Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 7 червня 2005 року у Буковецькій сільській раді Верховинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 1. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності. Позивачка просить розірвати шлюб та не надавати час на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі і просить не надавати час на примирення. Судом досліджені наступні докази: копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 15 березня 2007 року на бланку серії 1-НМ № 062780, копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 26 липня 2007 року на бланку серії 1-НМ № 075480, копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 27 серпня 2008 року на бланку серії 1-НМ № 105833, свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] видане 23 червня 2005 року на бланку серії 1-НМ № 007823, довідку № 464 видану Вовчинецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 13 травня 2016 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб у Буковецькій сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області 23 червня 2005 року, про що зроблено актовий запис за № 1. Сторони мають малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved