Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 12.10.1995 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який, в свою чергу, був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6, 0686 га з кадастровим № 1225955100:01:001:1179, яка розташована на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області. 04.12.2012 року [PERSON] помер, при цьому, відповідно до рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року, за позивачкою визнано право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Маючи бажання розпорядитися успадкованою земельною ділянкою на власний розсуд, шляхом передачі останньої в оренду СФГ «Влада», позивачка виявила наявність іншого зареєстрованого речового права на належну їй земельну ділянку, а зокрема права оренди земельної ділянки, зареєстрованого за відповідачем по справі ФГ «ЮАЛ» на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ «ЮАЛ» 04.02.2016 року. Вказуючи на те, що зазначений договір оренди землі не міг бути підписаним та укладеним [PERSON] 04.02.2016 року у звязку з тим, що останній помер 04.12.2012 року, позивачка, посилаючись на ст. ст. 15, 16, 202, 203, 215, 236, 638, 792 ЦК України просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6, 0686 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим № 1225955100:01:001:1179, що розташована на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області, укладений 04 лютого 2016 року між [PERSON] та ФГ «ЮАЛ» Юрївського району Дніпропетровської області (орендар) і зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 лютого 2016 року за номером запису про інше речове право 13220079. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю визнала. Третя особа по справі Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому заперечень проти заявлених вимог не надали (ас. 55, 56, 79). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 17.09.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 23-25); - 17.09.2018 року за клопотанням представника позивача постановлено ухвали про витребування доказів (ас. 26-29); - 25.10.2018 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас. 75); - 13.11.2018 року постановлено ухвалу про відмову щодо відкладення підготовчого засідання (ас. 82-83); - 13.11.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 88-89); - 16.11.2018 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас. 99). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності третьої особи по справі Юрївської райдержадміністрації Дніпропетровської області, враховуючи наявну в матеріалах справи заяву представника останніх про розгляд справи за його відсутності (ас. 55, 56, 79). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: -з копії паспорта позивачки серії АЕ № 161128, виданого 20.10.1995 року Юрївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що остання з 12.10.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (ас. 6-7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 495037 від 06.12.2012 року, виданого відділом ДРАЦС Юрївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, чоловік позивачки [PERSON] помер 04.12.2012 року (ас. 11). Згідно рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року за позивачкою [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04.12.2012 року, визнано право власності на земельну ділянку площею 6, 069 га, розташовану на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 025751, виданого 13.02.2002 року Юрївською селищною радою Юрївського району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1563 (ас. 12-14). На підставі вказаного рішення за позивачкою 15.08.2018 року зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим № 1225955100:01:001:1179, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ас. 15). Відтак, в судовому засідання достовірно встановлено, що на даний час єдиним власником земельної ділянки з кадастровим № 1225955100:01:001:1179 є позивачка по справі [PERSON]. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 09.02.2016 року державним реєстратором Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] було зареєстроване інше речове право на земельну ділянку з кадастровим № 1225955100:01:001:1179, а зокрема право оренди вказаної земельної ділянки за відповідачем по справі ФГ «ЮАЛ», при цьому, підставою виникнення іншого речового права зазначено договір оренди землі б/н від 04.02.2016 року, укладений між орендарем ФГ «ЮАЛ» та орендодавцем [PERSON] (ас. 10). З оспорюваного договору оренди землі, оригінал якого міститься в матеріалах справи (ас. 80-81), вбачається, що такий був укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ «ЮАЛ» Юрївського району 04.02.2016 року, за яким [PERSON] в оренду ФГ «ЮАЛ» строком на 49 років передано земельну ділянку з кадастровим № 1225955100:01:001:1179. \~ Відповідно\~ до\~ ст.\~ ст.\~ 13,\~14\~ Закону\~ України\~ «Про\~ оренду\~ землі»\~ (в\~ редакції\~ чинній\~ на\~ момент\~ укладення\~ оспорюваного\~ договору)\~ договір\~оренди \~землі \~-\~ це\~ договір,\~ за\~ яким\~орендодавець \~зобов'язаний\~за \~плату \~передати \~орендареві \~земельну \~ділянку \~у \~володіння і\~ користування\~на певний\~строк,\~ а\~орендар зобов'язаний\~ використовувати\~земельну ділянку\~відповідно до\~ умов\~ договору\~ та\~ вимог\~земельного законодавства.\~ Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на момент укладення оспорюваного договору) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. \~ Відповідно\~ до\~ ч.\~ 1\~ ст.\~ 638\~ ЦК\~ України\~ (в\~ редакції\~ чинній\~ на\~ момент\~ укладення\~ оспорюваного\~ договору)\~ договір\~ є\~ укладеним,\~ якщо\~ сторони\~ в\~ належній\~ формі\~ досягли\~ згоди\~ з\~ усіх\~ істотних\~ умов\~ договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~ Згідно\~ ст.\~ 203\~ ЦК\~України \~зміст \~правочину \~не \~може \~суперечити цьому \~Кодексу,\~ іншим\~ актам\~ цивільного\~ законодавства,\~ а\~ також\~ \~інтересам \~держави \~і \~суспільства,\~ \~його \~моральним \~засадам.\~ Особа,\~ яка\~вчиняє правочин\~ повинна\~ \~мати \~необхідний \~обсяг \~ цивільної\~дієздатності.\~Волевиявлення \~ учасника\~ правочину\~ має\~ бути\~ вільним\~ і\~ відповідати\~ його\~ внутрішній\~ волі. Тобто, волевиявлення учасника правочину має бути: вільним (формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо, в умовах, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характеристику тощо); таким, що відповідає внутрішній волі (намірам) субєктів правочину. Тому, у разі коли воля субєкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обовязковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Правочин\~ має\~ вчинятися\~ у \~формі,\~ встановленій\~законом.\~ Правочин\~ має бути\~ спрямований\~ на \~реальне \~настання\~ правових \~наслідків,\~ що\~ обумовлені ним. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, колишній власник земельної ділянки з кадастровим № 1225955100:01:001:1179 [PERSON] помер 04.12.2012 року, то очевидним і безспірним є те, що останній за жодних обставин не міг підписати оспорюваний договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем ФГ «ЮАЛ» 04.02.2016 року, а відтак відсутність підпису орендодавця [PERSON] в оспорюваному договорі оренди землі свідчить про відсутність волевиявлення останнього на укладення даного договору, що є прямою підставою для визнання його недійсним. Твердження представника відповідача [PERSON] надані в підготовчому засіданні 13.11.2018 року, протокол якого є невідємною частиною даного судового провадження, стосовно того, що оспорюваний договір оренди землі в 2016 році був підписаний замість померлого [PERSON] його представником за довіреністю [PERSON], суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на положення ст. 248 ЦК України, відповідно до якої представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, при цьому, у разі припинення представництва за довіреністю представник зобовязаний негайно повернути довіреність. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір є недійсним та наявність останнього порушує законні права позивача на володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою, як приватною власністю, а тому його порушені права підлягають судовому захисту шляхом задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 704, 80 грв. (ас. 2). Доводи представника відповідача [PERSON] про її незгоду зі стягненням з ФГ »ЮАЛ» судового збору через відсутність між останніми та позивачкою по справі досудового врегулювання спору, суд не може прийняти до уваги, оскільки дане, відповідно до норм ЦПК України, не є підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат по справі.

Outcome: approved