Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

позивачка в листопаді 2013 року звернулась з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що дочка потребує матеріальної допомоги, тому що є студенткою Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, за згодою позивачки, на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Ст. 199 Сімейного кодексу України визначає, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняться у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 16 січня 2007 року у цивільній справі № 2-102/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказаним рішенням з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Рішення суду набрало законної сили 28 січня 2007 року (а.с.5). Довідки Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі підтверджують, що [PERSON] в 2011 році поступила у вказаний навчальний заклад і в даний час є студенткою групи ОА-1211 третього курсу денної форми навчання, рівень бакалавр; навчається за рахунок державного бюджету, строк закінчення навчального закладу 01 липня 2015 року (а.с.6,7). [PERSON] з 05 вересня 2011 року проживає у гуртожитку Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, за проживання в якому за 2013-2014 рік сплатила 2500 гривень (а.с.24-25). З довідки Саратського управління водного господарства убачається, що позивачка працює, її середньомісячна заробітна плата складає 2695 гривень на місяць (без відрахування податку). Позивачка визнала ту обставину, що на утриманні відповідача знаходиться одна малолітня дитина від другого шлюбу і відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід. Тому за змістом ч.1 ст.61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. З урахуванням матеріального та сімейного становища сторін, суд визначає розмір аліментів в сумі сімсот гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання. Вимоги позивачки про стягнення аліментів у більшій сумі не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial