Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про: - визнання незаконним наказу; - визнання недійсними актів; - поновлення на роботі; - стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу; - відшкодування моральної шкоди. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що наказом № 1 від 01.01.1998 року була прийнята на посаду машиніста 2-го розряду підкачуючої насосної станції Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (надалі Самбірського ВУВКГ), що в м. Самборі Львівської області по вул. Шухевича, 84. Згідно наказу № 96 від 03.07.2018 року звільнена з роботи із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України України ( надалі КЗпП України) у зв`язку зі скороченням чисельності. Таке звільнення вважає незаконним, так як, на її переконання, воно відбулося з грубим порушенням чинного законодавства України: Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», КЗпП України, ст. 43 Конституції України, виходячи з наступного. 02 травня 2018 року інспектор відділу кадрів Самбірського ВУВКГ [PERSON] . по мобільному зв`язку попросила її з`явитисьу зазначений відділ, куди вона прибула в першій половині робочого дня та взнала від останньої причину виклику - звільнення з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності і поставила її до відома, що матеріали про її звільнення вже давно підготовлені, але, зважаючи на її хворобу, раніше її про це не повідомляли. Начальник управління [PERSON] також не повідомив їй причини звільнення. Наголосив лише, що необхідно відпрацювати два місяці. При цьому ні інспектор відділу кадрів Різничок Л.В., ні начальник управління [PERSON] І.М. будь - яких документів про звільнення її з роботи за скороченням чисельності працівників 02.05.2018 року їй не вручили. 30 червня 2018 року, приблизно о 10 годині, головний інженер Самбірського ВУВКГ [PERSON] мобільним зв`язком повідомив її не виходити на роботу, оскільки з 03 липня 2018 року її звільнено з роботи. 03 липня 2018 року інспектор відділу кадрів [PERSON] Л [PERSON] В. вручила їй письмове попередження від 02.05.2018 року № 41 про звільнення з роботи з 03.07.2018 року за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, наказ № 96 від 03.07. 2018 року про звільнення з роботи з 03 липня 2018 року за п.1 ст. 40 КЗпП України, акти від 02.05.2018 року та від 07.05.2018 року про відмову від підпису. [PERSON] не пропонувала за їхнє отримання розписатись. В акті від 02.05.2018 року, підписаному головним інженером Самбірського ВУВКГ [PERSON] та інспектором кадрів Різничок [PERSON] В [PERSON] , зазначено, що цього числа її було повідомлено з`явитись в управління для ознайомлення з письмовим попередженням від 02.05.2018 року про вивільнення з посади машиніста насосної станції 3-го підйому, яку вона займає, але вона відмовилась прибути в управління для ознайомлення з письмовим попередженням. Такий акт вважає фіктивним з тих підстав, що 02 травня 2018 року в першій половині робочого дня вона була у відділі кадрів Самбірського ВУВКГ та в начальника управління Маланкевича І.М. згідно телефонного виклику [PERSON] Наступний акт про відмову від підпису від 07.05.2018 року також вважає фіктивним, оскільки в час з 05 години ранку 07.05.2018 року до 02 години 08.05.2018 року вона перебувала на робочому місці - підкачуючій насосній станції по вулиці Шухевича, 84 в м. Самборі, що підтверджується записом в журналі передачі змін, і ніхто її з письмовим розпорядженням про майбутнє вивільнення не повідомляв, від підпису вона не відмовлялась. З тих підстав вважає незаконним її звільнення з роботи, так як воно суперечить положенням ст. 40 КЗпП України, зокрема, щодо факту скорочення штатів, який повинен підтверджуватись пред`явленими власником документами, що засвідчують зменшення робіт, новий штатний розклад. Скорочення чисельності чи штату не повинні негативно впливати на якісний склад кадрів. Зазначені в оспорюваному наказі від 02.05.2018 № 61 «Про скорочення штату працівників» підстави звільнення - важкий фінансовий стан управління водопровідно-каналізаційного господарства і скорочення однієї штатної одиниці, на її думку, є теж незаконними, оскільки стан важкого фінансового стану, який склався в Самбірському ВУВКГ, не може бути підставою для видачі наказу № 61 від 02.05. 2018 року про внесення змін до штатного розпису та скорочення однієї одиниці машиніста насосної станції ІІІ-го підйому по вул. Шухевича без глибокого аналізу господарської діяльності управління, в якому і буде видно, які заходи начальнику [PERSON] необхідно провести, щоб покращити фінансовий стан господарства, а не за рахунок скорочення працівників управління. Фактична чисельність працюючих в Самбірському ВУВКГ станом на 01.01.2018 року становить 95 чоловік. Згідно розрахунків нормативна чисельність працівників ВУВКГ становить 146 чоловік, що на 52 чоловіки більше від фактичної. Наказ № 96 від 03.07. 2018 року по Самбірському ВУВКГ про звільнення з 03 липня 2018 року за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності з виплатою суми належної заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку теж вважає незаконним, так як відповідач видав його в порушення вимог статті 49-1 КЗпП України, оскільки про наступне звільнення з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України вона не одержала попередження. Крім того, таке звільнення, як члена профспілкової організації Самбірського ВУВКГ, відбулося без її згоди, усупереч ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п.4 ст. 247 КЗпП України. Вважає, що відповідач грубо порушив її право на працю, передбачене ст. 43 Конституції України, при звільненні її з роботи не врахував, що вона працювала бездоганно з 1998 року, не мала жодного стягнення, чим такими незаконними діями заподіяв їй моральну шкоду, яка проявилась в тому, що вона перебуває в стресовому стані, без належних засобів до існування. Їй дуже боляче не тільки фізично, а й морально через те, що після багатьох років бездоганної роботи її звільнено з роботи, тому у відповідності до ст. 237 КЗпП України повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 5 000,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З тих підстав просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі: - визнати незаконним наказ № 96 від 03.07.2018 року Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, яким її машиніста підкачуючої насосної станції звільнити з 03.07.2018 року; - визнати недійсними акти від 02.05.2018 року, 07.05.2018 року про відмову від підпису; - поновити її на тій самій посаді - машиніста підкачуючої насосної станції в м. [ADDRESS] Шухевича [ADDRESS] ; - стягнути із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи 05514293, адреса місцезнаходження: 81400, м. Самбір, Львівська область, вул. Шевченка, 59А) в її користь (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.07.2018 року до дня поновлення її на роботі по 4\~521 грн. 22 коп. щомісячно. Під час розгляду даної справи позивачка збільшила свої позовні вимоги. Окрім заявлених позовних вимог просила стягнути з відповідача Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства по 220 грн. 81 коп. за кожний день вимушеного прогулу, що згідно її розрахунків становить 78\~386, 84 грн., ураховуючи погодинні та місячні тарифні ставки,

Outcome: partial