overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій в своїх вимогах просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 400грн, щомісячно, починаєчи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 10.02.2010р. шлюб між сторонами розірвано. Протягом тривалого часу відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не дає. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справиу її відсутності, заявлений позов підтримала та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Судом також враховано положення ч.2 ст.181 СК України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIІI встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн.00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій в своїх вимогах просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в сумі 500грн, щомісячно, починаєчи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] . Згідно рішення Перемишлянського районного суду від 28.10.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Протягом тривалого часу відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дички не дає. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справиу її відсутності, заявлений позов підтримала та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та згідний сплачувати аліменти в сумі 500грн. щомісячно . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсним позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, фінансової допомоги на утримання дитини не надає. Усі витрати на утримання і повноцінне виховання дитини позивачка здійснює виключно за власний рахунок. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Відповідач здоровий та працездатний, отримує пенсію за віком. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, також надала заяву про зміну початку стягнення аліментів з 01.06.2018 року. Відповідач у судове засідання з'явився, надав суду заяву, в якій\~\~позовні вимоги\~\~визнав\~\~та\~\~просив\~\~розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки. На підставі\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження /а.с.5/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 червня 2018 року згідно заяви позивачки і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України судові\~витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,\~ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , у якій просила визнати с такими, що втратили право користування житлом відповідачів по справі. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю свого представника, у поданій заяві підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення . Відповідачі у судове засіданні не з»явилась, були належним чином повідомлені про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідачів не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст..224 ЦПК України. При цьому, враховуючи обємність складання рішення у даній цивільні справі, повязаного із потребою в обґрунтуванні доводів поданої заяви, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , у якій просила визнати с такими, що втратили право користування житлом своїх родичів відповідачів по справі. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю свого представника, у поданій заяві підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення . Відповідачі у судове засіданні не з»явилась, були належним чином повідомлені про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідачів не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст..224 ЦПК України. При цьому, враховуючи обємність складання рішення у даній цивільні справі, повязаного із потребою в обґрунтуванні доводів поданої заяви, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , у якій просила визнати с таким, що втратив користування житлом свого сина відповідача по справі. В поданій заяві позивачка зазначила, що являється власницею житлового будинку, що розташований за адресою: Луганська область, м.Попасна вул.Радіщева 21. У вищевказаному будинку з 2008 року прописаний (зареєстрований) відповідач син позивачки [PERSON] Син позивачки не проживає у зазначеному будинку тривалий час, вів неорганізований спосіб життя . З 2010 року позивачка не має відомостей про місце перебування свого сина. За викладених обставин, син позивачки обовязків по утриманню житла не несе і ніякої допомоги з цього питання позивачці не надає. За таких підстав, позивачка звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає по зазначеній адресі за незалежних причин, являється родичем позивача, ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг не несе . У судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги,провила задовольнити поданий позов. З боку відповідача на адресу суду надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги просив розглядати справу без його присутності у судовому засіданні. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі ст..405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З копії свідоцтва про право на спадщину , копії технічного паспорту на будинок, копії паспорту позивача на а.с./3-10/ вбачається, що позивачка дійсно являється власником житла за адресою: Луганська область, м. Попасна вул. Радіщева - 21. Копією домової книги підтверджується факт реєстрації у вказаному будинку відповідача [PERSON] Свідки [PERSON]та [PERSON], які являються сусідами позивачки, проживають відповідно по вул. Радіщева в будинках № 23 та № 19, надали у судовому засіданні пояснення про те що син позивачки протягом 5 років не проживає у [INFO], місце його знаходження невідомо, позивачка повністю сама займається утриманням будинку Вказаними матеріалами підтверджено, що ніяких домовленостей щодо житла за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул. Артемівська, б.172 між сторонам не встановлено. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул. Радіщева / 21, понад 1 рік, а тому на підставі положень ст.405 ЦК України повинний бути визнаний такими, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки. На підставі ст..405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якій просила визнати таким, що втратив право користування житлом свою родичку - відповідача по справі. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення . Відповідач у судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст..224 ЦПК України. При цьому, враховуючи об'ємність складання рішення у даній цивільні справі, пов'язаного із потребою в обґрунтуванні доводів поданої заяви, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазанченим вище позовом посилаючись на те, що з 03.04.2004 р. вона перебуває у зареєстрвоаному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила доньку [PERSON] . Проте, з початку 2019 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, окремо проживають та мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім`ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати. Також позивачка зазначила, що оскільки малолітня дочка проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частки заробітної плати (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку на утримання спільної дитини (ас. 20, 21). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Позивачка зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка також зазначила про те, що спільне господарство та шлюбні відносини між сторонами припинені. У зв'язку з зазначеним позивачка звернулась до суду та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просила позов задоволити та розглядати позов за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач також подав заяву, в якій просив розглядати позов за його відсутності, крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.12.2006 року між сторонами Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони на момент розгляду позову, фактично, не проживають разом, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За весь цей час примирення сторони не досягли, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, і суперечить інтересам позивачки. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2009 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Також позивачка зазначила, що від шлюбу вони з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивачка вказала, що з серпня 2013 року вони з відповідачем перестали проживати однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. Позивачка зазначила, що причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на життя та неможливість знайти спільну мову, непорозуміння. У зв'язку з зазначеним, позивачка звернулась до суду та просила шлюб, укладений з відповідачем розірвати, а також просила судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі. Позивачка позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 вересня 2009 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, було зареєстровано шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сімейні відносини між сторонами не склались. З серпня 2013 року сторони проживають окремо, подружні відносини між сторонами припинені, загального бюджету вони не мають, спільного господарства не ведуть. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільним побутом та взаємними правами та обов'язками не пов'язані. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За весь цей час примирення сторони не досягли, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved