Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 16 листопада 1996 року, виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 16. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 16.11.1996 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинилися, з причини, що не зійшлися характерами. А тому, вважає що шлюб із відповідачем розпався і існує тільки на аркуші паперу. Біля одного року вони проживають окремо. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 27.07.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи із викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16 листопада 1996 року, виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 16. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., який вона покладає на себе. А тому, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Outcome: approved