Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказує, що вона, як член колгоспного двору є співвласником даного житлового будинку. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком її доньки. У 2009 році відповідач виїхав за кордон та не проживає за вказаною адресою без поважних причин. Відповідач добровільно залишив дане житло, жодних перешкод в користуванні йому не чинилось, особистий речей та майна відповідача в житловому будинку не має. Всі витрати по утриманню житла несе позивач. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком у зв'язку з не проживанням у ньому більше шести місячців без поважних причин. В ході судового розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS], у зв'язку з не проживанням у ньому більше року без поважних причин на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судове засідання позивачка та її представник не з'явилася, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача був присутній у попередніх судових засіданнях та пояснив, що позов підтримує повністю з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідно до довідки Грабовецької сільської радою за №173 від 28.03.2014 року, будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року, було колгоспним двором, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частин будинку. У вказано будинковолодіння зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Грабовецької сільської ради за №81 від 06 лютого 2014 року. [PERSON] зареєстрований в будинку по [ADDRESS], але не проживає в ньому останні п'ять років, що стверджується довідкою за №82 від 06.02.2014 року, виданою Грабовецькою сільською радою. [PERSON] є колишнім чоловіком дочки позивача [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.06.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №58, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.06.2007 року. Встановлено, що [PERSON] залишив будинок по [ADDRESS] у 2009 року добровільно та із скаргою у відповідні органи не звертався. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Вказане житло залишив добровільно. Позивач несе всі витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування будинковолодіння по [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Outcome: approved