Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2013 року між нею та відповідачкою було укладено попередній договір № 1, з умовами якого вони домовилися в подальшому укласти основний договір купівлі-продажу житлового будинку № 16 по вул. Новоодеській в смт. Дніпряни м. Нова Каховка, який належить відповідачу на праві власності за ціною 18 000 доларів США. При цьому остаточний розрахунок за основним договором купівлі-продажу вона зобовязана провести в день підписання та нотаріального посвідчення основного договору купівлі продажу. У п.6 попереднього договору сторонами визначено, що основний договір купівлі-продажу буде укладений та нотаріально посвідчений в майбутньому не пізніше 02 серпня 2015 року. Нею в рахунок майбутніх платежів за основним договором купівлі-продажу під час підписання попереднього договору №1 було передано відповідачці грошові кошти в сумі 6 000 доларів США. В подальшому нею в період з грудня 2013 року до вересня 2014 року в рахунок майбутніх платежів за основним договором купівлі продажу передано ще 1700 доларів США : за договором від 07.12.2013 року за № 2 300 доларів США; за договором від 25.01.2014 року за № 3 100 доларів США; за договором від 10.05.2014 року за № 4 500 доларів США, за договором від 06.2014 року за № 5 300 доларів США, за договором від 10.07.2014 року за № 6 300 доларів США; за договором від 02.09.2014 року за №7 200 доларів США. Всього відповідачці нею було сплачено 7700 доларів США. Договір купівлі-продажу житлового будинку не було укладено, тому вважає, що сплачена нею сума грошових коштів є авансом та підлягає стягненню з відповідачки в сумі 175 212, 99 грн., оскільки згідно довідки ПАТ «Державний Ощадний банк України» за № 507 станом на 10 листопада 2015 року встановлено офіційний курс гривні відносно долара США, який складає 2 275,49 грн. за 100 доларів США. Наприкінці 2013 року відповідачка передала їй в користування житловий будинок. З дозволу відповідача нею були зроблені деякі поліпшення в будинку : встановлені нові металеві вхідні двері з утепленням, пробурено свердловину на прибудинковій території для автоматичного постачання в будинок питної води. Вартість дверей разом з роботою по їх встановленню складає 3 000 грн., вартість робіт з буріння свердловини становить 5500 грн. Після повернення відповідачу будинку вві зроблені нею поліпшення залишилися у власності відповідача і не можуть бути відокремлені від будинку без пошкодження. Оскільки вона не має наміру купувати будинок і користуватися свердловиною, а відповідач в добровільному порядку не повертає вартість безпідставно придбаного майна, вважає, що вони підлягають стягненню з відповідачки. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачені нею за попередніми договорами суми авансу в розмірі 175 212, 99 грн., витрати в сумі 8 500 грн., судовий збір. Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом про відшкодування матеріальних збитків, вказавши, що 02 серпня 2013 року між нею та [PERSON] укладено попередній договір (договір завдатку) за умовами якого, позивач та відповідач зобовязалися в строк та на умовах, визначених цим договором укласти в майбутньому договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою : Новокаховський район смт. Дніпряни вул. Новоодеська,16, який належить їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Відповідачка запропонувала придбати даний житловий будинок на умовах вселення, подальшого проживання та сплатою вартості будинку з розстрочкою платежів до 02.08.2015 року. В грудні 2012 року відповідачка із своєю сімєю вселилася до житлового будинку, який мала намір придбати та проживала до листопада 2015 року, користуючись житловим будинком. На виконання в наступному основного договору купівлі-продажу житлового будинку, відповідачем було сплачено грошові кошти в сумі 7700 доларів США, що підтверджується договорами завдатку. Попереднім договором передбачено загальну суму за яку відповідачка зобовязалася придбати житловий будинок 18 000 доларів США. До 02 серпня 2015 року відповідачка зобовязалася сплатити повну вартість відчужуваного нерухомого майна. На неодноразові її телефонні претензії сплатити повну вартість житлового будинку, відповідачка спочатку обіцяла виконати зобовязання, а потім відмовилася придбати житловий будинок. 20.11.2015 року відповідачці було направлено вимогу про спонукання до виконання умов попереднього договору та явку до нотаріальної контори. В призначений строк відповідачка до нотаріальної контори не зявилася. Внаслідок порушення взятих на себе зобовязань за попереднім договором відповідачка заподіяла їй збитки, позивачка не отримала дохід від продажу житлового будинку, який могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) в сумі 4 000 доларів США. Крім того, відповідачка проживала в належному їй будинку, користувалася всім належним їй на праві власності майном (житловим будинком, господарськими та побутовими спорудами, земельною ділянкою) на протязі 35 місяців. В результаті користування садибою, земельна ділянка прийшла в непридатний для використання стан : земельна ділянка захаращена сміттям та залишками рослин, без її згоди відповідачкою пробурена та змонтована свердловина, яка на сьогодні перебуває в неробочому стані, в гаражі провалилася стеля, в сараї протікає дах, в літній кухні відсутня керамічна плитка та потріскалися стіни, на веранді та в одній із кімнат частково зірвано підлогу, вікна обдерті та не пофарбовані. Вартість відновлювального ремонту становить 98 878 грн. Середня вартість оренди житлового будинку на грудень 2012 року із розрахунку за рік становить 15 015 грн., відповідачка користувалася житловим будинком з грудня 2012 року по листопад 2015 року 35 місяців, тому плата за користування будинком за весь період проживання в ньому відповідачки складає 43 793,75 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь збитки в сумі 234 679,75 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка, її представник підтримали заявлені вимоги, зустрічного позову не визнали, пояснивши, що відповідачка її родичка, хресна мати. В неї є житловий будинок, який вона вирішила продати, а вони з чоловіком хотіли купити. Житловий будинок потребував ремонту, але в двох кімнатах можна було проживати, відповідачка погодилася на продаж будинку в розстрочку, тому вони відразу передали їй 6 000 доларів США, потім частинами сплатили ще 1700 доларів США, остаточний платіж планувалося внести в серпні 2015 року і після цього укласти договір купівлі-продажу нотаріально. Проте курс долару США почав підвищуватися, в лютому 2015 року вона запропонувала відповідачці переглянути вартість будинку, але остання відмовилася зменшувати ціну будинку. Тому вони з чоловіком вирішили, що не будуть купувати будинок, про що повідомили відповідачку. Вона проживала з дитиною в двох кімнатах, в одній кімнаті проживав невідомий їй чоловік на прохання [PERSON], літньою кухнею вона не користувалася, бо вона була в непридатному стані, сарай був захаращений пляшками, городом вона теж не користувалася, лише наймала людей, щоб прибрати траву. В будинку вона зі згоди відповідачки встановила нові вхідні двері, бо старі не зачинялися, на земельній ділянці вони пробурили свердловину, бо в дворі не було води, ходили за водою до сусіда. Крім того, під час заселення до будинку вони з відповідачкою не домовлялися про оплату за проживання в будинку, за весь час проживання вони сплачували комунальні послуги, в тому числі і за чоловіка, який проживав в іншій кімнаті будинку. Під час проживання в будинку ніхто з покупців не приходив до будинку, відповідачка не брала в неї ключів, щоб показати будинок. Після того, як вона повідомила, що не буде купувати будинок, відповідачка сказала, що гроші повертати не буде, вона пропонувала їй продати будинок і повернути їй гроші, але та відповідала, що будинок швидко не продасться, тому вважає, що [PERSON] безпідставно зазначає про упущену вигоду. Відповідачка та її представник позову не визнали, зустрічний позов підтримали, пояснивши суду, що між нею та [PERSON] було укладено договори завдатку, який не повертається в разі невиконання умов попереднього договору позивачкою. [PERSON] не пояснила причину відмови від придбання житлового будинку, користувалася ним з грудня 2012 року, не платила за проживання, без її згоди влаштувала свердловину, залишила будинок захаращений сміттям та в неналежному вигляді, вона втратила покупця, якому могла продати будинок дорожче, ніж [PERSON], бо вона є її родичкою, тому знизила їй ціну на будинок. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено. З договору завдатку від 10 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] слідує, що покупець та продавець зобовязуються в майбутньому укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою : смт. Дніпряни вул. Новоодеська, 16 за ціну 18 000 доларів США, які покупець зобовязується передати продавцю в момент оформлення договору купівлі-продажу з виключенням суми завдатку, яка зараховується в ціну нерухомого майна. За вказаним договором покупець передає 300 доларів США для підтвердження укладення договору та його виконання. В п.6 зазначеного Договору, вказано, що в разі невиконання зобовязань укладення договору купівлі-продажу житлового будинку в строк не пізніше 02 серпня 2015 року з вини продавця, останній зобовязується повернути завдаток покупцю відповідно до ст. 571 ЦК України. В разі невиконання зазначеного зобовязання з вини покупця завдаток відповідно до ст. 571 ЦК України останньому не повертається. Аналогічні договори завдатку були укладені сторонами в червні 2014 року, 25 січня 2014 року, 07 грудня 2013 року, 02 серпня 2013 року, 02.09.2014 року, 10.05.2014 року, за якими позивачкою [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти в сумі відповідно 300 доларів США, 100 доларів США, 300 доларів США, 6 000 доларів США, 200 доларів США, 500 доларів США, всього в сумі 7 700 доларів США. З довідки ТВБВ № 10021/0127 філії ХОУ АТ «Ощадбанк» слідує, що станом на 10 листопада 2015 року офіційний курс гривні до іноземної валюти становить 2275,4934 грн. за 100 дол. США. З договору від 30 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ПП [PERSON] слідує, що вартість буріння свердловини та облаштування обсадною трубою складає 5 500 грн. З договору від 14 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ПП [PERSON] слідує, що вартість виготовлення дверей вхідних з утепленням та їх встановлення складає 3 000 грн. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2011 року слідує, що [PERSON] є власником житлового будинку № 16 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою : смт. Дніпряни м. Нова Каховка Херсонської області вул. Новоодеська. Зазначене право власності зареєстроване 05.12.2011 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради. З плану земельної ділянки вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями [PERSON] знаходяться на земельній ділянці площею 1211 кв.м., під городом 492 кв.м. 20.11.2015 року [PERSON] направлено листа [PERSON], в якому запропоновано 04.12.2015 року зявитися до приватного нотаріусу Новокаховського нотаріального округу для укладення договору купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою : смт. Дніпряни вул. Новоодеська, 16, який був отриманий [PERSON] 23.11.2015 року за адресою : [ADDRESS]. З акту обстеження житлового будинку за адресою : Херсонська область м. Нова Каховка смт. Дніпряни вул. Новоодеська,16 від 05.01.2016 року слідує, що він складений комісією Дніпрянської селищної ради за заявою [PERSON] При обстеженні було виявлено, що на земельній ділянці площею 0,1100 га розташовано житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в занедбаному санітарному стані. Земельна ділянка захаращена купами сміття та залишками рослин, які до цього часу не прибрані. Також на земельній ділянці розташована свердловина, яка перебуває в неробочому стані, бо відсутня труба та двигун. В гаражі провалилася стеля, в сараї протікає стеля, в літній кухні відвалилася керамічна плитка та потріскалися стіни. В будинку встановлено металеві двері, але не зроблено відкоси, видно каміння. На веранді та в одній із кімнат частково зірвано підлогу, вікна обдерті та не пофарбовані. На стінах в кімнатах пліснява. Комісія прийшла до висновку, що житловий будинок та господарські споруди перебувають в неналежному санітарному стані та потребують ремонту. Зі звіту про незалежну оцінку обєкту - житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою : Херсонська область м. Нова Каховка смт. Дніпряни вул. Новоодеська,16 вбачається, що його вартість станом на 10.12.2012 року становить 144 018 грн., курс долара дорівнює 799,30 грн. за 100 доларів США. В цьому звіті також зазначено, що середня вартість оренди житла складає 17,5 грн. за 1 кв.м. З кошторису на будівельні роботи, складеного на замовлення [PERSON] слідує, що вартість відновлювальних робіт в житловому будинку та господарських спорудах становить 78 010 грн. Зокрема ремонт штукатурки внутрішніх стін по каменю та бетону цементно-вапняним розчином, площа до 5 кв.м. , товщина до 20 мм. виходячи з 30 % площі стін в будинку становить 2 997 грн.; розбирання дощатого покриття підлоги площею 38,7 кв.м. 518 грн., розбирання лаг та брусків площею 38,7 кв.м.- 108 грн., влаштування дощатих покрить площею 38,7 кв.м. 11 095 грн., високоякісне покриття підлоги площею 38,7 кв.м. - 1937 грн. Відповідачкою [PERSON] надані фотографії житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, на якій розташоване її домоволодіння, на яких видно, що на городі росте трава, у дворі знаходяться купи листя та будівельного сміття, в літній кухні відпала керамічна плитка, у житловому будинку заведено водопровід та відсутні дошки на підлозі, та інше. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона проживає по сусідству з будинком [PERSON], тому їй відомо, що до [PERSON] в будинку проживали квартиранти, город був виполотий, в будинку було чисто. Після того як в будинку почала проживати [PERSON] будинок прийшов в занедбаний стан, поли в будинку розбиті, стіни поцвіли, на городі росте трава. Водопостачання здійснювалося з допомогою свердловини, що розрахована на три господаря, також у дворі була колонка, яка взимку замерзла. Коли [PERSON] заселялася до будинку, умови проживання в ньому були нормальні. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він хотів придбати житловий будинок у [PERSON] для свого сина за 22 тис. доларів США, але [PERSON] повідомила, що будинок вона продала. На той час будинок перебував в належному стані. Зараз в будинку підлога зламана, заведена труба до будинку, стіни сірі, грибок пошкодив частину підлоги. На теперішній час він не купив би зазначений будинок у звязку з його станом. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона була присутня , коли [PERSON] заселялася до житлового будинку , що знаходиться в смт. Дніпряни вул. Новоодеська, 16. В будинку не було води, газу, кімнати знаходилися в жахливому стані, в одній із кімнат проживав чоловік, що зловживав спиртними напоями, в будинку стояв сморід. Біля гаража було сміття, город був занедбаний, в літній кухні були пакети та сміття, її неможливо було використовувати за призначанням. [PERSON] під час проживання в будинку не користувалася городом, літньою кухнею, носила воду відрами до будинку, користувалася лише частиною житлового будинку, двома кімнатами. Вона говорила [PERSON], що будинок, який вони вирішили придбати разом з чоловіком за 18 000 доларів США коштує дешевше, але їх влаштовувало, що їм запропонували придбати його в розстрочку на 3 роки. Їй відомо, що [PERSON] відмовилася купувати житловий будинок через зростання курсу долару США, станом на 02.08.2015 року ціна, за яку вони домовилися купити будинок була занадто високою. Їй відомо, що [PERSON] встановила металеві двері в будинку та пробурила свердловину за домовленістю із [PERSON], бо двері в будинку не зачинялися, води в будинку не було. [PERSON] наймала людей, які косили траву на городі. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] пропонувала йому зняти житловий будинок, належний її тітці, за рік до її вселення до будинку. Він разом з її чоловіком [PERSON] оглядали будинок. На той час город був запущений, стан будинку був не дуже хороший. В будинку проживав чоловік, який займався алкоголізмом, вхідних дверей не було, вікна не пофарбовані, в будинку було просто побілено, води в будинку не було. Будинок потребував ремонту. Гараж був захаращений, ванна кімната, що знаходилася у літній кухні була пошкоджена грибком, керамічна плитка відстала, біля гаражу було складене каміння. Після огляду будинку він відмовився його винаймати, його не влаштовував стан будинку, його цікавив гараж, але його використовувати було неможливо. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він був присутній під час буріння свердловини, йому відомо, що глибина свердловини 28 м., свердловина обладнана обсадною трубою, яка залишилася в свердловині, її вийняти неможливо. [PERSON] користувалася свердловиною, труби від неї прокладені до житлового будинку. Йому відомо, що [PERSON] виселилася з будинку в травні 2015 року, бо він допомагав їй виїздити з будинку. При ньому вона телефонувала [PERSON] та повідомляла про виселення, при ньому огляд житлового будинку господаркою не здійснювався. За змістом статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Частиною 1 статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Судом встановлено, що між сторонами укладено декілька договорів завдатку, які по своїй суті є попередніми договорами про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими прибудовами, що належить на праві приватної власності [PERSON] За вказаними договорами позивачкою [PERSON] передано грошові кошти в сумі 7700 доларів США. Вказані договори не посвідчувалися в нотаріальному порядку. Тому суд не погоджується з твердженнями відповідача та представника відповідача про те, що передані кошти є завдатком. Поняття завдатку визначено статтею 570 ЦК України, відповідно до якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З цього приводу Верховним судом України висловлено правову позицію 13.02.2013 року у справі № 6 176 цс12, про те, що внесення завдатку як способу виникнення зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку та частини земельної ділянки. В подальшому договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку з господарськими прибудовами не було укладено у звязку з підвищенням ціни на будинок через підвищення курсу долару США по відношенню до гривні і як стверджує позивачка, [PERSON] відмовилася переглядати умови попередньої домовленості в частині ціни житлового будинку в бік її зменшення. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна, на забезпечення виконання якого передавалися грошові кошти, не укладений, суд приходить до висновку про те, що сплачена позивачем відповідачу сума не є завдатком, а тому незалежно від вини першого у порушенні зобов'язань щодо укладання договору відчуження, підлягає поверненню на його користь відповідно до вимог ст.1212 ЦК України в сумі 7700 доларів США, що за курсом станом на 23.03.2016 року 2610,20 грн. за 100 доларів США складає 200 970 грн., проте виходячи з курсу долару зазначеною позивачкою в позові на час подачі позову - 2275,4934 грн. за 100 дол. США., визначення суми боргу в національній одиниці, та не маючи можливості вийти за межі позовних вимог, вважає підставним стягнути з відповідачки грошову суму сплачену їй позивачкою [PERSON] в сумі 175 212, 73 грн. Посилання відповідачки та її представника на положення договорів завдатку, відповідно до яких у випадку невиконання покупцем своїх зобов'язань згідно цих договорів, завдаток, що знаходиться у продавця залишається у неї в повному обсязі, суд не приймає до уваги, оскільки нотаріальну форму цього договору, що по суті є попередніми договорами, необхідну в даному випадку згідно із ч. 1 ст. 635 ЦК та ч.1 ст. 657 ЦК України не було дотримано, а тому відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України цей договір є нікчемним і згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст.1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу. Позивачкою в житловому будинку, який належить на праві власності відповідачці [PERSON] були встановлені за власні гроші вхідні металеві двері з утепленням, вартістю 3 000 грн., чого не заперечувала відповідачка. Виходячи з того, що безпідставно набуте майно неможливо повернути позивачці, тому його вартість підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] в сумі 3 000 грн. Також позивачкою виконані роботи по бурінню свердловини та облаштуванню її обсадною трубою, для забезпечення житлового будинку водопостачанням, якого не було під час придбання будинку, вартість виконаних робіт складає 5 500 грн. Вказані поліпшення були зроблені позивачкою за згодою із власницею будинку, як стверджує позивачка та свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні. Доказом підтвердження буріння свердловини та її існування на території домоволодіння [PERSON] є договір про виконання робіт приватним підприємцем, проте інших доказів, підтверджуючих законність існування свердловини та можливість її використання за призначенням (технічний паспорт, в якому зазначено глибину свердловини, технічний склад води, обсяг забору води, інші показники), як того вимагає діюче законодавство (Закон України «Про питну воду та питне водопостачання», Правила користування водозабірними спорудами, розробленими органами місцевого самоврядування) нею не надано, тому підстав для стягнення з відповідачки витрат, понесених позивачкою на буріння свердловини в сумі 5 500 грн. суд не вбачає. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ст. 810, 811,812,820 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка [PERSON] в своєму зустрічному позові вказує на те, що [PERSON] повинна сплатити їй орендну плату за весь час проживання в її будинку виходячи з розміру орендної плати станом на грудень 2012 року в розмірі 15 015 грн. за рік, в сумі 43 793,75 грн. Проте, суд вважає, що між сторонами не було укладено договору оренди житла, що відповідно до ст. 811 ЦК України повинен бути укладений в письмовій формі, в якому передбачається також і розмір орендної плати, який не може змінюватися в односторонньому порядку, тому підстав для стягнення з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] орендної плати за проживання в будинку в сумі 43 793,75 грн. у суду не має. Сама відповідачка не заперечувала, що вони не домовлялися з [PERSON] про плату за проживання в будинку до укладення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, остання сплачувала лише комунальні послуги, якими користувалася. Суд вважає, що немає підстав для стягнення з [PERSON] упущеної вигоди в сумі 4 000 доларів США, що еквівалентно 92 008 грн., у звязку з тим, що сусід [PERSON] пропонував їй купити житловий будинок за 22 000 доларів США, але вона йому відмовила, бо пообіцяла продати його своїй племінниці [PERSON], знизивши ціну у звязку з наявністю родинних стосунків, тому що відповідачка з власної волі погодилася на умови запропоновані [PERSON] придбання житлового будинку зі сплатою ціни за будинок частинами протягом трьох років і укладення договору купівлі-продажу житлового будинку в нотаріальному порядку лише 02.08.2015 року, її право [PERSON] не було порушене, бо сторони свідомо погодилися на укладення попереднього договору саме у формі простої письмової форми, що не породжує юридичних наслідків для покупця, окрім того з оцінки майна, наданої відповідачкою слідує, що вартість аналогічного житлового будинку, який є предметом спору, складає станом на грудень 2012 року близько 18 000 доларів США, що ставить під сумнів показання свідка [PERSON] та відповідачки стосовно продажу будинку [PERSON] за заниженою ціною. Відповідачка [PERSON] стверджує, що їй завдані збитки в розмірі 98 878 грн., тим, що за час проживання [PERSON] в її житловому будинку, садиба, земельна ділянка прийшла в непридатний для використання стан. Проте суд вважає, що надані відповідачкою докази : акт обстеження житлового будинку та господарських прибудов, розташованих за адресою : смт. Дніпряни вул.. Новоодеська, 16 від 05.01.2016 року, кошторис на будівельні роботи, фотографії без зазначення періоду часу, коли була проведена зйомка житлового будинку та присадибної ділянки, не підтверджують факту заподіяння збитків саме [PERSON], оскільки обстеження проводилося майже через півроку з часу, коли [PERSON] виселилася з житлового будинку відповідачки, під час виселення [PERSON] житловий будинок не оглядався та не приймався [PERSON] Свідки зі сторони позивачки зазначають, що на час вселення позивачки до житлового будинку, а також за рік до цього стан житлового будинку та господарських прибудов вже потребував капітального ремонту, город був запущений, господарські споруди були зайняті сторонніми речами, було складено побутове сміття). Між сторонами не укладалося договору найму житлового приміщення, а тому у [PERSON] не було обовязків по виконанню ремонтних робіт у будинку, господарських будівлях, засадження городу, тягар утримання майна лежить на власнику майна, відповідачкою не доведено, що саме винними діями [PERSON] її житловий будинок з господарськими будівлями та присадибною ділянкою приведено до непридатного стану. Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] до житлового будинку за час проживання в ньому [PERSON] не заходила, лише до літньої кухні, якою як слідує з матеріалів справи позивачка не користувалася, а свідок [PERSON] був присутній лише під час обстеження житлового будинку в січні 2016 року, окрім того їх показання заперечуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Суд критично відноситься до фотосвітлини житлового будинку за період життя її чоловіка, наданої [PERSON] на підтвердження стану житлового будинку на час заселення [PERSON], оскільки вказане фото зроблене як слідує з її пояснень в 2010 році, а [PERSON] заселилася до будинку в грудні 2012 року, до цього в будинку проживали інші люди. Натомість суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] збитки в сумі (198,46 грн. + 1411, 67 грн. = 1610, 13 грн.), виходячи з вартості робіт на відновлення підлоги в будинку (в сумі 1411,67 грн.= 53,54 грн.+ 11,16 грн. + 1146,77 грн. + 200,20 грн.), зазначеної в кошторисі, оскільки за час її проживання в будинку для проведення водопроводу було знято частину підлоги та зроблено отвір для вводу труби, внаслідок чого пошкоджено підлогу, на думку суду, та як слідує з матеріалів справи та фотографій наданих відповідачкою [PERSON] приблизно розміром 4 кв.м., та не відновлено її і не поштукатурено частину стіни, де проходить труба водопроводу до будинку, а також частину стіни навколо встановлених дверей до будинку приблизно площею 2 кв.м., (198,46 грн. з урахуванням площі стін, вказаних у технічному паспорті та вартості робіт, зазначених в кошторисі), чим спричинені збитки [PERSON], вказаного факту не заперечує [PERSON], зазначений факт знайшов відображення в акті обстеження та на фотографіях наданих [PERSON] до суду. Суд вважає безпідставним відновлення підлоги площею, зазначеною в кошторисі, що дорівнює площі двох кімнат, оскільки [PERSON] не доведено необхідність відновлення цієї площі через зняття декількох дощок для проведення водопроводу, та штукатурки 30 % всіх стін в будинку, оскільки нею не доведено вини [PERSON] в пошкодженні стін в будинку [PERSON] зазначеною площею. З цих підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, з підстав наведених вище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору у сумі 1782,13 грн. підлягають стягненню з відповідачки, а понесені відповідачкою витрати на сплату судового збору підлягають стягненню пропорційно сумі задоволених позовних вимог в сумі 551,20 грн. За таких обставин, на підставі ст. 22, 322, 635, 657, 220 ч.1, 215 ч.2, 216 ч.1, 570, 810, 811,812,820 ,1212, 1213 ЦК України, ст. 23 Кодексу України про надра,

Outcome: partial