overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на дитину мотивуючи його тим, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2014 року шлюб між ними було розірвано та на утримання доньки Олександри, [INFO] з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно. На даний час змінився її сімейний та матеріальний стан, вона не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, донька часто хворіє, потребує витрат на лікування, стягнутих аліментів не вистачає на її утримання, відповідач працює, має стабільний дохід, а тому просить збільшити розмір стягнутих аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2014 року, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позов [PERSON] задоволено та шлюб між сторонами розірвано і з відповідача на утримання доньки Олександри, [INFO] на користь позивачки стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2014 року до досягнення донькою повноліття, тобто до 06.07.2030 року. Частиною 1 статті 192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. В судовому засідання встановлено, що сімейний стан позивачки (одержувача аліментів) змінився, вона не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, має на утриманні доньку, яка хворіє, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач працює, має стабільний дохід, розмір аліментів 1/4 частина передбачено чинним законодавством для утримання дитини. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на виготовлення проїзного документа та тимчасовий виїзд закордон дитини без згоди батька. В судове засідання позивачка подала заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення. З позовної заяви вбачається, що 10.02.2005р. між позивачкою та її чоловіком [PERSON] розірвано шлюб в якому [INFO] народилась дочка [PERSON], яку залишено проживати з нею. Донька навчається у ЗОШ №1 (в 7 класі) і фактично вже третій рік підряд має можливість їздити разом з класом в екскурсійні тури за кордон. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, який категорично відмовляється дозволяти дитині виїжджати за межі України. Просить позов задовольнити, надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України з 01.04.2014 року по 31.10.2014р. малолітній дочці, без згоди батька. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,не повідомив суд про причини своє неявки. Суд, заслухавши позовну заяву, перевіривши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.02.2005р. між позивачкою та її чоловіком [PERSON] розірвано шлюб в якому [INFO] народилась дочка [PERSON], яку залишено проживати з нею. Донька навчається у ЗОШ №1 (в 7 класі) і фактично вже третій рік підряд має можливість їздити разом з класом в екскурсійні тури за кордон. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, який категорично відмовляється дозволяти дитині виїжджати за межі України. Дані обставини підтверджуються копіями документів: паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 17.02.2005р. [PERSON]; свідоцтва про розлучення від 16.03.2005р. [NUMBER]; свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.04.2001 року. Згідно ст. 154 СК України - батьки мають право звернутись до суду за захистом прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та в інтересах дитини надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітньої [PERSON], без згоди батька [PERSON] На підставі наведеного ст. 4 ч.2 Закону України «Про порядок ви»їзду з України і в»їзду в Україну громадян України», ст. 154, 155 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька та про надання дозволу на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за кордон без згоди батьки. З позовної заяви вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі в якому у них є син [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалось, разом не проживають, на даний час справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді Галицького районного суду. Син залишився проживати з позивачкою. Позивачка разом із своїм сином має намір літом поїхати на відпочинок до родичів, які проживають за кордоном, а саме в Республіка Польща. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, та категорично відмовляється дозволяти дитині виїжджати за межі України. Просить позов задовольнити, надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітньому синові, без згоди батька. Представник служби у справах дітей Галицької РДА в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав і вважає за можливе та доцільне надати дозвіл на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька та про надання дозволу на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за кордон без згоди батьки. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов не визнає, просить в позові відмовити, розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, заслухавши позовну заяву, перевіривши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі в якому у них є син [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалось, разом не проживають, на даний час справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді Галицького районного суду. Син залишився проживати з позивачкою. Позивачка разом із своїм сином має намір літом поїхати на відпочинок до родичів, які проживають за кордоном, а саме в Республіка Польща. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, та категорично відмовляється дозволяти дитині виїжджати за межі України. Дані обставини підтверджуються копіями документів: паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Галицьким РВ УМВС від 30.08.2007 р. [PERSON]; свідоцтва про шлюб від 20.01.2006 р. серії [NUMBER]; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.11.2006 року. Згідно ст. 154 СК України - батьки мають право звернутись до суду за захистом прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та в інтересах дитини надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітнього [PERSON] , без згоди батька [PERSON]. На підставі наведеного ст. 4 ч.2 Закону України «Про порядок ви»їзду з України і в»їзду в Україну громадян України», ст. 154, 155 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, про позбавлення батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO]р. народження, мотивуючи тим, що відповідач не виконує батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться життям, навчанням, розвитком сина. Виїхавши за межі України, відповідач, як зазначає позивачка, чинить перешкоди у наданні дозволу на перетин дитиною кордону, посилаючись на свою байдужість до цього питання та відсутністю бажання взагалі перейматись цими клопотами, що і спонукало позивачку на звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні представники позивача наполягали на позовних вимогах, а треті особи - представник органу опіки та піклування та прокурор вказані вимоги підтримали, повідомивши, що на їхню думку, задоволення даних позовних вимог буде сприяти інтересам дитини. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому зі згоди представників позивача та третіх осіб суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.ст.74, 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2003р., виданого Новосамарською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження; /ар.сп. 5 / із висновку органу опіки та піклування Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 12.12.2013р. №14.1-20/675 вбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, а тому вказаний орган вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]р. народження; /ар. сп. 29 / відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виховання сина [PERSON] [INFO]. На підставі ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 24 серпня 1990 року у Кіровському відділі ЗАГС м.Волгоград вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №521. Від шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами не склалися через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Між подружжям відбувалися сварки, які привели до втрати почуття поваги та любові. З 2015 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. В звязку з цим позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримала позов, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач позов визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 27.08.2011 року у відділі РАЦС Шишацького районного управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис №33. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склалися через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. З осені 2014 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. В звязку з цим позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Сторони у судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Можливість примирення заперечили. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 30 жовтня 1999 року у відділі РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №55. Від шлюбу у подружжя народились дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склалися через різна погляди на життя та психологічну несумісність характерів. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. В звязку з цим позивачка просила її шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін [PERSON]. Відповідач позов визнав, можливість примирення категорично заперечив та пояснив, що за взаємною домовленістю діти проживатимуть з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. За таких умов шлюб між позивачем та відповідачем суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як інвалід другої групи, на підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 24.09.1991 року відділом РАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом № 235. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.09.1991 року. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], які на даний час є повнолітні та донька [PERSON] [INFO]. За час спільного проживання між сторонами виникали непорозуміння, які приводили до безпідставних сварок. Вони мають різні погляди на життя та різні поняття про життєві цінності. Позивачка не бажає зберігати формальні шлюбні відносини з відповідачем. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явивилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про виклик до суду, однак причини її неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивачка не заперечує проти вирішення справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1991 року, про що зроблено актовий запис № 235 відділом РАЦСу Хустського РУЮ. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], які на даний час є повнолітні та донька [PERSON] [INFO]. Дана обставина стверджена в судовому засіданні оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами від 24.09.1991року. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, на даний час сторони проживають окремо одне від одного і не ведуть ніякого спільного господарства. Наведені обставини свідчать про припинення між сторонами шлюбних взаємовідносин на протязі тривалого часу не змінилися. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Спору щодо нажитого в шлюбі майна позивачка не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, в результаті чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння, відповідач також зраджував позивачці в подружній вірності та неодноразово піднімав на неї руку. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 серпня 2007 р., у якому народились діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, суд вважає, що шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, у вирішенні сімейних проблем сторони не могли дійти спільної згоди, в результаті чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 лютого 2011 р., у якому народився син [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення, суд вважає, що шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю, залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, у вирішенні сімейних проблем сторони не могли дійти спільної згоди, в результаті чого в сімї виникали сварки та непорозуміння. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 листопада 2008 р., у якому народились діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, суд вважає, що шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матірю, залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved