Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що вона з 19 вересня 1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в вихованні синів не приймає, допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини однієї і другої повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначила, що шлюб на момент розгляду справи з відповідачем розірвала. Від шлюбу має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дітей не приймає, допомоги на їх утримання не надає. Зокрема зазначила, що вона не працює та немає власного доходу. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитини однієї і другої повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно перебував в шлюбі з позивачкою, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Зокрема суду показав, що він працює на Кудрявцівському елеваторі на посаді транспортировщик зерна та отримує заробітну плату. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 грудня 1999 року серії І-ЖД № 302130 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 січня 2001 року серії І-ФП № 111285 (а.с. 2-3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вимоги зазначених статей, суд вважає, що відповідач [PERSON], який являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] згідно з свідоцтвами про народження, зобовязаний утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує дані про матеріальний стан сторін, а також їх стан здоровя. Відповідач [PERSON] працює на Кудрявцівському елеваторі на посаді транспортировщик зерна, проживає за адресою: [INFO]. Інших утриманців не має. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Враховуючи, що батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, і що діти сторін перебувають на повному утриманні своєї матері, а відповідач не надає матеріальну допомогу, яку діти потребують, то з метою забезпечення права дітей [PERSON] та [PERSON] на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та беручи до уваги, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Статтею 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved