Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 19 серпня 2006 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, у звязку з чим в сімї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що вони стали чужими людьми. Вважає, що подальше збереження сімї та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та моральним засадам суспільства, а в разі розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. Позивач та її представник, які повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.11), у судове засідання не зявились. Представником позивача, в межах повноважень за договором про надання правової допомоги від 27 липня 2015 року (а.с.15-18) надано до суду письмову заяву, за якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали розірвати шлюб, а справу розглядати у їх відсутність. Спір про спільне майно, аліменти на утримання дитини буде вирішено за окремими позовами, а син буде проживати з позивачкою. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки не проживає з позивачкою однією сімєю з січня 2014 року, у звязку з чим зберегти сімю не можливо (а.с.19-21). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 19 серпня 2006 року перебувають в шлюбі, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №797 (а.с.4), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин фактично проживає з позивачкою. Спільне життя в сімї не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, що в січні 2014 році привело до припинення між сторонами сімейно-шлюбних відносин, хоч вони і проживають в одній квартирі, що підтвердили сторони у поданих до суду письмових заявах (а.с.15,19). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, що підтверджується поданими до суду як представником позивача, так і відповідачем письмовими заявами щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.15,19). Спір з приводу спільного майна та утримання спільної неповнолітньої дитини буде розглядатися за окремими позовами, а спору щодо місця проживання дитини на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. Крім цього, в звязку задоволенням позову суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею при зверненні з позовом до суду витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved