Від подружнього життя у сторін народилася син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2002 року. Сторони на даний час разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

позивачка в березні 2015 року звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач з 2012 року відсутній у її житловому приміщенні без поважних причин, а тому втратив право користування жилим приміщенням в буд. №2-а по вул. Дубрівській в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з викладених у ньому підстав. Ствердила, що відповідач добровільно виселився з будинку в 2012 році. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 січня 2011 року [PERSON] є власником буд. №2-а по вул. Дубрівській в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. 01 квітня 2011 року між сторонами укладено договір найму житлового приміщення строком до 24 грудня 2011 року. Після спливу дії договору відповідач забрав всі свої речі і виселився з будинку позивачки. З того часу відповідач договір найму житлового приміщення не подовжував, вселитися в житловий будинок позивачки не бажав і заходів до цього не вживав, витрати по утриманню будинку не ніс. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 14 березня 2015 року складеного депутатом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області відповідач з 2012 року по теперішній час в будинку позивачки не проживає. Таким чином, відповідач відсутній у житловому приміщенні більше 6 місяців без поважних причин згаданих у ч. 3 ст. 71 ЖК України. Договір найму житлового приміщення втратив чинність, строк дії якого сплив. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивачки вимагати визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог статей 71 та 72 ЖК України. Відтак предявлені вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, а тому підстав для окремого зобовязання вчинити такі дії суд не вбачає і в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка в березні 2015 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, виділ його в натурі та встановлення порядку користування спадковим майном (т.1 а.с.2-5). В березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа особа орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про розподіл спадкового майна (т.1 а.с.131-134). В липні 2016 року та в вересні 2016 року позивачка уточнила позовні вимоги (а.с.236-237 т.1, а.с.3-5 т.2) 15 червня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище змінила на [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка в березні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14.12.2004 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки у них з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, у зв'язку з чим у них постійно виникали суперечки та конфлікти. Вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, та проживають окремо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а неповнолітнього сина залишити на її вихованні. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, судові витрати з відповідача просить не стягувати і після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не з'явився. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2004 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2005 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2015 року. Сімейне життя в сторін не склалося, у них різні погляди на життя, у зв'язку з чим в сім'ї часто виникають суперечки та конфлікти, на даний час спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України, але частково так як у вихованні дитини повинні брати участь обоє батьків, а тому вимога позивачки про залишення сина на її вихованні до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

позивачка в березні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач з 1995 року відсутній у її житловому приміщенні без поважних причин, а тому втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 1986 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] [PERSON] та її чоловік [PERSON] постійно проживають у вказаному будинку, ведуть господарство. Відповідач - син позивачки, який зареєстрований у згаданому будинку, однак з 1995 року в ньому не проживає. В зв'язку з укладанням в 1990 році шлюбу відповідач забрав всі свої речі і виселився з квартири позивачки до своєї дружини. З того часу відповідач не бажав вселитися до будинку позивачки і заходів до цього не вживав, витрати по його утриманню не ніс. Згідно довідки форми №3 від 25 лютого 2015 року відповідач з 21 грудня 1985 року зареєстрований в будинку позивачки. Відповідно до акту від 04 березня 2015 року складеного депутатом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області відповідач більше 20 років в будинку позивачки не проживає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач відсутній у житловому приміщенні більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивачки вимагати визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 405 ЦК України. Відтак пред'явлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved