Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє [PERSON] , 12.10.2020 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у виді квартири [ADDRESS] . Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримала відмову через відсутність необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Позивачка та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву, в якій просили задовольнити позов та розглянути справу без їх участі. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Ворошиловської районної в місті Донецьку ради належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.12.2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу надати інформацію чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався із заявою про прийняття спадщини, та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом, або за заповітом, а також зобов`язано надати суду завірені копії матеріалів справи. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.02.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджує копія договору купівлі-продажу ВКТ №392440, посвідченого 23.09.2008 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №9404, та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20397572, виданого 29.09.2008 року Комунальним підприємством БТІ м.Донецька. [PERSON] \~померла [INFO] ,\~про що\~свідчить копія\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~видана Голосіївським\~районним у\~місті Києві\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у місті\~Києві,\~актовий запис\~№202. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана повторно 09.08.1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, та копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видана Ворошиловським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька 21.03.1996 року. Отже, звертаючись до суду із даним позовом позивач просив визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини першої та п`ятої\~\~статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу своєчасно, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері через відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, про що видано постанову від 23 вересня 2020 року, що вбачається з матеріалів спадкової справи №8/2018 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності відповідно до\~ст.328 ЦК України\~набувається на підставах, що не заборонені законом. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено,\~\~що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджує копія договору купівлі-продажу ВКТ №392440, посвідченого 23.09.2008 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №9404, та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20397572, виданого 29.09.2008 року Комунальним підприємством БТІ м.Донецька. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~\~право власності на квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю [PERSON] , яка у встановленому порядку\~\~заявила про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно. У той же час\~\~обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] \~за життя набула\~\~або володіла\~\~нерухомим майном, що входить до спадкової маси,\~\~ неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи\~\~судом не встановлено. Згідно з статтею 392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.89\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16\~цього ж\~Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved