Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. В обгрунтування своїх вимог вказала, що 18 жовтня 2011 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла її мати [PERSON] про що в Книзі реєстрації смертей 19 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 1671. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входять дві земельні ділянки площею 5,13 га, а саме: земельна ділянка № 1 площею 4,99 га (рілля), кадастровий номер 4821755000:01:000:0491, та земельна ділянка № 2 площею 0,14 га (пасовище) кадастровий номер 4821755000:01:000:0492, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих в межах території [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, які належали спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745976, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 12.10.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010501001790. За життя її мати заповіту не склала, тому право на спадкування за законом у першу чергу набули вона [PERSON] (до заміжжя - [PERSON]) [PERSON] та син померлої [PERSON], які 14.08.2012 року звернулися до Другої криворізької державної нотаріальної контори, де отримали свідоцтва про право на спадщину за № 1-1560 та № 1-1562. В звязку з тим, що її брат [PERSON] 03 березня 2013 року помер, згідно ст. 1262 ЦК України набула право на спадкування ? частки земельної ділянки, яка належала померлому [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори з питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані документи, нотаріус постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з ненаданням інформації щодо реєстрації земельної ділянки за [PERSON] Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивачка звернулася з відповідним позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просить задовольнити вимоги, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув права власності на частки в успадкованих земельних ділянках, отримав правовстановлюючий документ на них Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14серпня 2012 року, зареєстроване за № 1-1562, яке відповідно до п.37 порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване і воно не припинилося у зв`язку з його смертю. Представник відповідача [PERSON] селищної рада Миколаївської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2011 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла мати позивачки - [PERSON] про що в Книзі реєстрації смертей 19 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 1671, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 427731 /а.с.-11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входять дві земельні ділянки площею 5,13 га, а саме: земельна ділянка № 1 площею 4,99 га (рілля), кадастровий номер 4821755000:01:000:0491, та земельна ділянка № 2 площею 0,14 га (пасовище) кадастровий номер 4821755000:01:000:0492, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих в межах території [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, які належали спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745976, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 12.10.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010501001790. /а.с.-20/. За життя [PERSON] заповіт не склала відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набули [PERSON] (до заміжжя - [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-УР 628560 від 18 січня 1960 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ФП № 350492 та син померлої [PERSON], які 14.08.2012 року звернулися до Другої криворізької державної нотаріальної контори, де отримали свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1560 та № 1-1562. /а.с. -16-17/. На виконання вимоги ст.126 Земельного кодексу України, чинній на день видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом в Державному акті нотаріусом зроблено відмітку про перехід права власності, але зважаючи на те, що право власності на земельну ділянку набувалося двома спадкоємцями, відділом Держкомзему було відмовлено в проставлені відмітки та рекомендовано звернутися до землевпорядної організації та замовити технічну документацію з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Також встановлено, що з метою отримання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки позивачка [PERSON] та її брат [PERSON] звернулися до землевпорядної організації приватного підприємства «Коренковська» та замовили технічну документацію, однак отримати державні акти на право власності на успадковані земельні ділянки спадкоємці не змогли, в звязку зі змінами в законодавстві, а саме набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року порядок посвідчення прав власності на нерухоме майно, у тому числі і на земельні ділянки, було змінено. 03 березня 2013 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області помер брат позивачки [PERSON] смерть якого було зареєстровано 04 березня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 375. /а.с.-7/. Оскільки брат позивачки помер, згідно ст. 1262 ЦК України, [PERSON] набула право на спадкування ? частки земельної ділянки, яка належала померлому - [PERSON] В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом 11.02.2015 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з ненаданням інформації щодо реєстрації земельної ділянки за [PERSON] /а.с. - 10/. Таким чином, в позасудовому порядку позивачка з незалежних від неї причин позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачка прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved