Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 21 листопада 2009 року уклала шлюб із [PERSON], який зареєстрували у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 827. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй, позивачці, та дитині душевні страждання. Відповідач зневажливо відноситься до неї, постійно допускає моральні образи, навіть в присутності сина. Відповідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 СК України. На протязі приблизно 1,5 року (з червня 2015 року) ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Обставин які б перешкоджали розірвання шлюбу саме в такий спосіб немає. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. При цьому пояснила, що шлюб між нею та відповідачем не зберігся. В неї немає почуттів до відповідача. Вважає, що зберегти сімю неможливо. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не згоден на розірвання шлюбу. При цьому пояснив, що мешкають з позивачкою окремо, але відносини підтримують. Шлюб розпався. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.2), свідоцтво про народження (а.с.3). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2009 року. Шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо. За наданий судом строк для примирення, сторони не примирились. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. У відповідності до ст. 112 ч.1 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved