Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу до листопада 2012р., від якого у них народилась донька. З листопада 2012р. відповідач проживає окремо, участі в матеріальному забезпеченні доньки не приймає, не виконує рішення про оплату аліментів, не виявляє бажання приймати активну участь у вихованні дитини, піклуванні про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Відповідач проти позову заперечує та звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з травня 2014р. відповідачка почала перешкоджати йому бачитись та спілкуватись з донькою, брати участь у її вихованні, на телефонні дзвінки не відповідає. Тому просить визначити йому наступний спосіб у спілкуванні та вихованні доньки: · побачення з донькою щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00год.; · прогулянки в межах м. Києва щопонеділка та щосереди з 16.00 до 19.00год.; · побачення з донькою щосуботи з 10.00 до 20.00год. за місцем проживання батька.Протягом розгляду справи позивач по зустрічному позову [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просить визначити способи участі у спілкуванні та вихованні доньки з урахуванням висновку служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, а саме: · щонеділі з 10.00 до 18.00год.; · щовівторка та щочетверга з 16.00 до 19.00год. · Відповідачка проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що вона не перешкоджає позивачу реалізації його права на спілкування з дитиною і до подачі нею до суду позову про позбавлення батьківських прав він не проявляв зацікавленості до дитини. В подальшому при визначенні способів участі у спілкуванні з донькою просила взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, яким враховується режим дня дитини. Представники 3-х осіб - служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації проти основного позову заперечують, зустрічний позов підтримують з урахуванням наданих кожним з них висновків. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників 3-х осіб, свідків, вважає, що основний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками [PERSON], [INFO] /ас 5/. Встановлено, що з листопада 2012р. сторони припинили спільне проживання, донька [PERSON] залишилась проживати з матір'ю. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2013р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 18.09.2013р. та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3000грн. щомісячно, на утримання позивачки - аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років /ас 6-15/. В обґрунтування ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини позивачка посилається на невиконання ним рішення суду про сплату аліментів, а також на небажання приймати активну участь у вихованні дитини, піклуванні про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Однак, як вбачається з довідки ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, у відділі на виконанні знаходяться виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 3000грн. на 1500грн. щомісячно. Станом на 29.08.2014р. заборгованість по ним відсутня /ас 79-80/. Згідно довідки ф. 3 від 11.07.2014р. малолітня донька сторін зареєстрована за місцем проживання батька [PERSON] в кв. [ADDRESS], фактично проживає з матір'ю /ас 16, 44/ Згідно висновку служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.10.2014р., а також висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 22.12.2014р. прийнято рішення про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] /ас 93-94, 188-189/. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сестрою позивачки. Вважає, що відповідач мало приділяв уваги дитині, з червня 2013р. з нею не бачився. Він декілька раз приїжджав та прогулювався з ними і дитиною. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює нянею дитини уже півтора роки. За цей час вона бачила відповідача три рази, він приходив у двір, коли вона гуляла з дитиною, фотографував дитину. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач, на її думку, не приділяє увагу своїй доньці і не турбується про неї. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно п. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм морали; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, законних підстав для позбавлення його батьківських прав в даний час немає. Виходячи з того, що ст.ст. 153, 157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак позивачка в даний час перешкоджає їх спілкуванню, посилаючись на судовий розгляд справи, суд вважає, що позов в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] підлягає задоволенню. Визначаючи способи участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою суд відповідно до ст. 155 СК України враховує інтереси дитини та приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки визначені в даному висновку способи участі батька у вихованні - щосереди з 18.00 до 20.00год. та щоп'ятниці з 18.00 до 20.00год. найбільш враховують вік дитини, яка ще не досягла трьох років, режим її дня (часи харчування та відпочинку), а також той факт, що [PERSON] тривалий час проживав окремо від дитини та не брав участі у догляді за нею. Враховуючи, що [PERSON] з листопада 2012р. з дитиною не проживає та в цей період з дитиною бачився лише періодично, суд вважає необхідним перші п'ять зустрічей [PERSON] з донькою провести в присутності матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial