Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.05.1987 року, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Жовтневим відділом ЗАЦС м. Дніпропетровська було зроблено актовий запис № 832. За час проживання в шлюбі, ними було придбано автомобіль «DACIA Logan», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого складає 109279,5 грн. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям в шлюбі, є спільним сумісним майном, і частки в цьому майні є рівними. В зв'язку з цим, просить суд, винести рішення, яким розділити спільне майно подружжя, залишивши у власності відповідача вказаний автомобіль, стягнувши з нього на її користь грошову компенсацію в сумі 54639,25 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка, та її представник позовні вимоги щодо стягнення коштів на її користь, як частини спільного майна подружжя підтримала. Але поряд з цим, погодилась на визначену вартість майна, представлену відповідачем, відповідно до висновку експертного дослідження, яка становить 73556 грн., тому просить стягнути кошти, які складають половини вказаної вартості. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, визнав частково. А саме, ним визнано, що спірний автомобіль, є спільною сумісною власністю, і придбаний ними з позивачкою в період шлюбу. Однак, вартість автомобіля становить 73556 грн., з даного приводу ним було замовлено експертне дослідження. Крім того, він не в змозі сплатити позивачу вказану половину вартості автомобіля, так як в нього не має таких коштів, і його заробітна плата не дозволяє йому цього зробити. Також вважає, що позивач не мала б звертатись до суду, а дані питання вони могли б вирішити самі. Вислухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив: Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 22.05.1987 року [NUMBER], [PERSON] та [PERSON]. (в подальшому [PERSON]) уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 832 Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська. (а.с. 6). Згідно копії рішення Тульчинського районного суду від 26.08.2015 року шлюб між вказаними громадянами було розірвано. В період шлюбу подружжям [PERSON] було придбано автомобіль марки «DACIA Logan 1,4», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований в Тульчинському МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 15.07.2006 року (а.с. 8). В судовому засіданні, в своїх поясненнях, сторони визнали факт, що вказаний автомобіль придбаний в період шлюбу, і є спільною сумісною власністю подружжя. Також сторони погодились, що вартість вказаного автомобіля, відповідно до висновку експертного дослідження № 27/Д від 16.09.2015 року становить 73556 грн. (а.с. 39-54). Відповідно до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України, якою визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких умов, обставини щодо визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, та вартість вказаного автомобіля на час розгляду справи в суді, доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 цього ж Кодексу визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. В своїй позовній заяві, а також в судовому засіданні, позивачка просить суд присудити їй грошову компенсацію, виділивши майно відповідачу, що в свою чергу повністю відображає зміст вищевказаної статті Сімейного кодексу. Враховуючи положення ст. 71 СК України, а також те, що майно - автомобіль, є неподільним, суд приходить до висновку про виділення в натурі майна відповідачу, і відповідно сплати останнім грошової компенсації позивачу в сумі 36778 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 69-72 СК України, ст. 368 ЦК України Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача підлягають стягненню судові витрати щодо оплати судового збору, пропорційно до суми задоволених вимог, а саме 367,78 грн., а також 121,80 витрати з оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 1500 грн. за надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved