Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, який розташований за адресою: с.Сімер, вул.М.Підгірянки, №12 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за [PERSON], який помер 04 червня 2017 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок №12 по вул.М.Підгірянки в с.Сімер рахується за [PERSON], який 04 грудня 2014 року на випадок своєї смерті склав заповіт, яким належний йому на праві власності вищевказаний житловий будинок з його надвірними спорудами, та земельна ділянка і все своє особисте майно, яке на день смерті буде йому належати заповів позивачці [PERSON] 04 серпня 2017 року [PERSON] помер. Дружина останнього [PERSON] померла задовго до його смерті, дітей спадкодавець не мав, а також зареєстрованих осіб у будинку не було, а тому згідно заповіту позивачка є єдиним спадкоємцем. 22 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що покійним батьком не було виготовлено правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, що на даний час є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2017 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №224746, виданим 08 червня 2017 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №50. Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що знаходиться по вул.М.Підгірянки, №12 у с.Сімер Перечинського району Закарпатської області. Разом з цим встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області №150 від 02 березня 2018 року, головою домогосподарства в с.Сімер, вул.М.Підгірянки, №12 Перечинського району Закарпатської області, являвся померлий 04 червня 2017 року, [PERSON]. Крім цього встановлено, що [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належний йому на праві власності житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, який розташований за адресою: с.Сімер, вул.М.Підгірянки, №12 Перечинського району Закарпатської області, та земельну ділянку і все своє особисте майно, яке на день смерті буде йому належати заповів позивачці [PERSON], про що свідчить заповіт від 04 грудня 2014 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №96. Також встановлено, що позивачка [PERSON] з метою оформлення права на спадщину звернулися до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу [PERSON], однак згідно повідомлення останньої за вих.№1/01-16 від 03 січня 2018 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини та порекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок №12 по вул.М.Підгірянки у с.Сімер Перечинського району Закарпатської області. Згідно розяснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з цим, згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачка [PERSON] прийняли спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб її захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved