Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що в шлюбі з відповідачем народилася одна дитина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. З вересня 2015 року син являється студентом денної форми навчання філософсько-теологічного факультету Чернівецького НУ ім. Ю. Федьковича, а тому не має можливості влаштуватися на роботу до закінчення учбового закладу і потребує матеріальної допомоги. А тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно до закінчення сином навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що він працює вчителем Пістинської [PERSON] ст. його заробітна плата змінюється в залежності від навантаження, а тому у разі зменшення зарплати він не матиме змоги сплачувати аліменти по 1500 грн. щомісячно, як просить позивачка, згідний платити аліменти в розмірі ? частки від заробітної плати. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним факт обовязку відповідача, як батька повнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання, а тому, позов слід задоволити частково із наступних підстав. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якоїякщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Копією довідки від 25.02.2016 року за № 1246 (а.с.5), стверджується, що [PERSON] є студентом 1 курсу філософсько-теологічного факультету Чернівецького НУ ім. Ю. Федьковича, стаціонарної форми навчання, державного замовлення терміном з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року. Відповідно до довідки виданої Пістинською сільською Радою (а.с.6), [PERSON], [INFO] ніде не працює, зареєстрована та проживає в [INFO]. Разом із нею проживає син [PERSON], [INFO], студент 1 курсу Чернівецького НУ ім. Ю. Федьковича. Відповідно до довідки про доходи від 04.05.2016 року за № 664 виданої відділом освіти Косівської РДА, [PERSON] працює вчителем християнської етики Пістинської [PERSON] ст. Його заробітна плата становила в квітні 5973,75 грн. Крім того, у відповідача на утриманні є ще одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], та дружина [PERSON], яка ніде не працює та є пенсіонером по інвалідності 3 групи, що стверджується копією довідки до акту огляду МСЕК. Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що рішенням Косівського районного суду вже було вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення ним повноліття в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (що підтвердили сторони в судовому засіданні), розмір заробітної плати відповідача, а також, зважаючи на те, що у нього на утриманні є ще одна неповнолітня дитина та дружина-інвалід, суд вважає за доцільне, позов задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. На підставі ст.ст.182-184, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved