Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка в травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що з 11.10.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час вона проживає разом із дітьми. Також вказує, що відповідач належно не виконує свої обовязки в частині матеріального забезпечення дітей. Більшу частину свого заробітку відповідач витрачає на свої особисті потреби, що негативно відображається на матеріальному стані дітей. Вона систематично повинна випрошувати кошти у відповідача на утримання дітей, що принижує її гідність. Окрім цього зазначає, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. З огляду на наведене, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просить стягувати аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно. Додатково пояснила, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. В судовому засіданні будо встановлено, позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2016 року. Зазначене підтверджується копією цього рішення суду. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про їх народження. На даний час сторони проживають окремо, діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її матеріальному утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги, ті обставини, що відповідач офіційно не працевлаштований, має не регулярний дохід, однак є працездатною особою та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі, суд приходить до висновку, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до законодавства, до повноліття дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на вищенаведені обставини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved