Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень. Оскільки на даний час розмір аліментів в сумі 300 грн. не може забезпечити належний рівень на утримання дитини, позивач змушена звернутись до суду про зміну способу стягнення аліментів з твердої суми на стягнення аліментів в частці від доходу. Вказує на те, що відповідач працює, отримує пенсію, як інвалід II групи. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] володіє: земельною ділянкою 0,0918 га на правах приватної власності; приватною квартирою площею 64,8 кв.м.; нежитловою будівлею, площею 8140,45 кв. м., виникнення права власності на основі договору купівлі-продажу, 2272, 15.07.2008 року за 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень), що підтверджується копією Договору купівля-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2008 р. Також володіє та користується транспортним засобом. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву яким вважає її такою, що не обґрунтована належними та допустимими доказами і відповідно не може бути задоволені, оскільки вказані в позові посилання на те, що відповідач працює і має у власності майно не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що викладена в позові інформація спростовується: Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02.03.2018 року №115959445 - відповідно до якої відповідач не є власником вказаного в позовній заяві майна; довідкою №89 від 02.03.2018 року, яка видана квартальним комітетом №24 підтверджено, що громадянка [PERSON] є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Кропивницький, вулиця Теліги Олени, будинок 55а, а відповідач лише там прописаний; довідкою від 02.03.2018 року, яка підтверджує, що відповідач там не працює та доходів йому не виплачували, довідкою від 02.03.2018 року, яка видана ТОВ «КВФ «Комсенс» підтверджено, що відповідач [PERSON] відповідно до заяви від 14.02.2016 виявив бажання звільнитися у зв'язку із неможливістю працювати за станом здоров'я; листом Територіального сервісного центру 3541 МВС в Кіровоградській області Регіонального сервісного центру МВС України від 02.03.2018 року №31/11/3541 671 згідно якого за відповідачем [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. Крім того, [PERSON] є інвалідом 2 групи та ветераном війни, що підтверджується посвідченням серії Б №561935 від 13 жовтня 2004 року. Як інваліду 2 групи, йому постійно потрібно лікуватися і час від часу по кілька разів на рік проходити профілактичне лікування. За останні два роки (2016 - 2017 роки) його здоров'я не є стабільним і потребує постійного лікування. Також вказує, що позивач має стабільний постійний дохід та своєчасно отримує аліменти. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка про склад сім'ї від 21.12.2017 р. № 2940 видана КП «Новенське»(а.с.19). Згідно рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.03.2005 року з [PERSON] стягнуто на утримання доньки аліменти в розмірі 300.00 грн., щомісячно, починаючи з 17 січня 2005 року і до її повноліття, тобто до 18 серпня 2021 року(а.с.22). Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що з моменту ухвалення рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда від 22.03.2005 року про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., змінилась економічна ситуація в країні та потреби дитини, а розмір аліментів залишився на тому ж самому рівні. ЇЇ розмір доходів за 2017 рік, як працівника бюджетної сфери, складає 87 796.84 грн. із них сплачений податок 15 803.44 грн., військовий збір 1 316.96грн. ( а.с. 18), аліменти на утримання доньки за 2017 рік складають 3 600.00 грн., (а.с.16) тому аліментів які сплачує відповідач не вистачає на утримання доньки [PERSON]. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №107995611 від 18.12.2017 року [PERSON] є власником земельної ділянки 0,0918 га на правах приватної власності за адресою: м. Кропивницький, пров. Волонтерський, 9 та що підтверджується копію рішення № 106 від 23.02.2016 року другої сесії Кіровоградської міської ради «Про передачу у власність земельних ділянок учасникам бойових дій». Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршенняздоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14, яка згідно зіст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В свою чергу позивачка просить змінити розмір аліментів з твердої грошової суми 300 грн. на 1/4 частку доходу відповідача. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, становить: з 1 січня 2018 року - 1 860 гривень, з 1 липня - 1 944 гривні, з 1 грудня - 2 027 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що дитина знаходиться на вихованні та утриманні матері, аліменти, які стягуються за рішенням суду 2005 року є недостатні для утримання доньки, пройшло більше п'яти років, враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 СК України, а відтак є необхідність збільшення розміру аліментів відповідно до норм чинного законодавства. Виконавчий лист за рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.03.2005 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відкликати. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved