overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 квітня 2015 року помер [PERSON], з яким позивачка довгий час проживала однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За своє життя [PERSON] мав на праві власності квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно заповіту, складеного за життя від 15.06.2011 року, [PERSON] заповідав вказану квартиру позивачці по справі. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивачка звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак оформити її вона не має можливості, оскільки свідоцтво про право власності на житло не зареєстроване належним чином у відповідному Державному реєстраційному органі. Тому позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути без участі представника. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про право власності на житло (а.с.8), з якого вбачається, що вказана спірна квартира належала на праві приватної власності [PERSON], копію свідоцтва про смерть (а.с.9), відповідно до якого [PERSON] помер 12.04.2015 року, копію заповіту від 15.06.2011 року (а.с.10), згідно якого померлий [PERSON] заповідав квартиру [ADDRESS] позивачці по справі, копію технічного паспорту на квартиру (а.с.11-12), копію довідки (а.с.13), відповідно до якої померлий [PERSON] з 22.09.1987 року по день смерті був зареєстрований у вказаній квартирі, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст.41 ч.2 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі п.3 ст.15 Закону України Про власність громадянин, який став власником майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Згідно Приказу МЮ України №7/5 від 07.02.2002р. правоустановчим документом, який є підставою для реєстрації права власності і є рішення суду про визнання права власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 квітня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке за життя вона заповідала позивачці по справі. Нещодавно позивачка вирішила нотаріально оформити спадкове майно, однак на той час вже минув встановлений законом шестимісячний строк для її оформлення. Пропущення вказаного строку сталося в звязку з тяжким матеріальним становищем позивачки, оскільки вона являється пенсіонером та отримує пенсію незначних розмірів. Крім того вона мешкає зі своїм чоловіком [PERSON], який постійно хворіє та знаходився на стаціонарному лікуванні, що вимагало значних витрат. Тому [PERSON] просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію заповіту від 19.02.2004 року (а.с.3), відповідно до якого [PERSON] заповідала позивачці по справі належне їй майно, копію свідоцтва про смерть (а.с.4), згідно якого [PERSON] померла 14.04.2014 року, копію довідок (а.с.5,6), відповідно до яких позивачка та її чоловік є пенсіонерами та отримують незначну пенсію, копію виписки з медичної картки (а.с.9), згідно якої чоловік позивачки [PERSON] дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а саме в звязку з тяжким матеріальним становищем. Відповідно до ст.1272 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 квітня 1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Сумісне проживання припинено, а тому шлюбні відносини між сторонами також фактично припинені. Спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, де з позовом про розлучення згодні та просили розглядати справу у їх відсутність. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивачки та відповідача на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 1992 року. ( а.с. 4) В шлюбі народилась донька, [PERSON], 1995 року народження, яка на теперішній час є повнолітньою. Спільне життя сторін не склалося. Сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують з 2013 року. Майнових та житлових спорів між сторонами немає. Примирення позивачка вважає не можливим. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На протязі останніх п'яти років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім»ю. Вказує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, про створення доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача постійно виникають сварки, скандали, пред'являє постійні претензії, що робить спільне життя позивачки з ним нестерпним, принижує її честь та гідність. Вказує, що від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття, позивачка постійно перебуває в стані стресу, в результаті чого погіршився сон та працездатність. На сьогоднішній день подружжя не веде спільного господарства, хоча й досі проживають разом в одній квартирі, що належить позивачці на праві власності. Просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, де з позовом про розлучення згодні та просили розглядати справу у їх відсутність. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивачки та відповідача на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 26 березня 2010 року. ( а.с. 6) Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Спільне життя сторін не склалося. Подружжя не ведуть спільного господарства та спільного бюджету не мають. Майнових та житлових спорів між сторонами немає. За спільною домовленістю сторін, їх син [PERSON] проживає з позивачкою. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається з 1/3 частини права на земельну частку (пай) в розмірі 8,98 умовних кадастрових гектарів, яка належала дружині спадкодавця і матері позивачки - [PERSON], померлої [INFO]. Після смерті [PERSON], позивачка, [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак до теперішнього часу вони її не оформили. Після того, як померла [PERSON], її чоловік [PERSON] вдруге одружився та на ім'я своєї дружини - [PERSON] залишив заповіт, в якому заповідав все своє майно. В свою чергу позивачка не зверталась до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки знала, що померлий залишив заповіт на ім'я своєї другої дружини. Однак нещодавно позивачка дізналась, що [PERSON] не збирається звертатись до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Пропущення вказаного строку сталося з поважної причини, оскільки позивачка не знала, що [PERSON] відмовилась від прийняття та оформлення спадщини. Тому [PERSON] просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнають та просить справу розглянути за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про смерть (а.