Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що вона з відповідачем з 20.11.2010 року по березень 2015 року перебувала у шлюбі. На початку квітня нею було подано заяву про розірвання шлюбу до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Рішення по даній справі не прийняте. Під час шлюбу ними, за її особисті кошти була набута трикімнатна квартира , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , та була зареєстрована за відповідачем. Відтак кошти на вищевказану квартиру є її особистими , оскільки їх подарувала їй мати , яка в свою чергу отримала дані готівкові кошти у кредит за кредитними договором від 02.12.2011 року та 24.11.2011 року. В добровільному порядку повернути вищевказану квартиру не вийшло. Оціночна вартість , відповідно до грошової оцінки складає 43797 грн.. Просить визнати за нею право власності на квартиру , яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали. Позивачка розуміє, що квартира є спільною власністю подружжя, але відповідач створює нестерпні умови для проживання і вони не зможуть проживати разом в цій квартирі після її розподілу. Він фактично в квартирі не проживає . В даний час намагається не допускати її в квартиру шляхом зміни замків, вивозить речі, які належать не тільки йому, а навіть дитячі, а також все , що знаходиться в гаражі. При цьому він користується допомогою свого батька, який наніс їй легкі тілесні ушкодження, і вона змушена була звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів. Постійні скандали , з»ясування відносин, втручання батька та його агресивна поведінка по відношенню до неї травмують дитину, створюють нестерпну обстановку, в якій неможливо спокійно жити. Спірна квартира придбана за кошти її матері. Вона оформила кредит перед купівлею квартири, але в договорі купівлі-продажу зазначений відповідач. Він не , дав згоди на її реєстрацію за місцем проживання , тобто мав намір не дати можливості користуватись квартирою їй і дитині. Враховуючи вказані обставини, просить позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні доповнила заявлені вимоги , вказавши, що експертний висновок про вартість майна , звіт №150325-018, відповідачем не оскаржувався . Він не пропонував її довірительці жодних варіантів розрахунку за житло, клопотань щодо призначення нової експертизи від нього не надходило. Тому вона просить задовольнити уточнені позовні вимоги: визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] після виплати грошової компенсації в розмірі 21898,50 грн., відповідачу, що складає ? вартості житла, визначеної експертним висновком. За неможливістю сумісного проживання в спірній квартирі її розподіл в натурі недоцільний. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити, винести по справі заочне рішення . В судове засідання відповідач не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , що підтверджують поштові повідомлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення. Суд , заслухавши учасників процесу , вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем з 20.11.2010 року по березень 2015 року перебувала у шлюбі. Під час шлюбу ними, за особисті кошти матері позивача була набута трикімнатна квартира , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , та була зареєстрована за відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу житлової квартири , а-с 34-35. Кошти на квартиру є особистими позивачки , оскільки їх подарувала позивачу мати [PERSON] , яка в свою чергу отримала дані готівкові кошти у кредит за кредитними договорами від 02.12.2011 року та 24.11.2011 року, а-с.7-12. Договір дарування коштів на квартиру наторіально не посвідчений, але цей факт не заперечує сторона відповідача. При вирішенні спору між сторонами щодо розподілу спільно майна, суд бере до уваги інтереси сторін, враховує кількість майна, його значущість для сторін щодо використання останнього стосовно необхідності забезпечення за рахунок майна нормальних умов проживання, а також недопущення поділу складних речей, в звязку з чим вони втратять свою матеріальну цінність, а також керується Постановою № 11 Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а саме: поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З висновку експерта оцінки майна, а саме трикімнатної квартири в [ADDRESS], складеного 25.03.2015 року, ринкова вартість квартири становить 43797,00 грн.. Матеріали справи підтверджують, що [PERSON] продовжує проживати у спірній квартирі, незважаючи на ті обставини , які створює їй відповідач та його батько, який відношення до спільного майна сина, відповідача по справі , та невістки, позивача, не має відношення. Він створює нестерпні умови для проживання [PERSON], чим спричиняє несприятливі психологічні умови для спільної дитини сторін, доньки Діани, [INFO]. Цей факт підтверджує витяг з кримінального провадження №12015120130000387. В ході розгляду справи сторона відповідача не надала конкретних заперечень проти позову, пропозицій щодо нової експертизи або будь-який спростувань відносно доказів, наданих позивачем. Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини є майно , набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Квартира придбана за кошти , що надала їй мати, що стверджується кредитними договорами від 02.12.2011 року та 24.11.2011 року, а-с.7-12. Суд визнає, що кошти , за які було придбано квартиру належали одному з подружжя , а саме [PERSON]. Відповідно до розміру внеску квартира є її особистою приватною власністю . Вона згодна добровільно сплатити відповідачу ? вартості квартири, що є доказом визнання нею його права на половину подружнього майна. Викладене підтверджується копіями свідоцтва про шлюб , а-с-5, кредитних договорів, а-с.7-12, договору купівлі-продажу а-с.14-16, звіту про оцінку майна а-с.17-31, технічного паспорта на квартиру а-с-32-33, , доданими до справи документами , і є достовірним.

Outcome: approved