Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась в суд із позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання дітей: сина [PERSON] і дочки [PERSON] та стягнення додаткових витрат на дітей. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми. Згідно рішення Бучацького районного суду від 22 грудня 2016 року на утримання дітей щомісячно стягуються із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Зазначений розмір аліментів не вистачає на утримання дітей та такий розмір є значно менший від мінімального розміру визначеного законом. Отримуючи аліменти в такому розмірі діти знаходяться у скрутному матеріальному становищі, оскільки позивачка не має офіційного працевлаштування і щоб хоч якось забезпечити належне виховання та розвиток своїх дітей, вимушена перебиватися тимчасовими заробітками. Батько дітей є працездатним і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. За таких обставин, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду від 22.12.2016 року та просить стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, син ходить до футбольної секції, що теж потребує додаткових затрат на придбання спеціального спортивного взуття, форми. Враховуючи той факт, що діти потребують постійних грошових вкладень у їх навчання, розвиток, відпочинок, а батько взмозі нести такі додаткові витрати на дитину, тому позивачка просить визначити постійний розмір участі відповідача у додаткових витратах на дітей на рівні 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Семенюк Ю.В. позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Окрім того пояснив, що з часу присудження аліментів у відповідача змінилось матеріальне становище, так як він отримує орендну плату за земельну ділянку та працює закордоном, що стверджується інформацією про перетинання державного кордону України. Також просить врахувати, що відповідач добровільно не надає додаткових коштів на розвиток здібностей дітей, що потребує додаткових затрат. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача адвокат Вуїв А.В. пояснила, що на виконання рішення Бучацького районного суду від 22.12.2016 Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби із відповідача стягуються аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Тому розмір аліментів, який просить позивачка не менший ніж 50 % мінімального розміру визначеного Сімейним кодексом України і відповідно задовольняє потреби дітей. На даний час відповідач не працює і перебуває по догляду за матір`ю - [PERSON] , яка є пенсіонеркою та непрацездатною особою. Окрім того, позивачка не повідомляла [PERSON] про те, щоб надавати дітям кошти на додаткові витрати. Відповідач неодноразово купував дітям речі, одяг, взуття. З червня 2020 року по серпень 2020 року діти проживали разом зі [PERSON] та перебували на його утриманні. Разом з тим в цей час ним були сплачені аліменти на утримання дітей на користь позивачки. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач отримував дохід та працював оплатно закордоном. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] та\~ [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року, шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] розірвано. Із виконавчого листа Бучацького районного суду від 22 грудня 2016 року слідує, що із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 23.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.10.2020 року, [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] . У вищевказаному будинку, разом з [PERSON] , з серпня місяця 2015 року по даний час, проживають без реєстрації її діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Із довідки № 33-ц від 21.10.2020 року слідує, що [PERSON] , 2012 року народження, учениця 3-го класу та [PERSON] , 2009 року народження, учень 5-го класу, дійсно навчаються у філії Старотаразької ЗОШ І-ІІ ступенів опорного закладу Почаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради з 1-го класу по даний час. [PERSON] не перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та не отримує жодних видів допомог, що стверджується довідкою № 09-05/266 від 17.02.2021. Згідно довідки № 162 від 18.02.2021, виданої Сновидівським старостинським округом Бучацького району Тернопільської області, довідки про склад сім`ї № 161 від 18.02.2021 та копії посвідчення [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , до складу його сім`ї (зареєстровані) входять: мати - [PERSON] (пенсіонерка); син - [PERSON] , дочка [PERSON] , брат [PERSON] . Також, [PERSON] ніде не працює в даний час, трудової книжки не має. У період часу з 01.01.2018 по 31.12.2020 [PERSON] неодноразово перетинав державний кордон України, що стверджується інформацією від 24.05.2021 наданою Державною прикордонною службою України. Ціль перетину кордону не зазначено. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.04.2021, станом на 06.04.2021 відсутня заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа, виданного Бучацьким районним суду 16.01.2017 по справі № 595/1854 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 23.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. За змістом\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У пункті 18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №\~3 зазначено, що до передбаченої ст.\~185\~СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17. \~ Судом встановленого, що відповідач на підставі рішення суду від 22.12.2016 року сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., на кожну дитину щомісячно. Оскільки позивачем не надано доказів щодо зміни її та відповідача матеріального чи сімейного стану, не доведено належними та допустимими доказами збільшення витрат на утримання дітей з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, а відповідач не заперечував проти стягнення із нього аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить про визнання ним існування підстав для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є працездатним, фізично здоровим, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами\~СК України\~та виходячи із закріплених частиною 9\~статті 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, а платник аліментів, враховуючи часткове визнання позову, має можливість нести відповідні витрати. Разом з\~тим,\~суд не\~вбачає підстав\~для стягнення\~з відповідача\~додаткових витратах\~на дітей\~на рівні\~1000\~грн.\~щомісячно на\~кожну дитину,\~оскільки позивачкою\~не надано\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження вказаної вимоги, а витрати за відвідування футбольної секції, не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінні\~ст.185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial