Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 06.09.2013р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1222. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.24/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.29/. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2013р. /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину син [PERSON], 10.02.2014р.н./а.с.5/. На теперішній час сторони проживають окремо і не підтримують ніяких стосунків. Позивачка разом з дитиною проживає у її батьків в м. Черкаси /а.с.15/, а відповідач проживає в [INFO] /а.с.17/. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, бо на теперішній час вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і кожен із сторін веде окреме життя. На момент розгляду справи судом позивачка не перебуває у стані вагітності, а тому перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України відсутні. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. Спору з приводу місця проживання дитини та порядку участі батьків у вихованні та його матеріальному забезпеченні між сторонами також немає. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачкою. Оскільки в добровільному порядку відповідач розірвати шлюб не бажає позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами склалися шлюбні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК). Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням позивачки, це не відповідатиме її інтересам і не матиме результату, оскільки сторони проживають окремо, між собою не спілкуються. Крім того, з моменту звернення позивачки до суду минуло понад два місяці, а сторони так і не примирилися. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 551,20грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved