Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Калінінської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя склала заповіт на її ім»я на все належне їй майно. Після її смерті відкрилась спадщина на належні [PERSON] земельні ділянки площею 5,56га. ріллі, 1/455 частку земельної ділянки за [NUMBER] відповідно до списку співвласників земельної ділянки (виноградники) та 1/455 частку земельної ділянки за [NUMBER] відповідно до списку співвласників земельної ділянки (меліоративне будівництво), що підтверджується відповідними державними актами, виданими Великоолександрівською РДА. Однак, оформити свої спадкові права вона не має змоги через відсутність у неї оригіналів державних актів, які були втрачені ще за життя заповідачем. В судове засідання позивачка не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи без нього. Дослідивши подані матеріали суд приймає до уваги слідуюче. Копія свідоцтва [NUMBER] від 07.08.14р. підтверджує, що [INFO] року померла [PERSON]. Копія заповіту від 17.07.10р. вказує на те, що [PERSON] усе належне їй майно, де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що належить їй по закону на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Копії Державних актів на право власності на земельну ділянку та відповіді відділу Держземагенства у Великоолександрівському районі підтверджують, що померла мала у власності 5,56 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/455 частку земельної ділянки під виноградники та 1/455 частку земельної ділянки земельної ділянки меліоративного будівництва. Постанова завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії свідчить, що [PERSON] зверталась з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON], але їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правоустановчого документу на спадкове майно. Копії Державних актів, що знаходяться в матеріалах справи, завірені відділом Держземагенства у Великоолександрівському районі, відповіді на звернення [PERSON] підтверджують, що на ім»я померлої дійсно видавались документи, які підтверджують її право власності на земельні ділянки. На частки, що знаходяться під виноградниками та меліоративним будівництвом Державний акт видавався у двох примірниках з яких перший передавався власнику земельної ділянки, а другий зберігається у відділі земельних ресурсів, що зазначено в копіях документів. З поданих документів вбачається, що Державні акти на вказані земельні ділянки видавалися на ім»я однієї особи, а інші співвласники земельної площі вписані в державному акті в списку співвласників з зазначенням їх частки у спільній власності. Серед співвлаників значиться і спадкодавиця з частками 1/455. Тобто, померлій на її частки державний акт не видавався, бо частка не виділена у відповідну площу-гектари, які повинні зазначатися у державному акті та відсутній її кадастровий номер. Площа, зазначена в Державному акті, належить 455 співвласникам на праві спільної власності. Стосовно земельної ділянки 5,56га., то в попередньому судовому засіданні представник відповідача пояснив, що померла залишила заповіт на [PERSON] на цю земельну ділянку і довіреність за якою той отримував орендну плату з цієї земельної ділянки. Для огляду суду було надано оригінал державного акту [NUMBER], виданий на ім»я [PERSON] 11.12.07р. про право власності на 5,56га., копія якого знаходиться в матеріалах справи. Тобто, оригінал правоустановчого документу на дану земельну ділянку існує, його не втрачено, як вказала в позові [PERSON] В даному випадку позивачкою обрано невідповідний спосіб захисту порушеного права. З копій матеріалів спадкової справи Снігурівської державної нотаріальної контори вбачається, що з заявою про прийняття спадщинизвернулась лише [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу 16.08.14р. Свідоцтва про право на спадщину не видавались нікому; заповіт на ім»я позивачки є чинним. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Таким чином позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial