overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивачка в квітні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 16.05.2014 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, та на даний час ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено. По спільній домовленості між ними, діти залишаться проживати разом з нею. На підставі наведеного, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», та стягнути з відповідача в її користь судовий збір. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, в телефонному режимі повідомив щоб розгляд справи проводили у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.05.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 16.05.2014 року, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Червоноградського МУЮ у Львівській області. Встановлено, що спільне життя в сім'ї не склалося, в сторін різні погляди на життя, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки, а час на примирення наданий судом, не поліпшив відносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка в квітні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.11.2014 року. Від подружнього життя дітей у них немає. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. Стверджує, що збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. З грудня 2015 року сторони проживають окремо. Не ведуть спільного господарства , припинили шлюбні стосунки. На підставі наведеного просить суд шлюб між ними розірвати та судові витрати стягнути з відповідача . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити, прізвище залишити після розірвання шлюбу [PERSON] . Належно повідомлений відповідач в судові засідання 01.06.2017 року та 16.06.2017 року не зявився, в останнє викликалась через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Виконавчим комітетом Гірницької селищної ради м.Червоноград Львівської області 26.11.2014 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 244427, виданим 26.11.2014 року виконавчим комітетом Гірницької селищної ради м.Червоноград Львівської області. Від подружнього життя у сторін дітей немає . Спільне життя в сімї не склалося, згрудня 2015 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка в квітні 2018 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.06.1999 року. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. Зазначила, що вони разом з відповідачем прожили 15 років, з 04.12.2013 року відповідач вигнав її з квартири і вона з дитиною переїхала проживати до своєї бабусі. З цього часу вони не підтримують подружні стосунки, та не ведуть спільного господарства. На даний час у відповідача є інша сім'я, в якій народилася дитина, а тому їхній шлюб існує лише формально. На підставі наведеного просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розрвання шлюбу залишити їй прізвище «Веретельник», та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В підготовчесудове засідання відповідач не зявився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 029478 від 02.06.1999 року, виданим відділом РАГС м. Червонограда Львівської області. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №174983 від 19.01.2000 року. Спільне життя в сімї не склалося, з 04.12.2013 року сторони проживають окремо, та з цього часу подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб носить лише формальний характер, збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка в кінцевій редакції свого позову (а.с. 28-29) просить суд визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №51, розташованого в с. Садки, по вул. Тімірязєва, Житомирського району, а також усунути перешкоди в користуванні цим будинком шляхом зобовязання Управління державної міграційної служби в Житомирській області зняти згаданих відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що реєстрація відповідачів у спірному будинку перешкоджає їй розпоряджатися цим будинком, оскільки відповідачі з листопада 2012 року в будинку не проживають та не сплачують коштів за надані комунальні послуги. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки він являється співвласником вказаного жилого будинку, а тому у разі задоволення позову буде порушено його право власності. Крім того, пояснив, що його дружина [PERSON] в даний час є вагітною, у звязку із чим можливо розглянути справу без її участі, оскільки вона не бажає брати участі в судовому засіданні. Представник Управління державної міграційної служби в Житомирській області в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку №51, розташованого в с. Садки, по вул. Тімірязєва, Житомирського району. Даний факт не оспорюється сторонами та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права №39673182 від 25.06.2015 року (а.с. 38). У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, враховуючи той факт, що відповідач являється співвласником наведено вище будинку, а задоволення даного позову призведе до порушення його права власності, суд вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити. Отже,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка в кінцевій редакції свого позову (а.с. 64-65) просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою №19 в будинку №4, що розташований по вул. Воронкіна в с. Висока Піч, Житомирського району, та зняти останнього з реєстраційного обліку місця проживання в Житомирському районному секторі Управління Державної міграційної служби у Житомирській області. Свої вимоги мотивує тим, що реєстрація відповідача, який вже майже три роки не проживає за вказаною адресою, створює їй перешкоди у користуванні наведеною квартирою. В судове засідання позивачка не зявилася, проте її представник звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без їх участі, позов підтримує. Проти заочного розгляду не заперечує. Інші учасники до суду також не з'явилися. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Представники третіх осіб звернулися до суду з письмовими клопотаннями, в яких просять справу розглянути без їх участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони, як наймачі, зареєстровані в квартирі №19 в будинку №4, що розташований по вул. Воронкіна в с. Висока Піч, Житомирського району, але відповідач більше шести місяців без поважних причин відсутній за вказаною адресою. Дані факти підтверджуються довідкою Державного комунального підприємства «Виробниче житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство» №437 від 11.11.2014 року, талоном до ордера №392 від 15.09.1993 року та відповідними актами обстеження умов проживання позивачки від 20.10.2013 року, 20.01.2014 року, 07.04.2014 року і 15.07.2014 року, згідно яких відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але більше шести місяців без поважних причин в ній не проживає (а.