Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади села Бортники в особі Ходорівської міської ради Львівської області в якій просить встановити факт належності їй заповіту [PERSON] від 05.08.1996, посвідченого секретарем Загірочківської сільської ради Жидачівського району та зареєстрованого в реєстрі за № 86 в користь « [PERSON] » та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Загірочківської сільської ради, площею 1,36 умовних кадастрових гектари. Обґрунтування позовних вимог В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [INFO] у с. Добрівляни померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Загірочківської сільської ради, площею 1,36 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №016151 від 18.10.1996. [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . На момент смерті, [PERSON] була останнім членом двору. Позивачка вступила у володіння спадковим майном в шестимісячний термін, займалася похороном [PERSON] , забрала особисті речі. Від імені [PERSON] у виконкомі Загірочківської сільської ради було посвідчено заповіт в користь [PERSON] за реєстраційним №86 від 05.08.1996. Інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. 22.01.2002 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та набула прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Оскільки [PERSON] не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст.549 ЦК УРСР 1963, вона вважається такою, що прийняла спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадкові права позивачка не оформляла. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, а тому 16.07.2021 звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріальну округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї тітки, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва. Причиною відмови стала відсутність у позивачки правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Загірочківської сільської ради, право на яку належало спадкодавцю і входило у склад спадщини. В даному випадку право позивачки на спадкове майно не визнається, оскільки вона не може пред`явити оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), бо такий втрачений. Окрім того, у заповіті [PERSON] спадкоємцем вказано [PERSON] , тобто із прізвищем позивачки до реєстрації шлюбу, що викликає труднощі із юридичним оформленням спадщини. У зв`язку із відмовою нотаріуса в оформленні права на спадкове майно позивачка звернулася до суду із даним позовом для реалізації своїх спадкових прав. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 22.07.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 05.10.2021. Ухвалою суду від 05.10.2021підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 25.10.2021. Розгляд справи по суті відбувся 25.10.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Представник відповідача Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав відзив, в якому розгляд справи просить проводити у його відсутності, окрім того, повідомляє, що на час розгляду даної справи відсутня інформація, яка була б підставою для заперечення позовних вимог. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.\~ Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Загірочківською сільською радою Жидачівського району Львівської області, [INFO] у віці 78 років померла [PERSON] /а.с.10/. Згідно довідки Ходорівської міської ради №237 від 19.07.2021, [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . На момент смерті, [PERSON] була останнім членом двору. [PERSON] вступила у володіння спадковим майном в шестимісячний термін, займалася похороном [PERSON] , забрала сертифікат на право на земельну частку пай серії ЛВ №016152../а.с.11/. Від імені [PERSON] у виконкомі Загірочківської сільської ради було посвідчено заповіт в користь [PERSON] за реєстраційним №86 від 05.08.1996. Відповідно до заповіту від 05.08.1996, посвідченого секретарем виконавчого комітету Загірочківської сільської ради, Салятицька Т.І., на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно [PERSON] /а.с.12/. Згідно витягу зі спадкового реєстру №65308942 від 24.06.2021, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися /а.с.13/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.03.1965, [PERSON] народилася у с. Добрівляни Жидачівського району Львівської області 10.03.1965, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 22.01.2002, [PERSON] одружилася із [PERSON] в Бортниківській сільській раді Жидачівського району, актовий запис №1 та після одруження набула прізвище [PERSON] /а.с.9/. За змістом довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.02.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Загірочківській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №016151 від 18.10.1996 на [PERSON] . Реєстраційний номер 120. Площа земельної ділянки 1,36 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №602 від 25.09.1996. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавалися./а.с.14/. Листом приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу від 16.07.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Загірочківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном./а.с.16/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що за життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, заповівши все належне їй майно [PERSON] . З долучених до позову матеріалів встановлено, що « [PERSON] » це дівоче прізвище позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження наявним в матеріалах справи. Відтак, у заповіті зазначено дошлюбне прізвище позивачки. Відтак, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є племінницею спадкодавця [PERSON] , а також те, що в її користь складено заповіт, а тому остання є спадкоємцем за заповітом. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved