Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

позивачка в травні 2016р. пред»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначала, що 21.02.1998р. року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району в м.Києві, актовий запис №112. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач в червні 2013 року залишив сім»ю та пішов жити до іншої жінки, з цього часу вона та відповідач разом не проживають, спільне господарство не ведеться, фактично три роки кожен з подружжя живе різними інтересами в різних сім'ях. Вона займається вихованням сина, якого забезпечує самостійно усім необхідним, маючи для цього достатні житлові та фінансові умови, наміру подавати заяву про стягнення аліментів не має. Спільного майна в шлюбі подружжям не набуто. Примирення з відповідачем є неможливим, подальше спільне життя її та відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам та моральним устоям суспільства. Просить не надавити строк для примирення, шлюб розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. У зв»язку з цим суд, відповідно до ст.169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 21.02.1998р. перебувають шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району в м.Києві, актовий запис №112. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За змістом позовної заяви, сторони з червня 2013 року проживають окремо один від одного, син сторін проживає з позивачкою. З цього ж часу сторонами не ведеться спільне господарство. Спору з приводу утримання дитини, поділу спільного майна подружжя немає. Позивачка вважає примирення з відповідачем неможливим, посилається на те, що подальше спільне життя її та відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та моральним устоям суспільства, просить не надавити строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідачем заперечень проти доводів позовної заяви не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін фактично розпався, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить при розірванні шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений позивачкою при зверненні з позовом до суду судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved