Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав в [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0.28 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована у [ADDRESS] . Відповідно до заповіту померлого [PERSON] спадкоємцем всього майна є позивачка [PERSON] , яка у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини та 17.06.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - 1/3 частину домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0.28 га позивачу було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи про первинну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за померлим [PERSON] відсутні, оскільки за життя померлий не зареєстрував належним чином свої спадкові права на цю земельну ділянку. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, виданого 29.04.1998 року Макарівською селищною радою Київської області, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку, загальною площею 0.28 га, яка призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та розташована у [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло домоволодіння в [ADDRESS] , а також земельна ділянка загальною площею 0.28 га, розташована за тією ж адресою. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16.02.2009 року у справі №2-82/09 встановлено, що до числа спадкоємців за законом увійшли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачка стверджує, що не зважаючи на те, що померлий [INFO] [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спірної земельної ділянкипісля смерті [INFO] своєї дружини [PERSON] , однак вказану спадщину він прийняв, а тому право на спадкування вказаної частини земельної ділянки переходить вже до спадкоємиці за заповітом [PERSON] - [PERSON] . Позивачка просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0.28 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована на території [ADDRESS] , та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, виданого 29.04.1998 року Макарівською селищною радою Київської області та зареєстровано за №312. Позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про право на спадшину за заповітом від 17.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Омельчук К.А., [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 1/3 частки у праві власності на житловий будинок за [ADDRESS] (а.с.8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.28 га, що розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення - будівництво, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.10). Згідно відповіді на заяву щодо роз?яснення порядку оформлення спадщини №1315/02-31 від 09.09.2016 року, виданого Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки власником земельної ділянки площею 0.28 га, що розташована в [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, документ, що посвідчує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно відсутній (а.с.14). З матеріалів спадкової справи №56 за 2016 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцем до майна померлого є [PERSON] . В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 13.11.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.62-71). З матеріалів спадкової справи №176 за 2006 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями після смерті померлої [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.72-78). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України). Крім того, згідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померлий [PERSON] мав право на частину земельної ділянки як спадкоємець [PERSON] , проте не оформив правовстановлюючі документи на це майно.

Outcome: approved