Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 05 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області від 24.10.2008 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] видане Шахтарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції від 23.11.2004 року. Шлюбні відносини між сторонами не склалися. Між собою вирішили пожити окремо. Після того як почали жити окремо діти проживають з матір'ю, перебувають на її утриманні. Батько дітей деякий час спілкувався з позивачкою та з дітьми. Наразі спілкування між сторонами припинено. Відповідач також не підтримує відносин зі своїми синами, не піклується, не переймається їх потребами та проблемами, матеріальну допомогу не здійснює. [PERSON] намагалася зустрітися з відповідачем та домовитися про надання нотаріально засвідченого документу на виїзд дітей за кордон, однак відповідач на контакт не йде. Необхідність оформлення документу на виїзд дітей за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області та в АР Крим та діти позбавлені можливості виїхати з позивачем для підтримання сімейних відносин з родиною. Також [PERSON] має можливість оздоровити дітей на курортах, які знаходяться за кордоном, однак не може реалізувати це право. Батько дітей не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам спільних дітей. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: approved