Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що з 03.10.2007 року по 17.01.2013 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі. Зазначає, що від спільного проживання, у них народилося четверо дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що після розлучення діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. На сьогоднішній день усі обов'язки по матеріальному забезпеченню та вихованню дітей позивачка несе самостійно, хоча відповідно до частини 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зазначає, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, а утримання дітей вимагає значних матеріальних витрат на харчування, одяг, навчання, ліки і т.д., однак у позивачки не вистачає коштів для придбання дітям всього необхідного для забезпечення усіх потреб. Виходячи з вище зазначеного, матеріальне становище спільних дітей недостатнє для нормального розвитку, повноцінного харчування, забезпечення одягом та взуттям, тому просить, суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.01.2013 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2003 року вбачається, що в сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2007 року вбачається, що в сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2010 року вбачається, що в сторін є син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2013 року вбачається, що в сторін є син [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює, не має регулярного заробітку. При винесені рішення суд врахував, матеріальне становище сторін та солідарний обов'язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved