Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти щомісячно на утримання дітей в розмірі 2000 грн. до їх повноліття, та стягувати аліменти щомісячно на власне утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають в шлюбі. Мають двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Відповідач тривалий час не займається вихованням своєї старшої доньки [PERSON], не надає матеріальної допомоги на утримання дочок. Христина є інвалідом через вроджену ваду серця. На даний час позивачка працювати не має можливості, оскільки здійснює догляд за дітьми, крім того, має вроджену ваду серця, у звязку з чим повинна постійно піклуватися про своє здоровя на що необхідні кошти. Відповідач має дохід, достатній для надання належної матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, оскільки працює в ПАТ «Волинь-цемент» м.Здолбунів. Інших утриманців не має. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти стягнення аліментів на утримання дружини повністю та заперечували проти стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, оскільки [PERSON] офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату і відповідно до ст.183 СК України з нього можуть бути стягнуті аліменти у частці від доходу. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-ГЮ № 238519 від 12.08.2015 року та свідоцтва про народження серія І-ГЮ № 264373 від 23.02.2017 року, сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач офіційно працює, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання дітей, але враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що необхідно стягнути аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved