Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилаючись на те, що 27 травня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №667. Від шлюбу у них народилось двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Рішенням Сокирянського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2016 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 24 травня 2016 року і до досягнення нею повноліття. Спільне життя не склалося, внаслідок різних поглядів на подружнє життя, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З огляду на вищенаведене подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу неможливе. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, добровільно належної матеріальної допомоги дітям не надає, аліменти на утримання [PERSON], [INFO] не сплачує та не бере участі у витратах, пов'язаних з вихованням дітей. Самостійно утримувати сина [PERSON] вона не має змоги, оскільки її дохід є мінливим. Крім того, у неї є ще одна дитина - [PERSON]. На підставі наведеного просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, на утримання сина - [PERSON] [INFO], у розмірі 1000, 00 (тисячу гривень) грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 640, 00 грн. Позивачка та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву, надали аналогічні пояснення позову, просили його задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак відомостей про поважність причини неявки суд не надав. Відповідно до\~ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення на підставі поданих до суду доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 травня 2010 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №667, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №097538 (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Сокирянського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2016 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 24 травня 2016 року і до досягнення нею повноліття. Діти проживають з матірю. Самостійно утримувати сина [PERSON], позивачка [PERSON] не має змоги, оскільки як зазначено в позові її дохід є мінливим. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в позові аліменти відповідач нікому не платить в тому числі стягнуті рішенням Сокирянського районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2016 року на утримання [PERSON], стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідач офіційно не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, отримує нерегулярний та мінливий дохід, відомості про стан здоров'я відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно із вимогами. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до п 17. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 цього кодексу щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі , суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дня дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2017 -1777 грн. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в добровільному порядку не надає. Угода про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей\~\~та непрацездатних осіб на його\~\~утриманні не має.\~\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з моменту звернення до суду: з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. за позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов задоволено, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України, а щодо позовних вимог про розірвання шлюбу відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути повернення судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved