Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову вказала, що 11 червня 2010 року померла її мама [PERSON], про що відділом реєстрації смерті міста Києва видано свідоцтво про смерть серії 1- БК № 175668 за актовим записом № 10307. В установлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала , що майна , яке б належало їй покійній мамі у неї не було. Переглядаючи архів своєї сім?ї , вона випадково знайшла серед ощадних книжок сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ЧР № 0085080 виданого Уманською РДА 12.11.1996 року на імя [PERSON] , яка є рідною мамою [PERSON]. [PERSON] померла 10 березня 1998 року в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть 1- СР № 268374 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області від 21.10.2015 року. Рішенням Уманської районної державної адміністрації за № 429 від 21 жовтня 1996 року [PERSON] , був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0085080, зареєстрований 29.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 381. Даним сертифікатом посвідчується належне [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « ім. Кутузова» села Старі Бабани Уманського району Черкаської області, розміром 3,79 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Уманського району за № 859 від 25.09. 2015 року зазначено, що її мама [PERSON] проживала та була зареєстрована із [PERSON] в селі Старі Бабани Уманського району по вул. Радянська, буд.34 , до смерті останньої. Тобто, випливає, що [PERSON] , фактично прийняла спадщину від [PERSON], яка померла 10 березня 1998 року в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області. В березні 2016 року вона звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом після смерті мами [PERSON]. Державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2016 року в зв?язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити їй, [PERSON] , [INFO], що мешкає за адресою: вул. Васильківська, буд.21/18, кв.34 м. Київ , додатковий місячний строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини до Другої київської нотаріальної контори після померлої 11 червня 2010 року її мами [PERSON]. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, вказала, що помер її батько, інших спадкоємців немає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області в підготовче судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмовому заяву ( вх. № 29.03.2018 року) в якій вказав, що [PERSON] сільська рада не заперечує проти розгляду справи без представника сільської ради та дає згоду на задоволення позовної заяви. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити у повному обсязі з наступних підстав . Відповідно дост.1261 ЦК Українив першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст.1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки на час закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини вважала, майна , яке б належало її покійній мамі у неї не було. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, враховуючи, також, відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved