Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 10 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 09. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії І- МИ № 005396, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ № 025301 від 16.03.2006 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ № 195417 від 05.02.2014 року, довідка №2629 від 12.12.2016 року, видана Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія посвідчення [PERSON] від 07.05.2003 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР876160, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії АВ 197219. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 10 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Нелиповецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 09. Подружжя має двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], 28.02.2006 року та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом І групи, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved