Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду позовну заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Кельменецької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Представник Кельменецької районної державної адміністрації Урсуляк І.І. подав до суду заяву у якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що 28 жовтня 2004 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії [NUMBER] . У державному акті кадастрові номери земельних ділянок зазначені як 7322082000:02:001:0166 та 7322082000:02:005:0967. Державний акт виданий на підставі розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації від 17 травня 2004 року за №144. Позивачка [PERSON] виявила, що ці земельні ділянки фактично належать [PERSON] . У державному акті, який був виданий [PERSON] , зазначені не ті земельні лядки які були виділені її матері [PERSON] згідно протоколу погодження розподілу земельних часток (паїв) та погодження їх між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Вартиковецької сільради від 15 березня 2003 року. Таким чином, [PERSON] на підставі розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації від 17 травня 2004 року за №144 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 015500, у якому невірно зазначені земельні ділянки. Отже, між сторонами склалися земельні правовідносини. Суд вважає, що відповідачем порушено норми земельного законодавства при видачі [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки позивачці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, у якому зазначена площа земельних ділянок, яка не відповідає фактичній площі, а розташування земельних ділянок не відповідає фактичному. Згідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 в редакції станом на 28 жовтня 2004 року , тобто на момент видачі державного акту, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. Згідно до п. 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 в редакції станом на 18 жовтня 2004 року , тобто на момент видачі державного акту, державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складається у двох примірниках, підписується органом, який прийняв рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (постійне користування), та відповідним державним органом земельних ресурсів. Державний акт виданий [PERSON] підписаний головою Кельменецької селищної ради та начальником Кельменецького районного відділу земельних ресурсів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 015500 виданий [PERSON] на підставі розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації від 17 травня 2004 року за №144 слід визнати недійсним. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 15, 25, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved