Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Попівецькою сільською радою, Бродівського району, Львівської області з 01.10.1994р. Актовий запис №12. Від цього шлюбу в даній сім'ї народилося двоє дітей дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач по справі не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Діти проживають з позивачкою, оскільки відповідач по даній справі не має постійної роботи та заробітку, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитись на вихованні та утриманні дітей. Оскільки заробітна плата позивачки не дозволяє їй утримувати двох дітей, одна з яких є повнолітньою, а інша продовжує навчатись у інституті права ім. Малиновського Національного університету «Острозька академія» з терміном навчання з 01.09.2014р., по 31.05.2016р. Їхня дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. На даний момент позивачка з відповідачем разом не проживають і позивачка звернулась до Бродівського районного суду Львівської області про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку та не надає дітям жодної матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже відповідач зобов'язаний утримувати дітей. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р., N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності, кошти заробляє шляхом надання разових підрядних робіт, за які отримує щоденно по 200 гривень. Позивачка просить суд при визначенні розміру аліментів врахувати наступні обставини. Відповідач на утриманні інших осіб немає, є працездатним та постійно їздить на заробітки та отримує доходи, а отже має можливість утримувати своїх дітей. Згоди щодо розміру аліментів у добровільному порядку сторани не досягнуто, тому позивачка просить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання у інституті права ім. Малиновського Національного університету «Острозька академія» з терміном навчання з 01.09.2014р., по 31.05.2016р. в розмір 600 гривень, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, та аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]., в розмір 600 гривень, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася,але подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 600 гривень до закінчення нею навчання та на утримання дочки [PERSON], до досягнення нею повноліття та у разі неявки відповідача - винести заочне рішення. Відповідач у перше судове засідання зявився,позову не визнав, та пояснив, що він може сплачувати по 150 гривень на дитину. В наступні судові засідання не з»яввився причини неявки не повідомив. Також відповідач подав заперечення в якому не погоджується із позовними вимогами та не згідний сплачувати аліменти у такому розмірі. Суд врахувавши заяву позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.10.1994р. (а.с.5),згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народилися двоє дітей дочка [PERSON], [INFO].(а.с.10), та [PERSON], [INFO]. (а.с.11) які проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою Попівецькою сільською радою №484 від 12.06.2014р. (а.с.12). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні матері, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 500 гривень, щомісяця до закінчення нею навчання а саме згідно довідки Національного Університету «Острозька Академія» №1580 від 02.12.2014р., до 31 травня 2016 року та утримання дочки [PERSON], щомісячно до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний мінливий дохід. Таким чином, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.180,182,184 СК України,

Outcome: partial