Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона зазначила, що 04 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №436, від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року, тому спільне господарювання ними не ведеться і вони проживають окремо. У зв'язку з чим, позивачка вважає що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не прибула, але звернулась до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення їй не потрібен і просить суд розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення вона не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не зявившогося відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Здор ) [PERSON] [INFO], уклали шлюб 04 вересня 2010 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №436. Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання позивачки надалі підтримувати сімейні відносини, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Дошлюбне прізвище позивачки Здор і вона після розірвання шлюбу бажає носити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved