Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітної дитини без згоди батька, посилаючись на те, що з 02.06.2012 року по 03.11.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Після розлучення та отримання виконавчого листа по аліментам відповідач в приватній розмові повідомив, що якщо йому доведеться сплучавати аліменти, то він ніколи не дасть дозвіл на виїзд дитини за кордон. В серпні 2017 року вона, позивачка планує з донькою відвідати родичі у Російській Федерації. В телефонному режимі відповідач відмовився дати дозвіл на виїзд дитини за кордон без наведення вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували відмову. Донька у віці одного року отримала опіки 1, 2, 3 ступенів, перебувала т тривалий час на стаціонарному лікуванні. На даний час існує проблема лікування після опікових рубців. Враховуючи вік дитини на даний час всі можливі методи лікування в України випробувані та не принесли бажаних результатів. Подальше лікування можливе лише за кордоном. Також донька часто хворіє простудним захворюваннями. В цьому році їй зроблена операція - аденотонзилотомія. Згідно рекомендацій лікарів дитині необхідне щорічне оздоровлення. Оздоровлення доньки вона, позивачка планує за кордоном. На думку позивачки можливість безперешкодного виїзду за кордо надасть дитині шанс на одужання, оздоровлення, можливість всебічно розвиватися, формувати свою думку про інші країни, міста на основі власних вражень. Позивачка просить: - дозволити їй без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітній [PERSON] за межі України у період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року до Російської Федерації з метою відвідування родичів; - надати їй дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон дочки [PERSON] без згоди батька [PERSON] до досягнення нею шістнадцятирічного віку та на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька; - стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засідання позивачка заявлені вимоги підтримала, з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити, пояснила, що донці в майбутньому необхідно лікуватися в Білорусії та Ізраїлі, тому просить надати дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення доньки за кордон без згоди батька до досягнення донькою шістнадцятирічного віку. В серпні 2017 року планує поїздку до родичів у Російську Федерацію, а саме до міста Морозовськ біля Ростова-на-Дону. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме: не проти того, щоб донька виїжджала за кордон на лікування, проти виїзду до Російської Федерації. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтву про народження серії 1-ОК №242828 від 19.07.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київської області, [PERSON] народилася [INFO], її батьком зазначений [PERSON] (а.с.9). Згідно медичних довідок [PERSON] [INFO], перебувала на лікуванні в міській клінічній лікарні №2 міста Києва з 15.07.2014 року по 11.08.2014 року з діагнозом: опік окріпом 1-2-3 18% голови, шиї, тулуба, лівої верхньої кінцівки (а.с.12). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5483 від 02.10.2015 року ДУ Національний інститут хірургії та трансплантології ім..О.О.Шалімова, консультивного заключення від 19.08.2015 року Інституту дерматокосметології доктора Богомольця, вбачається, що [PERSON] [INFO], встановлений діагноз: після опіковий гіпертрофічний рубець грудної клітини. Дитина страждає аденоїдні вегетації 3 ступеня, гіпертрофія небниг мигдалин (а.с.13, 15, 16). Заслухавши сторони, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. Відповідно до вимог ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років , має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб. які уповноважені ними. Згідно п.2 ч.4 Постанова Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку в супроводі одного з батьків або інших осіб уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченою згодою у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме в частині надання дозволу без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України у період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року до Російської Федерації з метою відвідування родичів, оскільки відмова відповідача у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон є безпідставною. Щодо позовних вимог про надання дозволу на тимчасове багаторазове вивезення за кордон дочки без згоди батька до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька, то в задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не вказані назви країн, мета виїзду, дати перебування за кордоном. Згідно квитанції 0.0.762677613.1 від 12.05.2017 року позивачкою сплачений судовий збір в сумі 640.00 гривен. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 320.00 гривень.

Outcome: partial