Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки загальною площею 0, 2332 га. , з них земельна ділянка площею 0, 0832 га. - надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , та земельна ділянка площею 0, 1500 га. - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належали на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за заповітом на майно [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON]. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с .18). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] надала до суду заяву від 14.07.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 37) . Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області, в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася в установленому законом порядку. Представник Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області надіслав до суду листа від 13.07.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі їх представника зазначивши, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 34). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 11.07.2016 року, в якій просить суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 33). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області надіслала до суду листа № 647/01-16 від 14.07.2016 року в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с. 35). Третя особа - [PERSON] у попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. У відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала заяву від 14.07.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с. 36). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-62), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] померла [INFO], про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області від 25.09.2012 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 07.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 888, у якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 0, 2332 га. , з них земельна ділянка площею 0, 0832 га. - надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , та земельна ділянка площею 0, 1500 га. - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належали на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO] (а.с 10), що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 24 червня 1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради народних депутатів від 29.11. 1995 року (а.с. 17). При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 17) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням - для обслуговування підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). Тобто для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 306/02-14 від 13.04.2016 року, до нотаріуса звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO], проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельні ділянки спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 18). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 08.12.2015 року, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 20-22). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла [INFO], а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON]. позбавлена можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлої отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області № 647/01-16 від 14.07.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 29/2013 майно [PERSON], померлої [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за заповітом від 07.04. 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області, № 888 що надійшла від [PERSON]; про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від від 07.04. 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області, № 888 що надійшла від [PERSON]; про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.2008 року , посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Солломко З.В., що надійшла від [PERSON] та [PERSON] . Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Крім цього, на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.35,11, 62). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, [PERSON], [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом на майно померлої [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved