Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 січня 2014 року о 15.20 год. представниками відповідача безпідставно було припинено постачання електричної енергії до будинку позивачки по [ADDRESS]. 14 січня 2014 року відповідач запропонував провести звірку, згідно якої станом на 14 січня 2014 року існувала заборгованість у розмірі 29,97 грн. В усній формі їй було повідомлено, що причиною відключення є відсутність оплати за підключення нового лічильника на фасаді будинку, який було встановлено у 2011 році, але нею представникам відповідача були надані відповідні квитанції. Представники відповідача повідомили, що сьогодні постачання електроенергії до її будинку буде відновлено. Тільки 15 січня 2014 року, після звернення до прокуратури, представниками відповідача було відновлене постачання електричної енергії до будинку позивачки. Вона є інвалідом другої групи та багатодітною матір'ю. Дії відповідача відобразилися на її фізичному та психічному стані, їй прийшлося докладати додаткових зусиль для організації життя своєї сім'ї тощо. Просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відключення від енергопостачання 13 січня 2014 року її домоволодіння по [ADDRESS], та стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 4000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені в останньому обставини. Представник відповідача Козеріт Ю.В. у судовому засіданні проти позову заперечувала та повідомила, що після отримання з Костянтинівської міжрайонної прокуратури інформації про знеструмлення будинку позивачки 15 січня 2014 року, одразу постачання електроенергії було відновлено. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача Козеріт Ю.В., свідка [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та мешкає у будинку [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії на підставі особового рахунку [NUMBER], постачання якої здійснює відповідач (а.с. 4-5, 6). Сторони у судовому засіданні не заперечували, що з 13 січня 2014 року по 15 січня 2014 року будинок позивачки по [ADDRESS], був знеструмлений. Позивачка [PERSON] наполягала у судовому засіданні, що її будинок був знеструмлений 13 січня 2014 року навмисно саме представниками відповідача, про що їй розповіли її неповнолітні діти, але будь-яких об'єктивних доказів дій саме працівників відповідача по від'єднанню її будинку від мережі електропостачання суду не надала. При цьому судом роз'яснювалося позивачці, що у випадку її клопотання суд може викликати і допитати у судовому засіданні в якості свідків очевидців та/або учасників події, чим позивачка скористатися не забажала. Представник відповідача Козеріт Ю.В. надала для огляду у судовому засіданні журнал, в якому фіксуються виконання наряд-завдань на відключення абонентів від мережі електропостачання, прошитий та пронумерований, який ведеться з 2012 року, в якому за 13 січня 2014 року відсутня будь-яка інформація щодо адреси будинку позивачки (а.с. 45-46). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що 13 січня 2014 року біля 15 години вона бачила, що біля будинку позивачки стояв автомобіль зеленого кольору, номерний знак не запам'ятала, кому належить цей автомобіль, не знає. На електроопорі біля будинку позивачки знаходився чоловік, і вона бачила, що впали дроти, які вели до будинку позивачки. Біля автомобіля знаходилася жінка, яку звати [PERSON] і яка у їх селищі знімає показання приладів обліку електроенергії. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів суд не може зробити об'єктивний висновок, що саме працівниками відповідача 13 січня 2014 року будинок позивачки по [ADDRESS], був відключений від мережі електропостачання. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, що оскільки позивачкою не доведено у судовому засіданні факт неправомірного відключення її будинку від мережі електропостачання 13 січня 2014 року саме працівниками відповідача, то у неї не виникло права на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (ЄДРПОУ 00131268) «про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди» задоволенню не підлягає через безпідставність та як такий, що не ґрунтується на законі.

Outcome: dismissed