Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 31 жовтня 2009 р. по 12 січня 2012 р. [PERSON] (надалі - позивач) перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON] [INFO] року від шлюбу народилася донька [PERSON]. 12 січня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецьк Донецької області. Після розлучення донька залишилася проживати з позивачкою. Маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, інколи спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо майже не приймає. Після початку проведення антитерористичної операції [PERSON] разом з донькою вимушена була переїхати в с. Зоряне, що підтверджується довідкою від 30.06.2015 р. № [NUMBER] про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Необхідність оформлення документу на виїзд дитини за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області та в АР Крим та донька позивачки позбавлена можливості виїхати для підтримання сімейних відносин з родиною. Також [PERSON] має можливість оздоровити доньку на курортах, які знаходяться за кордоном, однак не може реалізувати це право. Батько дитини не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам дитини. Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Не спілкуючись з донькою, відповідач фактично безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, безпідставне небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон,

Outcome: approved