overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 30.07.2011 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року у звязку із втратою почуттів, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені, втрачено почуття любові одне до одного, та вони проживають окремо. Відповідач матеріально її та дитину не утримує, та не бере участі у вихованні сина. Бажає після розірвання залишити прізвище «Гапанович». На підставі наведенного, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Гапанович». Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить задовольнити. Належно повідомлений відповідач в судові засідання 29.09.2017 року та 13.11.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 167215 від 30.07.2011 року, виданим відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №347952 від 08.12.2012 року. Спільне життя в сімї не склалося, між ними втрачено почуття любові, з травня 2016 року сторони проживають окремо, та з цього часу між ними припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

позивачка в листопаді 2013 року звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач з березня 2013 року відсутній у її житловому приміщенні без поважних причин, а тому втратив право користування жилим приміщенням в кімнаті [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи на підставі п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З даних ордеру на житлове приміщення №32 від 28 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] є наймачем кімнати [ADDRESS] Позивачка постійно проживає за вказаною адресою, веде господарство. Згідно ордеру відповідач вписаний до нього як чоловік наймача. З часу вселення до житлового приміщення у гуртожитку (з березня 2012 року) відповідач є зареєстрованим в ньому. В березні 2013 року відповідач забрав всі свої речі і виселився з кімнати позивачки. З того часу відповідач в цій кімнаті не проживає, витрати по її утриманню не здійснює. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20 жовтня 2013 року складеного депутатом Вишгородської міської ради Київської області відповідач з березня 2013 року по теперішній час в кімнаті не проживає. Таким чином, відповідач відсутній у житловому приміщенні більше 6 місяців без поважних причин згаданих у ч. 3 ст. 71 ЖК України. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивачки вимагати визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог статей 71 та 72 ЖК України. Відтак пред'явлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка в листопаді 2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], який навчається на 2 курсі групи МА 21 механіко-машинобудівного інституту НТУУ «КПІ» денної форми навчання, однак батько [PERSON]. матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав, що він працював на посаді кочегара в Державному начальному закладі «Катюжанське вище професійне училище», з 15 жовтня 2013 року по 12 листопада 2013 року йому була нарахована зарплата 1275 грн. 75 коп., зараз він проходить навчання, тому змоги сплачувати аліменти у нього немає, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 14. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] батьками вказано [PERSON] та [PERSON] а.с.7. Згідно довідки №1152 від 22 жовтня 2013 року [PERSON] навчається на 2 курсі групи МА 21 механіко-машинобудівного інституту НТУУ «КПІ» денної форми навчання а.с.13,термін навчання до 30 червня 2016 року . Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Сторони не заперечують, що [PERSON] перебуває на утриманні матері. [PERSON] є працездатним, тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання та навчання сина, однак суд враховує його невисокий заробіток, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно встановити в 14 частці. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, підлягають частковому задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка в листопаді 2013 року звернулася в суд з даним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], в якому вказала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради вона призначена піклувальником над неповнолітньою [PERSON], батько якої помер, а її матір позбавлена материнських прав. [PERSON] знаходить на її повному матеріальному утриманні та на її вихованні. Вона являється пенсіонеркою і коштів, які вона отримує не вистачає для повного забезпечення матеріальних потреб дитини. Так як відповідачка коштів на утримання підопічної не надає, просить стягнути з неї на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивака позов підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.1999 року, [PERSON] народилася [INFO], її батьками являються [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2013 року (свідоцтво видане повторно). Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02.07.2013 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 24.10.2013 року № 168, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Так як вимог даного закону відповідачка в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 16.07.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися через різні характери, у кожного з них різні погляди на життя, вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивачки. Відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з липня 2014 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві, просить після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 25.01.2011 року. В сім'ї часто виникають сварки, спільне життя у них не склалося, в сторін різні погляди на життя, відповідач зловживає алкогольними напоями, це призвело до того, що вони з липня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї неможливе. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 19.06.2010 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від подружнього життя у них народився син [PERSON],[INFO]. У зв'язку з припиненням шлюбних стосунків у зв'язку з тим, що відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. На даний час відповідач жодним чином не піклується про їх сина, не цікавиться його розвитком, матеріальним станом, не надає матеріальної допомоги. Вона зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, однак відповідач їй щоразу відмовляв. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно, так як на даний час він непрацевлаштований і не має змоги платити аліменти в розмірі, в якому просить позивачка. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.06.2010 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2010 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що з серпня 2012 року вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Так як стосунки між нею та відповідачем погіршилися, вони з липня місяця 2014 року стали проживати окремо і вона з сином проживає разом зі своїми батьками. Рішенням суду від 18.09.2013 року було вирішено стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання сина. Відповідач також має сина від першого шлюбу і також сплачує на його утримання аліменти. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку, щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, вказала, що відповідач до дитини не приходить, матеріальної допомоги не надає, сплачує аліменти визначені судом. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказав, що сплачує на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Крім того, від першого шлюбу у нього є син [PERSON], [INFO], і на його утримання він також сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. [PERSON] народився [INFO] року, його батьками являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження від 23.06.2013 року. Рішенням Червоноградського міського суду від 18.09.2013 року позов [PERSON] задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 31.07.2013 року і до його повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом. Рішенням Червоноградського міського суду від 03.10.2012 року позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з 14.08.2012 року до його повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина від першого шлюбу, на яку він сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу),він проживає з матір'ю, яка не працевлаштована і він їй матеріально допомагає, більш того, стягнення аліментів на 2-х дітей в розмірі ? частки заробітку (доходу) поставить відповідача в край важке матеріальне становище, так як для задоволення власних матеріальних потреб йому також необхідні кошти, а тому суд вважає позов необґрунтованим.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 19.07.2008 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Спільне господарство між ними не ведеться з липня 2014 року, збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач до суду не з'явився. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2008 року виданого відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.05.2012 року. Сімейне життя в сторін не склалося, між ними виникають непорозуміння та суперечки через різні погляди на життя та виховання дитини, з липня 2014 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.11.2010 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач жодних коштів на їх утримання не надає. Так як відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на утримання синів просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно до досягнення ними повноліття, також просить стягнути з нього кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів в розмірі, якому просить позивачка, не заперечує. Просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Жвирківською селищною радою Сокальського району Львівської області. Від подружнього життя сторони двох дітей: - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.2008 року (свідоцтво видане повторно). - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2014 року. Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на синів не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до завдоволення.

Outcome: approved