Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 123209 від 20.07.2013 року. 23 березня 2015 року в них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Додатково вказала, що отримує 1032 гривні допомоги при народженні дитини, однак у сина низький рівень гемоглобіну в крові, з приводу чого останній потребує посиленого харчування, тому вказаної допомоги на утримання дитини їй не вистачає. Представник відповідача згідно довіреності [PERSON] в судовому засіданні просила розглянути справу за відсутності відповідача, позов визнала частково, вказала, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 700 гривень щомісячно, оскільки не працевлаштований та не має стабільного доходу. Суд, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенціїї ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 123209, виданого 20.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 118. Про те, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі, свідчить копія свідоцтва про його народження серія І-НМ № 283205, виданого 27.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідний актовий запис № 67. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Статтею 182 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як вбачається з п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі працездатний, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який не працевлаштований та не має стабільного доходу, суд вважає за необхідним позов задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, п.17\~постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved