Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 02.04.2004 відповідач [PERSON] , яка є її рідною сестрою, її матір [PERSON] , її батько [PERSON] набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла її мати [PERSON] . До складу її спадщини увійшла належна їй на праві спільної сумісної власності частка в квартирі. Спадщину після смерті матері повність прийняла відповідачка [PERSON] , батько [PERSON] відмовився від своєї частини у спадщині на користь відповідача. Відповідачка свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. [INFO] помер її батько [PERSON] . До складу його спадщини увійшла належна йому на праві спільної сумісної власності частка в квартирі. Спадщина була прийнята лише нею, відповідачка заяву про прийняття спадщини після померлого батька не подавала. В червні 2021 при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом вона отримала відмову у зв`язку з невизначеністю частки померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. Від представника позивачки адвоката Васюка Д.Г. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона визнає позов [PERSON] , просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2021 (а.с.9). Останній був батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.1981 (а.с.8). З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4032711 від 02.07.2004 вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі договору міни від 02.04.2004 (а.с.7). З постанови приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області від 29.06.2021 вбачається, що позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири після померлого батька [PERSON] у зв`язку з тим, що за життя останній не виділив свою частку в натурі на належне йому нерухоме майно (а.с.11) Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу. Як вбачається з постанови Верховного суду від 16.06.2021 у справі №570/997/19 для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved