Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що вона та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2002 року, який було розірвано рішенням суду від 11.10.2011 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.09.2015 року по справі №265/6088/15-ц було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) до досягнення сином повноліття. На даний час син продовжує навчання та є студентом другого курсу денного відділення Маріупольського механіко-металургійного коледжу ДВНЗ «ПДТУ» строк навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Відповідач постійно працює та має стабільний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину в період навчання, в зв`язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18.03.2021 року і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2023 року. До судового засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.04.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м.МаріуполяДоне.цької області, відповідний запис № 216, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в графі «батько» зазначено [PERSON] , «мати» [PERSON] . Згідно Інформації про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 07-13.07-0109 від 03.03.2021 року позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Довідки № 148 від 20.01.2021 року, виданої ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» Ісаєв С.О. є студентом Маріупольського механіко-металургійного коледжу ДВНЗ «ПДТУ» 2 курсу денного відділення. Закінчує навчання 30.06.2023 року. Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. При цьому, враховуючи положення ст.199 СК України, аліментне зобов`язання по утриманню повнолітнього сина, доньки представляє собою одностороннє зобов`язання матері та батька перед повнолітнім сином, повнолітньою донькою по їх утриманню, яке повинно виконуватись належним чином та виключно на користь повнолітнього сина, доньки, а у разі примусового виконання даного аліментного зобов`язання, аліменти підлягають стягненню також, виключно на користь повнолітнього сина або доньки, які в силу свого правового статусу - повноліття та ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язанні особисто прийняти виконання даного аліментного зобов`язання на свою користь. З урахуванням вищенаведених норм права та матеріалів даної цивільної справи, суд враховує, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю та після досягнення повноліття знаходиться лише на утриманні останньої, а також те, що відповідачем позов визнано в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь повнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно, таким чином задовольняючи позовні вимоги частково. Також, суд зазначає, що у відповідності до 191 СК України, аліменти стягуються з дня звернення до суду. Позивачка просить суд стягнути аліменти, починаючи з 18.03.2021 року, проте, як вбачається з матеріалів справи, останньою було позов подано до суду 19.03.2021 року, в зв`язку з чим стягує аліменти саме з 19.03.2021 року, задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial