Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровсько - Багачанської\~ сільської\~ ради\~ Хорольського\~ району Полтавської\~ області \~ про\~ визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими приміщеннями та спорудами за набувальною давністю. Свої вимоги мотивувала тим, що у 1999 році вона [PERSON], придбала у [PERSON] без оформлення документів житловий будинок № 24 по вулиці Хліборобів ( колишня вулиця [PERSON]) в селі Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області. Починаючи з 21 квітня 1999 року позивачка зареєстрована та постійно проживає у житловому будинку № 24 по вулиці Хліборобів ( колишня вулиця [PERSON]) в с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області, який належить [PERSON], що підтверджується випискою з погосподарської книги [PERSON] сільської ради Хорольського району від 10.12.2015 року за № 981, письмовими поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON]. За період проживання у [INFO] ( колишня вулиця [PERSON] ) в с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області, позивачкою за власні кошти здійснені необхідні ремонтні роботи для його утримання в нормальному для проживання стані, зокрема: замінено покрівлю будинку, вікна, вхідні та міжкімнатні двері, проведено електропостачання, побудувано плиту для опалення будинку, огорожу та інше, що підтверджується копіями накладних та товарних чеків, що додаються. Отже, понад 10 років, позивачка добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: № 24 по вулиці Хліборобів ( колишня вулиця [PERSON]) в с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області, які належали [PERSON], яка вибула з місця проживання в [INFO] без зняття з паспортної реєстрації в невідомому напрямку, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Хорольського району від 08.02.2016 року за № 156. З інформаційної довідки, виданої ПП «Бюро послуг та консультацій» 09 лютого 2016 року за № 23 слідує, що вартість домоволодіння, яке складається з: житлового будинку [PERSON]. «А-1» загальною площею 79,6 кв.м., житловою 34,3 кв.м., сараю - [PERSON]. «Б», гаража [PERSON]. «В», сараю [PERSON].»Г», убиральні [PERSON]. « Е», огорожі № 1, воріт № 2, колодязя № 3, ями вигрібної № 4, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Хорольський район, село Покровська Багачка, вул. Хліборобів ( колишня вулиця [PERSON] ), буд. 24 становить 164\~442 гривень. З технічного паспорта, виданого ПП «Бюро послуг та консультацій» 29 грудня 2015 року, вбачається, що вказане домоволодіння перебуває у задовільному технічному стані, придатному до подальшої експлуатації. Згідно з довідкою КП « Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації від 11.02.2016 року за № 29 станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться в с. Покровська Багачка по вул. К. Маркса, буд. 24 Хорольського району Полтавської області в КП « Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявивилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про дату й час розгляду справи, але в позовній заяві просила провести розгляд за її відсутності. Представник відповідача [PERSON]ської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не зявився, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяву в якій позов визнали повністю і просили справу розглядати без участі їх представника. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу [PERSON] Вих. № 59/01-16 від 02 березня 2016 року позивачці відмовлено в посвідченні правочину щодо відчуження вказаного майна у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння та роз»яснено право звернутись до суду з відповідною заявою. У теперішній час позивачка має намір привести документи в належний стан, та узаконити своє право на вказане домоволодіння, однак вирішення вказаного питання можливе лише у судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.\~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 344 ЦК України визначено, що\~\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно з пунктами 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Outcome: approved