Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивачка звернувлася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в котрому зазначила, що відповідно до договору дарування від 30.04.1993 року їй належить 31/100 частина житлового будинку та господарських споруд за [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 20.06.2003 року їй належить на праві власності 69/100 частин вище вказаного будинку. Таким чином, [PERSON] являється єдиним власником житлового будинку та господарських споруд за [ADDRESS]. З 17 листопада 1995 року у даному будинку зареєстрована дочка позивачки [PERSON], [INFO], яка з листопада 2017 року в її будинку не проживає, до даного будинку не проживає, до даного будинку не з'являлася, комунальні платежі за будинок не сплачувала, участі у веденні домашнього господарства не приймала, до цього часу будинком не цікавиться. Місце проживання відповідачки їй не відоме. Таким чином, реєстрація відповідача у належному позивачці будинку, створює позивачці перешкоди у володінні та користуванні своїм майном, чим позбавляє її можливості в повній мірі використовувати свій об'єкт права власності та негативно впливає на її матеріальний стан, що порушує її права. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком за [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до ч.4 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Так, в судововму засіданні, з показань свідків [PERSON], що відповідачка, яка є дочкою [PERSON], в будинку, який належить позивачці, не проживає з листопада 2017 року, [PERSON] вона не бачила роік; відносно сплати комунальних платежів за даний будинок та наявності в будинку речей відповідачки їй невідомо. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що [PERSON] в будинку своєї матері [PERSON] не проживає з листопада 2017 року, комунальні послуги вона не сплачує, її речей в даному будинку немає. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення предстанвика позивача та позивача, показання свідків, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні з копії паспорта (а.с. 5-6), з копії договору дарування (а.с. 7), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8), копії договору (а.с. 9-10), копії будинкової книги (а.с. 11-13), акту обстеження житлових умов (а.с. 14), вбачається що [PERSON] на підставідоговору дарування від 30.04.1993 року та до договору дарування від 20.06.2003 року є власником житлового будинку та господарських споруд за [ADDRESS]. З 17 листопада 1995 року у даному будинку зареєстрована дочка позивачки [PERSON], [INFO], яка з листопада 2017 року в її будинку не проживає, до даного будинку не з'являється, комунальні платежі за будинок не сплачує, участі у веденні домашнього господарства не приймає, до цього часу будинком не цікавиться, не ставиться до нього як до свого постійного єдиного місця проживання, її особистих речей в будинку немає. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім'ї без поважної причини понад один рік. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачка з листопада 2017 року не проживає за вказаною адресою, не цікавиться будинком, не сплачує комунальні платежі, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення.

Outcome: approved