Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 червня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 2. В період шлюбу в них народились діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння, вони з відповідачем мають різні погляди на подружні обов`язки, в зв`язку з чим вони віддалилися один від одного, а позивачка втратила до нього почуття любові, поваги та довіри. Все це призвело до припинення шлюбних відносин з червня 2017 року. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей відсутній. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, згідно заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, вважає що сім`ю зберегти не можливо, оскільки сімейно - шлюбні стосунки з відповідачем припинено з травня 2017 року, в зв`язку з чим заперечує проти надання строку на примирення, спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей відсутній (а.с. 36). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що зберегти сім`ю не можливо, оскільки сімейно - шлюбні відносини з позивачкою припинено з травня 2017 року, в зв`язку з чим заперечує проти надання строку на примирення, спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей відсутній (а.с. 38). У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2007 року, що зареєстрований Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 08 червня 2007 року Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с. 26). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 20 листопада 2007 року Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 07 вересня 2010 року виконавчим комітетом Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з травня 2017 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. слід повернути позивачці з державного бюджету (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved