Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що 21.11.2014 року на вул. Петрозаводській у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб - «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2014 року, винним у скоєнні ДТП, передбаченого ст.124 КУаП України, визнано водія [PERSON], та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Між [PERSON] та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» був укладений Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль [NUMBER], у зв'язку з чим був виданий Поліс №АІ/2994991. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до Висновку №083/14 про визначення вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], складеного 06.12.2014 року судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку складає 50 909 грн. 13 коп., з яких 41\~420 грн. 83 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля та 9 488 грн. 30 коп. - втрата товарної вартості автомобіля. Відповідно до [PERSON] здачі-прийняття робіт №АМ12295 від 15.12.2014 року та фіскального чеку ТОВ фірми «[PERSON] ЛТД» 000008170 00001 від 15.12.2014 року, понесені [PERSON] витрати за відновлювальний ремонт автомобіля «Тойота Королла», д/н [NUMBER] становлять 41 301 грн. 66 коп. Згідно з вимогами ст.990 ЦК України, 09.12.2014 року позивачкою була направлена заява на отримання страхового відшкодування до Центрального відділення ПрАТ «СК «УТСК», з повним пакетом документів, передбаченим ч. 35.2, ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вона також просила проінформувати її про порядок обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, та направити на адресу її представника письмову відповідь про прийняте рішення. Оскільки до теперішнього часу ані заподіяні матеріальні збитки, ані страхове відшкодування позивачці не виплачено, тому вона просила суд стягнути на її користь з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 41\~301,66 гривень та судовий збір, та з [PERSON] матеріальну шкоду у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в сумі 9 488 гривень 30 копійок, 1000,00 гривень франшизи, 550,00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження та судовий збір. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення в яких зазначив, що сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачці, становить 39\~301,66 гривень, що відповідає фактично понесеним витратам на проведення відновлювального ремонту автомобіля. Третя особа [PERSON] позов підтримав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2014 року на вул. Петрозаводській у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб - «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2014 року, винним у скоєнні ДТП, передбаченого ст.124 КУаП України, визнано водія [PERSON], та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Між [PERSON] та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» був укладений Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль [NUMBER], у зв'язку з чим був виданий Поліс №АІ/2994991. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до Висновку №083/14 про визнанчення вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу «Тойота Королла», д.н. [NUMBER], складеного 06.12.2014 року судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку даного транспортного засобу складає 50909 грн. 13 коп., з яких 41\~420 грн. 83 коп. вартість відновлювального ремонту автомобіля та 9 488 грн. 30 коп. - втрата товарної вартості автомобіля (а.с.11-15). Відповідно до [PERSON] здачі-прийняття робіт №АМ12295 від 15.12.2014 року та фіскального чеку ТОВ фірми «[PERSON] ЛТД» 000008170 00001 від 15.12.2014 року, понесені [PERSON] витрати за відновлювальний ремонт автомобіля «Тойота Королла», д/н [NUMBER] становлять 40 301 грн. 66 коп., а не 41 301 грн. 66 коп., як зазначено позивачем (а.с.25). 09.12.2014 року позивачкою була направлена заява на отримання страхового відшкодування до Центрального відділення ПрАТ «СК «УТСК», з повним пакетом документів, передбаченим ч. 35.2, ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вона також просила відповідно до ч. 35.3, ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проінформувати її про порядок обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, і направити на адресу її представника письмову відповідь про прийняте рішення. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки до теперішнього часу ані заподіяні матеріальні збитки, ані страхове відшкодування позивачці не виплачено, тому суд вважає суд стягнути на користь [PERSON] з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування 39\~301,66 гривень та 393 гривні 02 копійки судового збору, а всього 39 694 гривні 68 копійок; та з [PERSON] матеріальну шкоду у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в сумі 9 488 гривень 30 копійок, 1000,00 гривень франшизи, 550,00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження та 104 гривні 88 копійок судового збору, а всього 11 143 гривні 18 копійок.

Outcome: partial