с.4), згідно якого [PERSON] помер [INFO]., копію свідоцтва про смерть (а.с.5), відповідно до якої [PERSON] померла [INFO], копію заповіту (а.с.6), з якого вбачається, що [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON], копію свідоцтва про народження (а.с.10), згідно якого позивачка являється рідною донькою померлого [PERSON], тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з земельних ділянок, площею 4,7671 га, які розташовані на території Вовнянської сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом, крім неї спадкоємцем за законом є син померлої - [PERSON], інших спадкоємців немає. Нещодавно позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак на той час вже минув встановлений законом шестимісячний строк для її оформлення. Пропущення вказаного строку сталося в зв'язку з юридичною необізнаністю з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. Крім цього після смерті матері позивачка була змушена доглядати за господарством, яке залишилось після смерті матері. Тому [PERSON] просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнають та просить справу розглянути за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про смерть (а.с.5), згідно якого [PERSON] померла [INFO]., копію свідоцтва про народження (а.с.11), відповідно до якого позивачка є рідною донькою померлої [PERSON], тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що 12.01.2013 року вона зареєструвала свій шлюб із відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час разом із відповідачем не проживають, шлюбні відносини припинені. У вихованні та утриманні дитини відповідач участі не приймає. На теперішній час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому у відповідності до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка - батька дитини. З урахуванням зазначених обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 12.01.2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 5). [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження, де батьком дитини зазначений відповідач - [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що позивачка змушено не працює, доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося трьох років та не отримує ніякої матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дружини. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи зазначені обставини і те, що право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, щомісячно до досягнення донькою трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що з 06.09.2008 року вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили спільне проживання. Вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки і на її утримання добровільно не надає. З урахуванням зазначених обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу і на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в суді з позовом згодний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, обставини, які мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 6 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу. Згідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, які мають істотне значення. Так, з пояснень відповідача вбачається, що він працює, згодний надавати допомогу в такому розмірі, як просить позивачка. Суд враховуючи зазначені обставини і те, що право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 від доходу відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що з 10.09.2010 року вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року вони припинили спільне проживання. Вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина і на її утримання добровільно не надає. З урахуванням зазначених обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу і на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача. У судовому засіданні 11.04.2014 року позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в суді 11.04.2014 року з позовом згодний частково, не заперечує проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у розмірі 1/4 частини з його доходу, і на утримання позивачки - у розмірі 1/6 частини. Зазначив, що він дійсно працює в Дзержинській ВК № 2, та отримує заробітну плату в середньому 2400 грн. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, обставини, які мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] (а.с. 3 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу. Згідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка жінки, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. Так з пояснень відповідача вбачається, що він працює, в середньому отримує дохід у розмірі 2400 грн. Враховуючи зазначені обставини і те, що право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що з 17.06.2014 року вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання д і на її утримання добровільно не надає. З урахуванням зазначених обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу і на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача. Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовом згоден повністю. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, обставини, які мають істотне значення. 17.06.2014 року сторони у справі уклали між собою шлюб, що вбачається з свідоцтва про шлюб. (а.с. 6) Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с. 7 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу. Згідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка жінки, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. Так, з довідки ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» вбачається, що відповідач працює електрослюсарем на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського та отримує в середньому заробітну плату у розмірі 5845,20 грн. (а.с. 10) Враховуючи зазначені обставини і те, що право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів доходу.

Outcome: approved