Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] у травні 2015 року звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилалась на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них 16 листопада 2005 року народився син [PERSON]. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 жовтня 2007 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 225 грн. щомісячно. 08 жовтня 2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. На даний час у неї склалися обставини, які, на її думку, дають підстави для перегляду рішення суду. Зокрема, витрати на утримання сина значно зросли, оскільки він ходить у школу, відвідує гуртки та часто хворіє. Вона (позивачка) працює в КП Чернівецьке тролейбусне управління, де займає посаду сестри медичної стоматології. Її середньомісячна заробітна плата у місяць становить близько 1186 грн., а інших доходів вона не має. Зазначає, що стан здоровя відповідача задовільний, він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки їй критично не вистачає коштів на утримання сина, просила змінити розмір аліментів, які [PERSON] сплачує за рішенням суду від 08 жовтня 2007 року та стягувати з нього на її корить на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] підтримала позов. Пояснила, що аліменти, які стягуються з відповідача є надто мізерними, їх навіть не вистачає на харчування дитини. На даний час витрати на утримання сина значно змінилися, він підріс, ходить до школи та відвідує гуртки. Також син часто хворіє, у звязку із чим потребує значних коштів на лікування. Її матеріальне становище також змінилося в бік погіршення. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] пояснив, що його довіритель позов не визнає. Пояснив, що [PERSON] на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON] разом із ними проживають неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дочка [PERSON] від першого шлюбу), які перебувають на його утриманні. Крім того, зазначив, що його довіритель офіційно працевлаштований, у звязку із чим, на його думку, з нього слід стягувати аліменти у частці від доходу. Просив у задоволенні позову відмовити. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них 16 листопада 2005 року народився син [PERSON] (а.с.4). 08 січня 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 жовтня 2007 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 225 грн. щомісячно, починаючи з 08 червня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). На підставі вказано рішення судом було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Першотравневому ВДВС ЧМУЮ. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 р., розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, пред'являючи позов про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на погіршення свого майнового стану. Як було встановлено судом, неповнолітній син сторін навчається у школі та відвідує різні гуртки, у звязку із чим значно зросли витрати на його утримання. Із виписки з історії хвороби №0388а/137 вбачається, що малолітній [PERSON] періодично хворіє. Згідно рекомендацій лікаря, дитина потребує відповідного режиму харчування, масажу, санаторно-курортного лікування (а.с.8) . Згідно довідки про доходи від 30 квітня 2015 року, позивачка [PERSON] працює в КП Чернівецьке тролейбусне управління, де займає посаду сестри медичної стоматології. Загальна сума її доходу за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року становить 8 893 грн. 69 коп. (а.с.9). Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що після ухвалення рішення Першотравневим районним судом м.Чернівці майновий стан позивачки [PERSON] змінився у бік погіршення, що і є істотною підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Поряд із цим, суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані та з його довірителя необхідно стягувати аліменти в твердій сумі, виходячи з наступного: На підтвердження вказаних пояснень представником відповідача було надано суду довідку з місця роботи [PERSON], з якої вбачається, що він працює на посаді механіка по передрейсовому та післярейсовому огляду транспортних засобів на Приватному підприємстві «Євротранс 2005» (а.с.26). Разом з цим, на думку суду, вказана довідка не може бути належним доказом на підтвердження наявності трудових правовідносин між ПП «Євротранс 2005» та відповідачем [PERSON] Зокрема, зазначена вище довідка не містить відомостей з приводу того, що [PERSON] працює на підприємстві офіційно, з ним укладено трудовий договір та його заробітна плата офіційно обліковується. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що трудового договору між [PERSON] та приватними підприємцями чи фізичними особами-підприємцями не зареєстровано, а також відомості щодо перебування відповідача на податковому обліку в облікових даних ДПІ, відсутні (а.с.10-11). Таким чином, на думку суду, вказану довідку відповідач надав з метою уникнення від сплати аліментів у більшому розмірі. Крім того, безпідставними є посилання представника відповідача [PERSON] на те, що на утриманні [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, які також потребують його матеріальної допомоги та підтримки. Так, із доданої копії свідоцтва про народження неповнолітнього сина відповідача від першого шлюбу вбачається, що станом на день звернення до суду [PERSON] виповнилося 17 років, а 17 листопада 1997 року він досягне повноліття (а.с.29). Що ж стосується неповнолітньої [PERSON], доньки дружини відповідача від першого шлюбу, то як було встановлено судом, відповідач [PERSON] не є її батьком, у дівчини є батько, який дбає про неї, а тому відповідач не зобовязаний її утримувати (а.с.30). Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як було встановлено судом, стан здоровя відповідача [PERSON] задовільний. При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України із [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 650 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Так, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.88 України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: partial