Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги наступним. 12.04.2011 року позивачка розірвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач перебуває у шлюбі. Змінив своє прізвище на [PERSON] і забажав, щоб дитина, теж змінила прізвище. 13.06.2017 року позивачка змінила прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON]. На даний час позивачка не працює, постійного доходу не має, перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Наразі її матеріальне становище є важким, а дитині потрібно забезпечувати нормальне харчування, купувати одяг, тощо. А тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні відсутня, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить в позові відмовити в повному обсязі. 22.08.2017 року від відповідача через канцелярію суду надійшло заперечення проти позовної заяви про стягнення аліментів з наступних причин. Відповідач зазначив, що після розлучення з позивачкою вони уклали усну угоду про те, що вона не буде подавати позов до суду про стягнення з нього аліментів на дитину, а він буде добровільно купувати дитині одяг, шкільне приладдя та інші необхідні речі, що і робить постійно. Єдине що не робить відповідач це не дає позивачці готівки, оскільки було декілька випадків коли позивачка використовувала гроші не на дитину, а на власні потреби. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.08.2012 року серії І ЕЛ № 047145 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище його [PERSON], її [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 059091 від 15.08.2008 року матірю [PERSON] є [PERSON], батьком [PERSON]. 13.06.2017 року змінено прізвище доньки позивачки із [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 13.06.2017 року серії І ЕЛ № 004694. [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON], що підтверджується копією актового запису про зміну імені № 12 від 31.12.2013 року. Отже, судом встановлено, що у сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою Сновської міської ради від 13.06.2017 року № 03-18/3658. Відповідач зобов'язаний утримувати доньку. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. Тому при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, суд керується нормою ч. 2 ст. 182 СК України, яка діяла на час подачі позову, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і застосувує її до часу набрання чинності змін у законодавстві. А тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO] починаючи з дня подачі позову - 14.06.2017 року по 07.07.2017 року, а з 08.07.2017 року стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved