Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, в результаті чого, позивачка [INFO] народила дочку - [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, хоча її матеріальне забезпечення не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя, оскільки відповідач ухиляється від належного матеріального утримання їх дитини, не піклується про дочку та не допомагає. Позивачка зазанчає, що оскільки на її утриманні також перебуває ще одна неповнолітня донька від попереднього шлюбу, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 21), а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що малолітня [PERSON] проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, оскільки сторони проживають окремо. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка, яка також має на утримання дитину від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], має недостатній рівень доходів для утримання себе та малолітньої [PERSON]. При цьому, в судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб, які потребують матеріального утримання та догляду, а тому суд, об'єктивно оцінюючи матеріальну спроможність сторін, вважає вимоги позивачки про стягнення на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 2 000 грн. завищеними та такими, що не належно обґрунтовані, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою дочки, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір щомісячного доходу сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1 200 грн. щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Таким чином, враховуючи дослідженні матеріалами справи в їх сукупності, суд вважає, що позивачка в судовому засіданні відповідно до положень ст. 60 ЦПК України частково довела позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial