Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно договору дарування №837 від 15 травня 2003 року [PERSON] є власником 10/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . У даному будинку зареєстрований [PERSON] , який з 2015 року та по теперішній час не мешкає, особистих речей його у будинку не має, комунальні послуги не сплачує. Даний факт підтверджують свідки: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка та її представник надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. 15 травня 2003 року посвідчено договір дарування частини житлового будоволодіння, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про те, що [PERSON] подарував, а [PERSON] отримала у дар 10/100 частин будоволодіння. З витягу №1143927 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 01.08.2003 року, вбачається, що 10/100 частки домоволодіння на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради [PERSON] , зареєстрований у будинку [ADDRESS] з 14.12.2004 року та по теперішній час. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачка не проживає у квартирі [ADDRESS] , а відповідно втратила право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом якого він звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved