Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 10.03.2018 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Подружні відносини припинилися, фактично сім?я припинила своє існування. Позивачка не має наміру зберігати формальний шлюб з відповідачем, оскільки спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дітей, що має істотне значення. Примирення та збереження сім?ї є неможливим. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] просить: - розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] ; після розірвання шлюбу повернути позивачці прізвище [PERSON] ; -стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Згідно ухвали суду від 14.08.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] отримавши 20.10.2020 року копію позовної заяви, ухвали суду від 14.08.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0787300001750, клопотань, заяв, відзив не надав. Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину. Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Статтею180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.03.2018 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] [INFO] , і [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 10.03.2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис №180. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 25.01.2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані: [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Відповідно довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №206 від 24.07.2020 року, виданої Ситняківською сільською радою Макарівського району Київської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , її чоловік - [PERSON] , та діти: [PERSON] і [PERSON] (а.с.11). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає за можливе стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх доходів відповідача.

Outcome: approved