overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має доньку [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, фактично залишивши сім'ю. В судове засідання позивачка не з'явилася , надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач в засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає,згоден сплачувати аліменти. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1990 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини,фактично залишивши сім'ю. Дочка сторін проживає з матір'ю , знаходиться на її утриманні. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України в постанові №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в п. 17 роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів , суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини , що мають істотне значення. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Оскільки відповідач являється працездатним, інших утриманців не має, то суд вважає,що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку. Статтею 191 ч.1 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому суд стягує аліменти на утримання дитини, починаючи з 24 вересня 2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі 1000 гривень. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має доньку [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, фактично залишивши сімю. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , просить їх задовольнити . Відповідач позовні вимоги визнав частково,згоден сплачувати аліменти, але не в сумі 1000 гривень. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково , виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини,фактично залишивши сімю. Дочка сторін проживає з матірю , знаходиться на її утриманні. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України в постанові №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в п. 17 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів , суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини , що мають істотне значення. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Оскільки відповідач являється працездатним, інших утриманців не має, то суд вважає,що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку. Статтею 191 ч.1 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А тому суд стягує аліменти на утримання дитини, починаючи з 14 квітня 2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, за час шлюбу позивачка зрозуміла, що з відповідачем в неї різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем вони вже значний час не проживають разом, спільне господарство не ведуть та фактично шлюбні відносини між ними припиненні, в звязку з чим, вона звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка до судового засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій наполягала на розірванні шлюбу, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, шлюб між сторонами був зареєстрований 28.08.2005 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №708, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №255333. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №037396, виданого Великодальницькою сільською радою, Біляївського району, Одеської області, актовий запис № 20. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя стало неможливим, сторони не проживають разом з грудня 2017 року, а тому шлюб підлягає розірванню. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст.ст. 110 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона сплатила відповідачу кошти за житловий будинок, користується цим будинком, провела ремонт, однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачами, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві власності належав на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами до складу якого, згідно довідки - характеристики, входять: А Житловий будинок, Б Стайня, В Комора, К Колодязь, за адресою: [ADDRESS] . 12 січня 2021 року між сторонами було укладено договір щодо продажу даного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що [ADDRESS] . За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі, розписка відповідача . Однак зареєструвати своє право власності позивачка не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що позивачка проживає у будинку, утримує майно, всі свої зобов`язання виконала, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від неї обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона сплатила відповідачці кошти за житловий будинок, користується цим будинком, провела ремонт, однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідачка втратила оригінали правовстановлюючих документів на будинок, не бажає їх поновлювати, тобто ухиляється від подальшого виконання договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідачка надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачкою в тому числі факту отримання коштів, однак вважає, що зі своєї сторони вона угоду виконала. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачці на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . В травні 2020 року між сторонами досягнуто угоди щодо продажу даного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що [ADDRESS] . За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідачка отримала і майно було фактично передано. Однак зареєструвати своє право власності позивачка не може у зв`язку з втратою відповідачкою оригіналів правовстановлюючих документів ат подальшим ухиленням від виконання договору. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що позивачка проживає у будинку, утримує майно, всі свої зобов`язання виконала, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від неї обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] який народився у [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені в 2013 році через відсутність взаємопорозуміння та втрати почуття поваги та любові один до одного причиною чого стало суттєва розбіжність в характерах що призводило до простійних сварок. . Вважає, що сім*я розпалася та відновленню не підлягає. Зазначила, що на момент звернення до суду спору з приводу місця проживання дитини та щодо поділу майна сторони не мають. На підставі зазначеного просить суд розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем і після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами у справі зареєстровано 20.04.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 198. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 03.07.2007 року , та зроблено актовий запис № 738 видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим,що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 04.08.2001 року.. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно утримувати дітей. Матеріальної допомоги добровільно не надає. Прохає суд постановити рішення яким стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % передбаченого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожного, і до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши обставини справи, докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] , які повністю знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач здоровий, працездатний і працює, а тому повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття на користь їх матері позивачки по справі [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 22.12.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, та відмовляється добровільно утримувати дітей. Матеріальної допомоги добровільно не надає хоча і працює. Прохає суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць з подальшою індексацією цієї суми відповідно до закону. Стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на місяць з подальшою індексацією цієї суми відповідно до закону. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] проти позову заперечує , прохає відмовити позивачці у задоволені позовних вимог посиланням на те , що відповідач постійно надає стороні матеріальну допомогу на утримання дітей матеріально , а також надає кошти на їх утримання. Вважає , що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дітей в частці від доходу , оскільки він працює , має стабільний заробіток . Суд , заслухавши позивачку [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши обставини справи, докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, надає позивачці допомогу на утримання неповнолітніх дітей , що підтверджується товарними чеками на придбання дитячого одягу та речей. Відповідно до ст.184 СК України , аліменти у твердій грошовій формі , стягуються лише коли відповідач , має не регулярний , мінливий дохід. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено довідкою про заробітну плату , відповідач [PERSON] працює , торговим представником в ТОВ « Компанія Крок « , має стабільну заробітну плату з якої і повинні відраховуватись аліменти, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка змінювати позовні вимоги , що до стягнення аліментів в частковому виразі , не бажає. Враховуючи викладене , суд вважає , що підстав для задоволення позову , що до стягнення аліментів у твердій грошовій формі , не вбачає .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, на що можу бути затрачений значний час, вважаю за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що вона 23 грудня 1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства. З червня 2014 року неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 27.12.2013 року вона перестала отримувати державну соціальну допомогу. Відповідач [PERSON] проживає окремо, та відмовляється добровільно утримувати дитину. Матеріальної допомоги добровільно не надає. Вона ніде не працює, є пенсіонеркою та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1214 грн. 71 коп. Прохає суд постановити рішення яким стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] інваліда з дитинства, розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % передбаченого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши обставини справи, докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] інваліда з дитинства, який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, та відмовляється добровільно утримувати дитину. Матеріальної допомоги не надає.Позивачка [PERSON] ніде не працює, є пенсіонеркою та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1214 грн. 71 коп. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач здоровий, працездатний, працює, повинен утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття на користь його матері позивачки по справі [PERSON]

Outcome: approved