Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 107. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Їх сім'я проживала в квартирі її батьків, відповідач не бажав працювати, у зв'язку з чим між ними виникали непорозуміння та конфлікти. 19 травня 2015 року відповідач залишив її та дочку і до теперішнього часу проживає в м.Конотоп, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільний побут їх не пов'язує, у кожного окремо існує свій бюджет. Вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, оскільки втратила до нього любов та повагу. За таких обставин позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.14), до суду не з'явилась, в позовній заяві міститься її клопотання про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.20), до суду не з'явився, про причин неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 20 листопада 2007 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №107. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). За час шлюбу [INFO] року у них народилась дочка [PERSON] (а.с. 7). Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо з 19 травня 2015 року. Причиною розірвання шлюбу, як зазначає позивачка у позовній заяві, є втрата любові та поваги до відповідача, непорозуміння та конфлікти, які виникали між ними через його небажання працевлаштуватись. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Позивачка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивачки суд вважає за можливе відповідно до ст.113 СК України залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп., понесені позивачкою на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved