Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги (а.с.29-30) обґрунтовує тим, що вона з вересня 2008 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді майстра контрольної дільниці другої групи управління якості та контролю, 02.05.2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 23563,15 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 21024,64 грн. Ухвалою суду від 17.07.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача-адвокат [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачем, який повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~з вересня 2008 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», працював на посаді майстра контрольної дільниці другої групи управління якості та контролю, 02.05.2018 звільнена за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.8-11) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі у розмірі 23563,15 грн. (а.с.25) Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Середньоденний заробіток позивача складав 202,16 грн., згідно розрахунку наведеного у позові (а.с.30) Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.05.2018 по 21.01.2019. У зазначений період на підприємстві було 104 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 21024,64 грн. (104 х 202,16). Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, ухвала суду про витребування доказів залишена без виконання, тому, суд вважає, що доводи позивача не спростовані, необхідно позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 23563,15 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.05.2018 по 21.01.2019 включно у сумі 21024,64 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved