Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.06.2017 року її було прийнято на роботу до Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради на посаду в.о. головного бухгалтера з 15.06.2017 року з окладом згідно штатного розпису на 0,5 ставки. Порушуючи норми трудового законодавства, відповідач припинив виплату заробітної плати, внаслідок чого за період з 29.08.2017 року по 31.12.2017 року утворилася заборгованість по заробітній плати в сумі 9105 грн. 36 коп. Також просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3100 грн. Ухвалою суду від 20.12.2017 року позовну заяву було залишено без руху. Позивачка подала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила про відмову від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9105 грн. 36 коп. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з′явився про причини неявки не повідомив. В наданій заяві відповідач зазначив про визнання позову в повному обсязі. З огляду на подану представником відповідача заяву суд на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за фактичної явки сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом в.о. директора Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради №6-к-тр від 09.06.2017 року [PERSON] було прийнято на посаду в.о. головного бухгалтера 15.06.2017 року з окладом згідно зі штатним розписом на 0,5 ставки. В судовому засіданні представником позивачки було зазначено про те, що з 29.08.2017 року відповідачем не здійснюється виплата заробітної плати. Також у поданій до суду заяві представника відповідача про визнання позову зазначено, що з 29.08.2017 року в Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради відсутнє фінансування за групами кодів економічної класифікації видатків групи 2100 «Оплата праці і нарахування на заробітну плату», у зв′язку з чим виплати по заробітній платі були припинені. Таким чином, Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період з 29.08.2017 року по 31.12.2017 року. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі і визнання прийняте судом, суд приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано вимог ст. 115 КЗпП України та позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь на підставі ст.233 КЗпП України належної їй заробітної плати за період з 29 серпня 2017 року по 31 грудня 2017 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При визначені суми середнього заробітку, що підлягає стягненню, беручи до уваги тимчасовий штатний розмір на період з 06.08.2017 року по 31.07.2017 року, та штатний розпис на період з 01.08.2017 року по 28.08.2017 року, суд погоджується з розрахунком, зробленим позивачем у позовній заяві, відповідно до якого розмір середнього заробітку позивачки складає 103 грн. 47 коп. В зв'язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 29 серпня 2017 року по 31 грудня 2018 року в сумі 9105 грн. 36 коп. , від розрахунку 103 грн. 47 коп.?88 днів затримки. У відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради на користь держави також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1793 грн. 14 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved