Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

позивачка [PERSON]І, звернулась в суд з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 08 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Конюхівської сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис №3. Після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище Левицька та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 08 вересня 2014 року вона разом з відповідачем [PERSON], уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Конюхівської сільської ради Стрийського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №3. Від даного шлюбу у них дітей немає. Відповідач не заперечує, щоб справа розглядалась за її зареєстрованим місцем проживання. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, їхня сімя розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовились про розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу між сторонами Стрийським міськрайонним судом, оскільки позивач власноручно подав в Стрийський міскрайонний суд заяву відповідно до якої просить шлюб розівати. Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч.4. ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 08 вересня 2014 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Конюхівської сільської ради Стрийського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №3 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Стрийському району реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівської області, 04 грудня 2014 року повторно видано свідоцтво про одруження І-СГ №238748. Сімя позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. З квітня 2016 року шлюбні відносини між ними припинилися остаточно та сторони проживають окремо. Згідно із\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~ст. 113 СК України\~особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України, охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ ст. 88 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки в сумі 551,20 грн. (відповідно до квитанції №ПН557 від 30 вересня 2016 року).

Outcome: approved