Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. Прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу позивачки з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, Серії [NUMBER] , виданого 29.07.1993 року відділом реєстрації акті громадянського стану Солом`янського району м. Київ. Після смерті батька позивачка, як спадкоємець першої черги, оформила в нотаріальному порядку та у визначений законодавством строк спадщину останнього (номер у спадковому реєстрі 62148483), за винятком права власності на земельну ділянку площею 3,5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 3224086200:04:010:0023, яке належало її батькові [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЖ № 331087. Оформити в нотаріальному порядку право на спадкове майно, як право на земельну ділянку (пай) площею 3, 5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не виявляється можливим, оскільки відповідно до п. п. 4.20 п. 4 Глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. З отриманого з Державного земельного кадастру і наданого до нотаріальної контори витягу вбачається, що вищезазначена земельна ділянка (пай) зареєстрована не на ім`я [PERSON] , а на ім`я [PERSON] (його мати, а баба позивачки) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] № 331087, виданого Головним управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі Київської області 27 серпня 2008 року, яка померла [INFO] , згідно Свідоцтва про смерть, Серії [NUMBER] , виданого виконкомом Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області. За викладених обставин і розбіжностей запису власника земельної ділянки (паю) у правовстановлюючому документі, як Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331087, на ім`я [PERSON] та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де власником цієї ж земельної ділянки зазначена [PERSON] , оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не виявляється можливим. За цих підстав, Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. від 06 серпня 2019 року (вих. № 137/02-31), [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкового права після смерті її батька, як право на земельну ділянку (пай). Посилаючись на вищезазначене позивачка [PERSON] просить суд: Визнати за нею - [PERSON] , як спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3, 5022 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 322\~408 6200:04:010:0023, яке належало останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331 087. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій просить суд ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить суд не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.17). Представник відповідача Рогізянської сільської ради Сквирського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить судове засідання провести без його участі та без фіксації судового засідання (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено,\~що позивачка [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження позивачки Серія [NUMBER] , видане ЗАГС Залізничного району міста Києва 15.11.1968 року, актовий запис №1968 (а.с.7). Прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу позивачки з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 29.07.1993 року відділом реєстрації акті громадянського стану Солом`янського району м. Київ (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Після смерті батька позивачка, як спадкоємець першої черги, оформила в нотаріальному порядку та у визначений законодавством строк спадщину останнього (номер у спадковому реєстрі 62148483) (а.с.9), за винятком права власності на земельну ділянку площею 3,5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 322\~408 62 00:04:010:0023, яке належало її батькові [PERSON] , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЖ № 331 087 (а.с.10). Оформити в нотаріальному порядку право на спадкове майно, як право на земельну ділянку (пай) площею 3, 5022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не виявляється можливим, оскільки відповідно до п. п. 4.20 п. 4 Глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. З отриманого з Державного земельного кадастру і наданого до нотаріальної контори Витягу № НВ 321\~200\~433 2018 (а.с.12) вбачається, що вищезазначена земельна ділянка (пай) зареєстрована не на ім`я [PERSON] , а на ім`я [PERSON] (його мати, а баба позивачки) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] № 331087, виданого Головним управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі Київської області 27 серпня 2008 року, яка померла [INFO] , згідно зі свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Рогізнянської сільської ради Сквирського району, Київської області. За викладених обставин і розбіжностей запису власника земельної ділянки (паю) у правовстановлюючому документі, як Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 331087, на ім`я [PERSON] та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де власником цієї ж земельної ділянки зазначена [PERSON] (а.с.12), оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не виявляється можливим. За цих підстав, Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. від 06 серпня 2019 року (вих № 137/02-31), [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкового права після смерті її батька, як право на земельну ділянку (пай) (а.с.13). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] після смерті батька - [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте оформити спадщину на земельну ділянку належним чином не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах є розбіжності, які унеможливлюють оформлення спадкових прав позивачки на земельну ділянку, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved