overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що після смерті її матері [PERSON] [INFO] року відкрилась спадщина, на яку [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги має право, однак через пропуск з поважних причин строків подання заяви про прийняття спадщини вона не має можливості оформити свої спадкові права. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Мякотівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за відсутності представника Мякотівської сільської ради. Допитавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу, копії яких додані до матеріалів справи. Таким чином [PERSON] являється спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги за законом. На момент смерті спадкодавця разом зі [PERSON] проживав її чоловік [PERSON], котрий помер [INFO] року, що підтверджується довідкою Мякотівської сільської ради № 273 від 10 лютого 2016 року, доданою до матеріалів справи, та свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. Згідно вимог ст. 1272 Цивільного Кодексу України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка вказала стан свого здоров'я, однак будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів позивачкою та її представником суду надано не було. В зв'язку з тим, що суду не доведено наявність поважних підстав пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що відсутні підстави для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що 07 січня 2012 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, яка розташована в [ADDRESS]. Однак прийняти спадщину вчасно за померлим чоловіком вона не змогла, оскільки є людиною похилого віку. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить суд продовжити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, розгляд справи залишає на розсуд суду. Державний нотаріус Великоберезнянської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 07 січня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке йому належало. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно встановлено, що у [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності в 1/2 частки є квартира, яка розташована в [ADDRESS]. З копії паспорта позивачки [PERSON] встановлено , що 05 серпня 1978 року було зареєстровано шлюб з громадянином [PERSON]. Також в матеріалах справи є відмова державного нотаріуса про оформлення спадщини на нерухоме майно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених ст.. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що 13 грудня 2015 року померла її тітка [PERSON], яка все своє майно заповідала їй. Заповіт було складено 25 листопада 2015 року і посвідчено приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу 25.11.2015 р. за реєстраційним № 1279. Інших спадкоємців на вказане майно не має. Однак прийняти спадщину вчасно вона не змогла, оскільки про існування заповіту не знала, так як проживала окремо від спадкодавця, а знайшла його після спливу строку для прийняття спадщини, коли переглядала папери в будинку де проживала спадкодавець. Вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, поскільки про своє право на спадкування за заповітом незнала. А тому просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, розгляд справи залишає на розсуд суду. Державний нотаріус Великоберезнянської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення заяви залишає на розгляд суду. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 13 грудня 2015 року. Відповідно до заповіту, який був складений 25.11.1015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1279 вона заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON],[INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, яке їй належало. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених ст.. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки їй не було відомо про даний заповіт.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №591/4727/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки не вирішено її позовну вимогу про зміну прізвища, а також не вирішено питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Позивачка, відповідач про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 16 жовтня 2019 року Зарічним районним судом м.Суми ухвалено рішення по цивільній справі №591/4727/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов задоволено. Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, маже за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивачкою у позові заявлено позовну вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища на « [PERSON] ». Свої позовні вимоги позивачка підтримала у повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, після розірвання шлюбу відновити позивачці [PERSON] дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Також у рішенні суду не вирішено питання про судові витрати. При подачі позову позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №591/92/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки не вирішено її позовну вимогу про зміну прізвища. Позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 08 квітня 2020 року Зарічним районним судом м.Суми ухвалено рішення по цивільній справі №591/92/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов задоволено. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, маже за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Позивачкою у позові заявлено позовну вимогу про зміну свого прізвища на дошлюбне - « [PERSON] ». Свої позовні вимоги позивачка підтримала у повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, після розірвання шлюбу відновити позивачці [PERSON] дошлюбне прізвище - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за її позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Просила винести додаткове рішення про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат на оплату експертизи у сумі 6000 грн.. Позивачка у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні частково визнали заяву, зазначивши, що через дії позивачки вони не дійшли згоди і не вирішили справу добровільно, тому ці витрати слід розділити між ними, не заперечували проти стягнення на відшкодування цих витрат 3000 грн.. Суд, вислухавши позивачку, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення в частині стягнення судових витрат. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивачки на відшкодування судових витрат щодо сплати судового збору суму у розмірі 3654,00 грн. (т.2 а.с.189-197). Питання щодо відшкодування судових витрат за проведення експертизи судом не вирішено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Також судом встановлено, що згідно ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року було призначено по цій справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експерту Єрмошину Л.Б., витрати за її проведення покладені на позивачку [PERSON] (т.1 а.с.233). Як видно з наданої квитанції до прибуткового касового ордеру № 03-16 від 01 червня 2016 року [PERSON] сплачено за проведення експертизи судовому експерту Єрмошину Л.Б. 6000 грн. (т.2 а.с.128). За таких підстав з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, у розмірі 6000,00 грн. Таким чином, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по вищезазначеній цивільній справі в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення по справі додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати понесені нею при подачі позовної заяви, хоча в позові вона про це зазначала. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві підтримує свою заяву про винесення додаткового рішення, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 23 вересня 2016 року Зарічним районним судом м.Суми ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов [PERSON] задоволено. При подачі позову до суду позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн.. Однак при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати, хоча позивачка в своїй позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що постановив рішення маже постановити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, з урахуванням уточнених вимог, посилаючись на те, що має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву в якій позов повністю визнає, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки сторони до судового засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06.11.2014 року Виконкомом Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] батьками зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON], актовий запис № 4. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття доньки, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2016 року тобто з дня пред'явлення позову. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі є її батьком. В теперішній час вона навчається у Донецькому державному університеті управління на денному відділенні економічного факультету, не працює, тому потребує з боку батька матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, з урахуванням уточнених позовних вимог, у сумі 1000,00 гривень на місяць до закінчення навчання. У судове засідання позивачка не зявилась, надала на адресу суду заяву з уточненими позовними вимогами, просила стягнути з відповідача на свою користь 1000,00 грн. що місячно до закінчення навчання. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву в якій позов визнає, згоден виплачувати позивачці по 1000,00 грн. на місяць до закінчення навчання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО № 058272, виданого Володарським відділом РАГС від 26.03.1998 року, [PERSON], народилася 09.03.1998 року, батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис №21. Відповідно до довідки № 06/218 від 03.09.2015 року, [PERSON] з 01.09.2015 року навчається у Донецькому державному університеті управління, термін закінчення навчального закладу 30.06.2019 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно правового змісту ст.ст. 183, 184 СК України суд при стягненні аліментів визначає частку від заробітку доходу матері або батька дитини, яка буде стягуватися, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі та при інших обставинах, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що вимоги позивачки гуртуються на законі, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved