Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. Після розлучення відповідач не надає коштів на утримання дитини. Враховуючи що [PERSON] офіційно працює, має постійний дохід, просить стягувати з нього аліменти в її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти за минулі три роки. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, позивач погодився на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку, в решті вимог позову просив відмовити. Суду пояснив, що він на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, яка має малолітню дитину від попереднього шлюбу та є позичальником кредитних коштів в банку, які до тепер не повернув. Окрім того вважає що доводи позивачки стосовно його самоусунення від утримання дочки [PERSON] є надуманими, так як за першою вимогою матері кошти на дитину ним надаються. 25.01.2011 року відповідач уклав договір банківського вкладу, на який регулярно перераховує кошти для дочки, а тому вимога про стягнення аліментів за минулі роки на його думку є безпідставною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 30 грудня 2008 року у відділі РАЦС Івано-Франківського МУЮ, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 861. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2004 року (а.с.2) сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою за вих. № 20 від 06.03.2014 року Управління СБУ в Івано-Франківській області, підтверджено наявність постійного місця праці відповідача. Як вбачається із довідки, загальна сума доходів відповідача за вересень 2013 року - лютий 2014 року склала 23 808 грн. 14 коп. Як встановлено судом, відповідач є позичальником кредитних коштів у ПАТ «Банк Руский Стандарт» згідно договору про надання та використання платіжної картки. Станом на 07.03.2013 року (згідно довідки за вих. № 21/43-06-00015 від 11.03.2013 року) залишок коштів на рахунку складає -14 552,77 грн. (мінус чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві гривні 77 копійок). 22 червня 2012 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 червня 2012 року. [PERSON] також утримує малолітню дитину, яка залишилась у його теперішньої дружини від попереднього шлюбу, що визнано сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина, доказуванню не підлягає. Про способи виконання обов`язку утримувати дитини в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки він на даний час офіційно працює. Тому з відповідача слід стягувати аліменти в частці від його заробітку, а не в твердій грошовій сумі. Що стосується розміру частки, то суд враховує те, що відповідач довів в судовому засіданні, що допомогу на утримання дитини він надає, про дочку піклується, також відповідач сплачує кредит та утримує дитину своєї теперішньої дружини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За приписами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із зазначених підстав, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення в розмірі, який суд за внутрішнім переконанням вважає достатнім, а саме в розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову в суд. За змістом ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як встановлено судом, відповідач, після розірвання шлюбу з позивачкою, допомогу на дитину надавав, доказів того що позивачка зверталась до нього з вимогою про надання коштів на дитину до моменту звернення з даним позовом в суд, позивачкою суду не надано, а тому вимога про стягнення з відповідача аліментів за минулі три роки є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved