Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 28 квітня 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Жашківським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис про шлюб № 44. Спільне життя між ними не склалося через невідповідність характерів та різних поглядів на подружнє життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки, скандали, у звязку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Спільне господарство вони не ведуть та разом не проживають. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. За наведених обставин їхній шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Шлюб вони розривають вперше. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 квітня 1990 року Жашківським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис про шлюб № 44. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити [PERSON] (а. с. 2). В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, судові витрати просила залишити за нею. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 28 квітня 1990 року був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Жашківським райвідділом ЗАГС Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 квітня 1990 року зроблено відповідний актовий запис за № 44, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СР № 475899, виданого 28 квітня 1990 року (а. с. 5). Встановлено, що подружжя від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Встановлено, що спільне життя у подружжя не слалось через невідповідність характерів та різних поглядів на подружнє життя, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство подружжям не ведеться. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, наполягала на розірванні шлюбу, значний час подружжя мешкає окремо один від одного, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дитини у подружжя немає. Судові витрати залишити за позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved