Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, народила доньку [PERSON] , [INFO] , яку відповідач визнав своєю донькою. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатній мірі не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував заяву в якій висловив позицію про визнання позовних вимог. Просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачкою доказів, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.11.2006 серії [NUMBER] , актовий запис № 159 (а.с. 05). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує положення частини 1 статті 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, те, що він є працездатною особою, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 141 та частини 1 статті 142 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 384,20 грн., оскільки він визнав позов до початку розгляду справи по суті. На підставі статей 181, 182, 192 СК України та

Outcome: approved