Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено до розгляду. Позивачка обґрунтовуючи позов тим, що 07 березня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюбу. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.09.2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Діти зареєстровані та проживають постійно з позивачкою. Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та належного утримання дітей, не проявляє до дітей батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров`ям, не утримує матеріально. У зв`язку з викладеним позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та представники позивача-адвокати Лелека Г.О., Петренко А.С., М`ялук О.П. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 08.09.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представників, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] 31.03.2021 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. На інші судові засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву або будь-яких заяв. Представник Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явився, але надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 102/02/38-3855 від 23.06.2021, просили розглядати справу у відсутності представника Служби, позовні вимоги підтримують. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламнтує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2007 по 10.09.2012, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.09.2012. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3135; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №2559. 10.01.2019 позивачка змінила прізвище та ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , видане Деснянським районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Як установлено судом, відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та належного утримання дітей, не проявляє до дітей батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров`ям, не утримує дітей матеріально. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю, позивачкою по справі, яка займається вихованням дітей, належно утримує, проявляє турботу, підтримує необхідний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, який виконаний на підставі виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом міста Києва №2-4175 від 11.09.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частина заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткових мінімумів для дитини відповідно віку, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 11.07.2012 до досягнення повноліття, однак встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 01.03.2020 становить 409 283,31грн. Також, ухилення [PERSON] від сплати аліментів на утримання своїх дітей підтверджується матеріалами справи, а саме: постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевель Олесею Володимирівною про накладення штрафу від 12.09.2018, постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевель Олесею Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 25.08.2018, постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевель Олесею Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.08.2018, постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевель Олесею Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 25.08.2018, постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевель Олесею Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 25.08.2018, актом державного виконавця від 12.07.2016, актом державного виконавця від 08.11.2016, викликами державного виконавця. Деснянським управлінням поліції ГУНП у місті Києві на [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із статей 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Також, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що батько дітей виконує свої обов`язки щодо дітей, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України. Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державна адміністрація винесено висновок 102/02/38-3855 від 23.06.2021, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80грн, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved