Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт її прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], визнати недійсним в ? частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бердичівською державною нотаріальною конторою від 05.08.1999 року за № 471 та зареєстроване в Бердичівському МБТІ по книзі № 24, сторінка № 486, № 9986 на ім'я [PERSON], визнати за позивачкою права власності на ? частину квартири за [ADDRESS]. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], який постійно проживав в квартирі за [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину вказаної вище квартири, яка належала покійному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.04.1993 року відділом житлово-комунального господарства міськвиконкому, зареєстрованого в Бердичівському МБТІ по книзі № 52, сторінка № 145, № 9916. Позивачка стверджує про домовленість зі своєю мачухою [PERSON], яка померла [INFO], що в подальшому частину вказаної квартири померлого [PERSON], тобто ? частину спадщини, оформлять на двох в рівних частинах. Оскільки після смерті батька [PERSON] позивачка в 6 місячний термін взяла з квартири її батька належне йому майно (килим, пухову хустку, керамічну вазу, каструлі, книжки, ощадну книжку рахунок [NUMBER]), вона фактично вступила в управління спадковим майном, хоча протягом зазначеного терміну так і не звернулась до нотаріальної контори. Проте, в квітні 2014 року позивачка дізналась, що померла [PERSON] оформила на себе частину квартири батька, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бердичівською державною нотаріальною конторою від 05.08.1999 року за № 471 та зареєстроване в Бердичівському МБТІ по книзі № 24, сторінка № 486, № 9986 на ім'я [PERSON], таким чином позбавивши її права на спадщину після смерті батька [PERSON] Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори від 03.06.2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає, просила суд відмовити в їх задоволенні. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], який постійно проживав в квартирі за [ADDRESS] (а.с.5). [INFO] помирає мачуха позивачки - [PERSON], яка на момент своєї смерті на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1995 року була власницею квартири (часткова) за [ADDRESS] (а.с.9). Судом з'ясовано, що померла [PERSON] оформила на себе частину квартири батька, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бердичівською державною нотаріальною конторою від 05.08.1999 року за № 471 та зареєстроване в Бердичівському МБТІ по книзі № 24, сторінка № 486, № 9986 на ім'я [PERSON], таким чином позбавивши її права на спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с.10, 12). Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори від 03.06.2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13). Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з постановою Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити і інші факти, що мають юридичне значення. А тому, з метою захисту прав позивачки, а саме прийняття спадщини, даний факт необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved