Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та повнолітньої доньки, яка продовжує навчанняпосилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в шлюбних відносинах з 03 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні [PERSON]. Рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 06 вересня 2011 року по справі № 2-1229/11 розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 03 липня 2003 року виконкомом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, за актовим записом № 09. Місце мешкання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю. Донька [PERSON], [INFO] навчається в Черкаському бізнес коледжі, за спеціальністю «Дизайн». Матеріальну допомогу відповідач - [PERSON] на утримання дітей не надає, участі в вихованні не приймає, та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.03.2018року і до закінчення її навчання. Позивач в судове засідання не зявилась, просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до статей 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що з 2003року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дітей батьком дітей є [PERSON]. Рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 06 вересня 2011 року по справі № 2-1229/11 розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 03 липня 2003 року виконкомом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, за актовим записом № 09. Місце мешкання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю. Донька [PERSON], 14 грудня 1999року народження навчається в Черкаському державному бізнес коледжі, вищому навчальному закладі І-ІІ рівнів акредитації за спеціальністю «Дизайн», галузь знань 0202 Мистецтво на 3 курсі, що підтверджено довідкою начального закладу № 105 від 06.03.2018року. Матеріальну допомогу відповідач - [PERSON] на утримання дітей не надає, участі в вихованні не приймає, та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно з вимогами статті 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину до досягнення нею 23 річного віку, в разі продовження навчання і у зв'язку з цим дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначення аліментів на кожну дитину у розмірі по ј частині всіх видів заробітку відповідача не буде суперечити закону, та порушувати право дітей позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст. 185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утриманняповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.03.2018року і до закінчення навчання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1409,60 грн. підлягає стягненню з відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved