Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини: з відповідачем перебувають в шлюбі з 04 червня 2010 року, який був зареєстрований у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 107. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Своє прохання мотивує тим, що шлюбні відносини фактично припинені більше трьох місяців потому через те, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного через те, що у них різні погляди на життя, відсутні сумісні інтереси, що призводило до частих сварок в сім'ї по самих незначних приводах. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного та, у наслідок, родина розпалася. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Примирення вважає неможливим. Просить суд розірвати шлюб, стверджуючи, що дитина залишиться на вихованні у неї. Одночасно, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Відповідач є працездатним, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на виховання дитини не надає. У зв'язку з вищезазначеним Позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та прохав суд його задовольнити, оскільки строк на примирення їм не потрібен та проти стягнення аліментів на дитину він не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 червня 2010 року, який був зареєстрований у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 107 (а.с.7). Подружжя від даного шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 392 (а.с.10). Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство з грудня 2013 року. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, майновий спір між подружжям відсутній, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в статті в статті 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України). Таким чином, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища сторін та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Крім того, згідно зі ст. 88 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по даній справі на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved