Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

\~\~\~\~ Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], яка змінила своє прізвище на [PERSON], [PERSON] про визначення частки у квартирі спільного заселення та про визнання права власності на 387/1000 часток квартири спільного заселення №53 по Французькому бульвару ,12/2 в м.Одесі. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником частини квартири спільного заселення, яка розміщена за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 19.02.1993 року, №8-61 та яке зареєстровано в ОМБТІ та РОН 10.05.1993 року , книга №12 пр.стр.105,р.№153. Відповідно до вказаного свідоцтва їй на праві приватної власності належить приміщення квартири №53 спільного заселення по бульвару Французькому ,12/2 в м. Одесі, загальною площею 36.67 кв.м., але в указаному свідоцтві не визначено розмір частки в праві власності, що не дає їй можливості перереєструвати своє право власності належним чином в Єдиному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно , яким вона володіє. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ До судового засідання, 15.12.2016 року, не зявився представник позивача, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не представила.\~\~\~ Згідно ст..197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.\~\~\~ Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у порядку ст.ст.224-225 ЦПК України\~при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником частини квартири спільного заселення, яка розміщена за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 19.02.1993 року,№8-61 та яке зареєстровано в ОМБТІ та РОН 10.05.1993 року ,книга №12 пр.стр.105,р.№153. Відповідно вказаного свідоцтва їй на праві приватної власності належить приміщення квартири №53 спільного заселення по бульвару Французькому ,12/2 в м. Одесі, загальною площею 36,67 кв.м.. На початку липня 2016 року у неї виникла необхідність зареєструвати своє право власності на частку в квартирі спільного заселення в Єдиному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Для цього вона звернулась до приватного нотаріуса , як реєстратора, та надала правовстановлюючий документ у вигляді Свідоцтва про право власності на житло, однак переєструвати своє право власності на спірне житло вона не змогла, так як в правовстановлюючому документі - Свідоцтві про право на житло не визначено розмір частки в праві власності, а визначена її частка лише в метражі. Відповідно до довідки КП «БТІ» Одеської міської ради іншому співвласнику [PERSON] ( на теперішній час [PERSON]) [PERSON] належить 613/1000 частин квартири №53 по бул.Французькому,12/2 в м.Одесі на підставі договору № 2000-053КФ купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською універсальною біржею «Вітязь» 24.11.2000 р. та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 26.01.2001 року книга № 385пр, стр.190,р.№153. 17.10.2016 року Приморський районний суд м.Одеси постановив ухвалу, якою доручив КП «БТІ»ОМР зробити розрахунок частки, яка належить [PERSON] в квартирі №53 по Французькому бульвару 12/2 в м.Одесі . На виконання ухвали суду Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради виготовило технічний паспорт від 20.10.2016 року та надало розрахунок частки [PERSON] в квартирі №53 будинку № 12/2 по Французькому бульвару в м.Одесі. Так відповідно до довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №478223.72 від 20.10.2016 року [PERSON] належить частина квартири №53 по Французькому бульвару, буд. №12/2 в м. Одесі -заг. пл.. 94,9 кв.м., житл пл.71,8 кв.м., та у фактичному користуванні [PERSON], відповідно до технічного паспорту на квартиру від 20.10.2016 року знаходиться: 4-житлова, 5-житлова, 387/1000 кухні-6, 387/1000 ванни-7, 387/1000 туалету-8, 387/1000 коридору-9, 387/1000 коридору-11, 12-вбуд. шафа, 14-вбуд.шафа, 15-вбуд.шафа, що складає 387/1000 квартири № 53. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право власності не визнається іншою особою. Згідно ст..355 ЦК України, майно, що є у власності двох і більше осіб(співвласників) належить їм на праві спільної власності. Згідно ст..356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст..357 ЦК України передбачено визначення часток у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, передбачено право на ефективне мирне володіння майном.

Outcome: approved