с. 7, 8, 12-15). Встановленим фактам відповідають житлові правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, відсутність відповідача понад шість місяців у згаданому житлі без поважних причин, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка в липні 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 09.09.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. сімейні відносини між ними з відповідачем не склалися у зв'язку з тим, що в них різні погляди на життя, вони не розуміють один одного, через це у них виникають сварки. Вона неодноразово намагалася владнати їх сімейні конфлікти, однак це не призвело до позитивного результату. Вона не бажає проживати з відповідачем, оскільки втратила до нього почуття любові і протягом року їх сім'я існує лише формально. Просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що під час наданого їм строку для примирення вона з відповідачем не примирилася, хоч відповідач бажав цього. Вважає, що сім'я розпалася остаточно. Просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений нею за подання позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав, що з позивачкою вони не примирилися, хоч він для цього вживав усі необхідні міри, на розірвання шлюбу не згоден. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.2006 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 05.10.2007 року. - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 08.10.2010 року. В сім'ї часто виникають сварки, спільне життя у них не склалося, в сторін різні погляди на життя, це привело до того, що вони з 28 липня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї неможливе. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка в липні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в заяві вказала, що рішенням Червоноградського міського суду від 09.12.2013 року відповідача зобов'язано до сплати аліментів на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 07.10.2013 року і до досягнення сином повноліття. Рішення суду набрало законної сили 19.12.2013 року. Незважаючи на зобов'язання за рішенням суду відповідач ухиляється від його виконання, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Просить стягнути з відповідача суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 8166,36 грн. за період з 07.10.2013 року по 02.06.2014 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що на час подання позову до суду заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 6700 грн. В червні 2014 року відповідач сплатив їй 1000 грн. аліментів. Позовні вимоги зменшила та просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення аліментів в сумі 4 000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він не знає яка є заборгованість по аліментах. Він працював охоронником в магазині «Рукавичка», звідки звільнився 3 місяці тому. На даний час він стоїть на обліку в центрі зайнятості, однак допомоги по безробіттю звідти не отримує. Вказав, що вдруге офіційно одружився і від даного шлюбу у нього народився син [PERSON], [INFO]. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.12.2013 року, яке набрало законної сили 20.12.2013 року, з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до законодавства, починаючи з 07.10.2013 року. На виконання даного рішення судом 25.12.2013 року було видано виконавчий лист, на підставі якого державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження. Згідно довідки № 10-235 від 02.06.2014 року про неотримання аліментів виданої ВДВС Червоноградського МУЮ, [PERSON] в період з 07.10.2013 року по 02.06.2014 року не отримувала аліменти від [PERSON] згідно з виконавчим листом № 459/4883 від 25.12.2013 року виданого Червоноградським міським судом про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, але частково так як на даний час відповідач неправцевлаштований та перебуває на обліку в центрі зайнятості, і крім того у нього на утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивачка в липні 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області про припинення зобов»язання в зв»язку з виконанням, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказав, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.10.2000 року. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: Мар`яна, [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Зазначає, що між нимим втрачено почуття любові та поваги, подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, вона самотужки утримує дітей, шлюб між ними існує лише формально, а тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Загірна» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судове засідання відповідач не зявився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2000 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 088286 від 28.10.2000 року, виданим Сілецькою сільською радою Сокальського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] Мар`яна Ігорівна, [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-СГ №268296 від 04.12.2002 року, серії 1-СГ №072934 від 25.12.2006 року та серії І-СГ №453303 від 03.06.2015 року. Спільне життя в сімї не склалося, в сторін різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства, їхня сім`я існує лише формально, збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 12.12.1992 року. Від подружнього життя дітей у них немає. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. Стверджує, що збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. З лютого 1993 року сторони проживають окремо. Не ведуть спільного господарства , припинили шлюбні стосунки. На підставі наведеного просить суд шлюб між ними розірвати . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити . Належно повідомлений відповідач в судові засідання 07.08.2017 року та 03.10.2017 року не зявився, в останнє викликалась через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області 12.12.1992 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 111-СГ № 252411, виданим 12.12.1992 року. Від подружнього життя у сторін дітей немає . Спільне життя в сімї не склалося, злютого 1993 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задоволити. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved