Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, розташований по вул. Миру, 25 в с. Тернівка Козятинського району Вінницької області, що залишився після смерті [PERSON], який помер 27 грудня 2005 року. Позивачка посилається на те, що 27 грудня 2005 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] та за життя заповідав їй все своє майно, що підтверджується заповітом, посвідченим 16 грудня 2004 року секретарем виконавчого комітету Тернівської сільської ради Козятинського району Вінницької області. На день смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з садибного (індивідуального) житлового будинку, що підтверджується технічним паспортом та довідкою Тернівської сільської ради Козятинського району за № 251 від 28.09.2016 року про те, що згідно записів по господарської книги № 1 за 2001-2005 роки за померлим [PERSON]І рахується будинок по вул. Миру, 25 с. Тернівка Козятинського району Вінницької області та земельна ділянка розміром 0,9261 га. Вона є єдиною спадкоємицею майна померлого батька, інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Після смерті батька вона у визначений законом термін звернулася до державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, про що нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1439/02-31 від 16.11.2016 року. Позивача в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача голова Тернівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачем, так як воно є безумовним, відповідає вимогам закону і не порушує нічиїх прав, свобод і законних інтересів, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved