Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 22726,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних відносинах. У них народилися сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2013 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 700 грн. щомісяця на кожну дитину. У зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів утворилась пеня з липня 2013 року до 01.08.2017 року у розмірі 22726,20 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27.09.2013 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 700 грн. щомісяця на утримання кожної дитини починаючи з 12.07.2013 року та до досягнення ними повноліття. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження №В-14/13 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення. Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області 20.03.2018 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 12.07.2013 року по 26.03.2018 року складає 68420 грн. У відповідності до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15. Як роз'яснено в п. 22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При розгляді справи суд виходить з презумпції вини відповідача, який прострочив виконання зобов'язання, оскільки протилежне ним суду не доведено. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, але допустив прострочення сплати аліментів, а тому суд вважає, що позивачка має право на стягнення з відповідача пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При визначенні розміру пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного розрахунку, що наданий позивачкою: аліменти у розмірі 1400 грн. з 12.07.2013 року по грудень 2018 року склали 1634 днів х 1 % пені склав 22876 грн., що є більше ніж просить позивачка, а тому суд не виходить за межі позовних вимог і вважає можливим стягнути пеню у розмірі 22726,20 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява обґрунтована і законна, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved