Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, про визнання за нею права власності на 46/100 житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] її батька [PERSON], який його прийняв, але не оформив спадщину після смерті [INFO] [PERSON], який його прийняв, але не оформив спадщину після смерті [INFO] [PERSON], яка прийняла але не оформила спадщину після смерті [INFO] [PERSON], якому належало дане майно. В обґрунтування позову зазначила, що вона в належний строк звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], як єдиний спадкоємець. Спадковим майном є 46/100 житлового будинку [ADDRESS]. Постановою Першої ХДНК від 13 квітня 2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Позивачка зазначила, що нерухоме майно у вигляді 46/100 житлового будинку [ADDRESS] належало її прадіду [PERSON], який [INFO] помер. Після його смерті фактично вступила в управління та володіння зазначеним спадковим майном його дочка, бабуся позивачки - [PERSON], яка була єдиним спадкоємцем та померла [INFO]. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 46/100 житлового будинку [ADDRESS], шляхом оплати нею комунальних послуг, страхуванням майна. Однак, своє право власності не зареєструвала у встановленому на той час порядку, що було її правом, в наслідок чого не змогли (не встигли) цього зробити за життя її спадкоємець [PERSON] та його спадкоємець [PERSON] та позивачка. Після смерті бабусі позивача [PERSON] у передбачені законом строку звернувся з заявою та успадкував належне їй майно, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на оформлену належним чином частину майна, її чоловік, дід позивачки [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті звернувся у строки та успадкував належне йому майно, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на оформлену належним чином частину майна, батько позивачки [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON] та помер [INFO]. Позивачка вказує, що вона в належний строк звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], але через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна, у зв'язку з відсутністю обов'язку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем цим майном, спадкоємець (позивачка) не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивача [PERSON], не з'явилася, надала заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, справу просив розглядати за її відсутності. Також зазначила, у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Представник відповідача Харківської міської ради, до судового засідання не з*явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, пояснення по справі та заперечень на позов не надали. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Першої Харківської державної нотаріальної контори, до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено наступне. На підставі договору купівлі продажу від 26.06.1947 р. посвідченого державним нотаріусом Третьої Харківської Міської нотаріальної контори Сіряк П.П. по реєстру № 16631, зареєстрованого в Харківському житловому управлінні за № 29 - [PERSON] придбав у [PERSON] належне їй право на половинну частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с. 35-36). Рішенням ім. Української Радянської соціалістичної республіки від 27.01.1978 року № 2-135/1978 перерозподілено частини домоволодіння та визнано право власності за [PERSON] на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 34). Згідно наданих матеріалів справи [PERSON] мешкав в даному домоволодінні з 1947 року, а зареєстрований був 04.06.1955 року разом з дружиною [PERSON] (свідоцтво про подружжя № 4439 від 26.11.1933 р. видане міським ЗАГС м. Харкова - а.с. 17), яка була зареєстрована 03.09.1956 р. (а.с. 37-38). [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 12260 (свідоцтво про смерть від 13.10.1989 року видане міським ЗАГС м. Харкова) (а.с. 31). [INFO] помер [PERSON], актовий запис № 11560 (свідоцтво про смерть від 10.09.1990 року видане міським ЗАГС м. Харкова) (а.с. 31). Після смерті [PERSON] та [PERSON], спадкоємицею 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] є донька померлих [PERSON], [INFO] (посвідка про народження № 8075 видана 05.12.1935 р. в якій зазначено, що батьками є [PERSON] та [PERSON]) (а.с. 21). 9 березня 1956 року [PERSON], 1935 року народження уклала шлюб з [PERSON], 1926 року народження, та після одруження прізвище дружини - [PERSON] (свідоцтво про шлюб [NUMBER] виданого 9 березня 1956 р. Сталінським р/б ЗАГС, актовий запис 257). Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Московського району м. Харкова 30.03.1976 р. у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON] (а.с. 18). При житті, 21.04.1981 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом 12 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-1009, згідно якого - все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він буде мати право на день смерті, він заповідав своїй дочці [PERSON], що проживає в [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43482729 від 05.04.2016 року та відповідей Харківського обласного державного нотаріального архіву ( 23.03.2016 року за № 739/01-20) та Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори (01.04.2016 № 1043/01-16), зроблених на запити Першої Харківської державної нотаріальної контори 17.03.2016 року за № 910/02-14 та від 30.03.2016 року за №1120/02-14, які знаходяться в спадковій справі, спадкова справа після померлого [PERSON], що помер [INFO] не заводилась, тобто заяви про прийняття спадщини або відмови від неї від спадкоємців не надходили. Відповідно до довідки - характеристики від 17.09.1991 року виданої Міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] для надання в Харківську державну нотаріальну контору, з метою отримання свідоцтва про право на спадкування - житловим будинок [ADDRESS] зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 22 за: [PERSON] - 54/100 частин та [PERSON] - 46/100 частин. Судом вивчалася будинкова книга для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS], яка підтверджує місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, що прийняли спадщину, виданій 08 квітня 1955 року 32-м відділенням міліції міста Харкова, де значиться зареєстрованим на час відкриття спадщини [PERSON] (з 04.06.1955 року), вбачається, що [PERSON] не проживала постійно разом зі спадкодавцем, але приймається до уваги наданий позивачем заповіт [PERSON] від 21.04.1981 р., відповідно до якого суд вважає доведеним, що спадкоємиця [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого батька, [PERSON], але документально цього не підтвердила. Після гр. [PERSON], померлого 09 вересня 1990 року, який мешкав за адресою: [ADDRESS] спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 01.04.2016 р. № 1043/01-16) (а.с. 26). Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Відповідно ст. 548 Цивільного кодексу Української PCP, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно вимог ч. 1. ст. 549 цього кодексу дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На той час для виникнення права власності на спадщину обов'язкової державної реєстрації права власності на нерухомість не було потрібно. Крім цього, нормами ЦК України (1963 р.), що діяв на той час, не вимагалось від спадкоємців обов'язкового отримання спадкоємцями свідоцтва про спадщину. Згідно вимог ч. 1. ст. 549 ЦК (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд приймає зазначене позивачем за доказ, що [PERSON] не встигла зареєструвати на своє ім'я право власності на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] після померлого в нотаріальній конторі, так як вважала, вказана частина будинку належить їй за заповітом та документального оформлення їй не потрібно та як вбачається з позовних вимог та матеріалів справи, [PERSON] дійсно фактично прийняла спадщину після батька [PERSON] шляхом прийняття майна, яке належало померлому, приймала участь у похованні батьків. Таким чином, суд визнає, що [PERSON] набула право власності на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] померла [INFO]. (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 22 лютого 2005р. видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4-2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 526). Спадкоємцем після померлої став її чоловік [PERSON], який звернувся у строки та успадкував належне їй майно, в тому числі з урахуванням часток спадкого майна, від якого на його користь відмовилися діти спадкодавці: [PERSON] та [PERSON], отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на оформлену належним чином частину майна (свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.08.2005 р. посвідчене державним нотаріусом Сьомої ХДНК Андросовою О.В., спадкова справа 753/2005 р., зареєстровано в реєстрі № 4-1194). Суд вивчивши надане свідоцтво вбачає, що [PERSON] прийняв спадок на грошові вклади з процентами та усіма видами доплат, компенсацій та сертифікатів, які належали померлій [PERSON], але спадок у вигляді 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] офіційно прийнято не було, але він прийняв її фактично, так як не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої 21 лютого 2005 року. Спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку були [PERSON] та [PERSON], діти спадкодавці які відмовилися від своїх часток на користь батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.08.2005 р. посвідчене державним нотаріусом Сьомої ХДНК Андросовою О.В., спадкова справа 753/2005 р., зареєстровано в реєстрі № 4-1194. Суд приймає до уваги, надані докази та пояснення позивача в позові, про те, що [PERSON] (дідусь позивача) фактично прийняв спадок на частину житлового будинку, в яку фактично вступила на праві спадкування, дружині [PERSON], шляхом вступу в володіння, так як він постійно проживав в житловому будинку, хоча й зареєстрований був за адресою [ADDRESS], своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку. Таким чином, враховуючи та надані матеріали справи, суд вбачає, що [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом після померлої дружини, інші спадкоємці відмовилися від своїх часток на його користь та визнає, що [PERSON] набув право власності на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. [PERSON] помер [INFO]. (свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO]. видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, актовий запис 11011) (а.с. 14). При житті [PERSON] склав завіт, який посвідчений шостою харківською державною нотаріальною конторою 22.07.2008 року за реєстром № 2-4292, яким заповідав цілу частину всього належного йому на час смерті майна сину [PERSON], що мешкав за адресою [ADDRESS] Спадкоємець [PERSON], син спадкодавця та батько позивачки, спадщину прийняв, але не оформив, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Як вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 18.10.1990 року (свідоцтво про розірвання шлюбу від 14.04.1993 року, актовий запис 723). У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) (а.с. 18). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.05.2009 року посвідченого державним нотаріусом сьомої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа 399/2009 зареєстровано в реєстрі за № 4-744 - спадкоємцем цілої частки зазначеного в заповіті посвідченого шостою харківською державною нотаріальною конторою 22.07.2008 року за реєстром № 2-4292 майна [PERSON] померлого [INFO] є його син [PERSON], що мешкає в [ADDRESS]. Суд приймає до уваги надані позивачем докази, що [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку за заповітом, своєчасно прийняв спадкове майно у вигляді грошових вкладів з процентами та усіма видами доплат, компенсацій та сертифікатів, які зберігались в ТВБВ Ощадбанку (а.с. 23), але не оформив спадок на майно у вигляді 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, таким чином суд визнає за [PERSON] право власності на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 7375) (а.с. 16). Після смерті [PERSON], померлого [INFO], до Першої харківської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від доньки - [PERSON] (позивачка по справі), зареєстрована по книзі обліку та реєстрації спадкових справ 21 жовтня 2014 року за № 1975. На підставі цієї заяви заведено спадкову справу № 757/2014. Суд вивчивши спадкову справу № 757/2014 заведену на підставі заяви [PERSON] щодо оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], як єдиний спадкоємець вбачає, що дійсно позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори, але отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 квітня 2016 року. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 квітня 2016 року № 1335/02-31 - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] належний [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого була дочка [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем якої був [PERSON], чоловік, який спадщину прийняв, але не оформив та помер [INFO], спадкоємцем якого був [PERSON], син спадкодавця, який спадщину прийняв, але не оформив, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів (а.с. 9). Таким чином суд встановив, що позивач [PERSON] здійснила всі дії для належного оформлення спадку, дійсно фактично прийняла спадщину, своєчасно та належним чином звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв*язку з чим, суд визнає за позивачем [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]., на 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved