Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,0655 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , яке за відсутності заповіту успадковано за законом дружиною [PERSON] - 2/3 частки та позивачкою [PERSON] - 1/3 частки. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 2/3 частки житлового будинку та 2/3 частки земельної ділянки, які спадкодавець заповідала за заповітом від 24.05.2007 року на користь відповідачки, на підставі чого з урахуванням обов`язкової долі позивачки в розмірі 1/4 частки, відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 6/12 часток, а позивачка 1/6 частки домоволодіння по [ADDRESS] , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частки земельної ділянки для обслуговування спадкового житлового будинку позивачці відмовлено через відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на її ім`я, а лише державний акт про право приватної власності на землю на ім`я батька позивачки [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частки земельної ділянки площею 0,0655 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 1210100000:06:044:0004, розташованої на території [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . \~ \~ \~ \~В наданій заяві позивачка просила розглянути справу без її участі, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в наданій до суду письмовій заяві також просила розглядати справу без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Аналогічну заяву про розгляд справи без участі їх представника було подано третьою особою - П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в м.Дніпропетровську в судове засідання не з?явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань по справі не заявляв. За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи по суті за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Відповідно до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~28.12.1999\~року,\~виданого державним\~нотаріусом П`ятої\~дніпропетровської державної\~нотаріальної контори\~Неклесою О.М.,\~належне [PERSON] \~домоволодіння по\~ [ADDRESS] на земельній ділянці площею 655 кв.м та земельну ділянку площею 0,0655 га в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1210100000:06:044:0004, успадкували дружина [PERSON] - 2/3 частини та дочка [PERSON] - 1/3 частину. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір?ю позивачки. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 12.02.2014 року, за даними якого [PERSON] [INFO] одружилася з [PERSON] та взяла його прізвище. Відповідно до свідоцтв про укладення шлюбу від 01.10.1985 року з [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу від 28.05.1994 року, в зв`язку з укладеними шлюбами, прізвище останньої було змінено на [PERSON] , а потім на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . З витребуваних судом матеріалів спадкової справи встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №4-456, відповідно до якого все належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, всі майнові права та обов`язки та все те, що буде належати заповідачу на день смерті заповідає [PERSON] . Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України\~встановлено,\~що до\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~ \~смерті.\~ Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 3 ст.1235 ЦК України передбачено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Зважаючи на вказані норми закону, позивачка, будучи дочкою [PERSON] та будучи\~інвалідом з дитинства ІІ групи за загальним захворюванням та пенсіонером відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим УПФ України в Кіровському районі 21.10.2004 року, є особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після матері [PERSON] , не зважаючи на те, що у заповіті спадкоємцем не визначена. Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що 11.03.2014 року та 11.04.2014 року державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з 2/3 частини домоволодіння по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 655 кв.м., відповідно до яких [PERSON] успадкувала за заповітом після [PERSON] 6/12 частини, а [PERSON] на підставі ст.1241 ЦК України - 1/6 частину вказаного домоволодіння. Разом з тим,\~у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0655 га по [ADDRESS] , успадковану [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1999 року після [PERSON] , позивачу постановою нотаріуса від 14.01.2020 року відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] . Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст.1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивачки підстав для захисту своїх спадкових прав в судовому порядку. Статтею 126 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.ч.2,3 ст.3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння і земельну ділянку по [ADDRESS] , зареєструвала останнє відповідно до ст.227 ЦК УРСР в Дніпропетровському БТІ, про що свідчать відомості, надані КП «Дніпропетровське МБТІ» на запит П?ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте окремий правовстановлюючий документ на право власності на землю їй видано не було. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи зазначені норми законодавства, [PERSON] набула права власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0655 га по [ADDRESS] та ця земельна ділянка входить до складу спадкової маси. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка, як спадкоємець першої черги на підставі закріпленого ст.1241 ЦК України права на обов?язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] набула право на спадкування 1/6 частини земельної ділянки площею 0,0655 га по [ADDRESS] (на теперішній час м.Дніпро). З огляду на це, розглядаючи у відповідності до ст.13 ЦПК України справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення останніх в повному обсязі. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд враховує підстави предявленого позову, який було заявлено в звязку з неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав через відсутність в неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а не винні дії чи бездіяльність відповідача. Також суд враховує визнання позову відповідачем та той факт, що позивачка в своєму позові та під час розгляду справи не заявляла вимог про стягнення понесених нею судових витрат з відповідача. В зв?язку з цим, суд вважає за необхідне понесені позивачкою по справі судові витрати покласти на останню. На підставі викладеного та

Outcome: approved