Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до припинення сином навчання, тобто, до 30 червня 2020 року, але не пізніше досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обгрунтування своїх вимог позивачка вказує, що відповідач є батьком їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано у 2006 році. Вона вдруге вийшла заміж, змінила прізвище «Коробкова» на «Гавріш». Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина до його повноліття. Після досягнення повнолітнього віку їх син [PERSON] почав навчатись у Таврійському Державному Агротехнологічному університеті на 2-му курсі факультету «Економіки і бізнесу» денної форми навчання, строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. На теперішній час їй важко забезпечувати сина самій, оскільки вона не працює, у неї на утриманні є ще одна дитина від другого шлюбу - син [PERSON], 25.08.2008 року. Крім того, вона останнім часом захворіла, їй встановлено діагноз гепіртонічна хвороба серця 2 ступеню, гіпертрофія лівого шлуночку, ангиопатія ссудин сітчатки, ступень 1, ризик 3. У звязку з чим, вона не має можливості працювати належним чином, тому не має можливості забезпечити сина на час навчання. Відповідач має дохід, працює неофіційно, його бізнес оформлено на його дружину, він не є пенсіонером, інвалідом тощо, є працездатною особою та здоровою людиною і має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Однак, у добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу, оскільки після досягнення дитиною повноліття він надав незначну фінансову допомогу, а тому, вона вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.02.2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 05.04.2018 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач просить частково задовольнити позовні вимоги, визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи та не пізніше ніж до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання, посилаючись на те, що з 2008 року і по теперішній час, він перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого він має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Він офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату. Його дохід за 2017 рік складає 38584,65 гривень, що в середньому складає 3215,38 гривень на місяць. Враховуючи фактичні обставини справи, зокрема беручи до уваги спроможність надавати матеріальну допомогу дитині лише частково, наявність іншої дитини на утриманні, враховуючи розмір доходу, вважає, що заявлений до стягнення позивачкою розмір аліментів, є занадто високим, а тому, розмір аліментів на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання, слід зменшити до 1/6 частини щомісячно до закінчення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму працездатної особи та не пізніше ніж до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому, у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі по 21.09.2006, від якого у них 24 квітня 1998 року народився син [PERSON]. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1431, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.9/. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до довідки № 1166, виданої 06.09.2017 року Таврійським Державним Агротехнологічним університетом, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання /а.с.11/. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] проживає зі своєю матір'ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, та приймаючи до уваги доводи відповідача про те, що він має на утриманні малолітню дитину, його розмір заробітної плати та те, що позивачкою на обґрунтування розміру аліментів не підтверджено обставин, передбачених ст. 182 ЦПК України, що стосуються відповідача, зокрема наявність у нього доходів, окрім заробітної плати, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання [PERSON]В, які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2018 року і до припинення [PERSON] навчання, але не пізніше досягнення дитиною двадцяти трьох років. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704, 8 гривень. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial