Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що 6 листопада 2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу є дочка [PERSON] , на яку відповідач згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 лютого 2021 року сплачує аліменти у розмірі 1500 грн., та син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, і на його утримання відповідач не надає кошти в добровільному порядку. Її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати неповнолітніх дітей, оскільки вона не працює та не має постійного доходу, а також перебуває у відпустці по догляду за дітьми і отримує лише соціальну допомогу на дітей. Вважає, що для забезпечення мінімальних потреб малолітнього сина [PERSON] з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі не менше 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки - адвокат Мазурик П.А. подав заяву, із змісту якої вбачається, що він справу просить розглянути у його відсутності та у відсутності позивачки [PERSON] , та постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки у судове засідання [PERSON] не повідомив і відзив не подав. За таких обставин та беручи до уваги те, що представник позивачки не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 20 квітня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 9). Від шлюбу у сторін є також малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1500 грн. згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 лютого 2021 року. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітньої дитини зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що малолітній син сторін [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між сторонами немає домовленості щодо сплати аліментів на утримання малолітнього сина. Відповідно до довідок Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення від 4 березня 2021 року № 321 та № 322, позивачка з грудня 2020 року отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі по 1700 грн. на місяці, та з грудня 2020 одноразову допомогу при народженні двох дітей у розмірі 1720 грн. Будучи особою працездатного віку, відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає. Беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою та має можливість працювати і утримувати свою малолітню дитину, дані про незадовільний стан здоров`я останнього відсутні, та враховуючи стан здоров`я дитини, її матеріальне становище, наявність у відповідача на утриманні ще однієї дитини, на яку аліменти стягуються згідно з рішенням суду від 24 лютого 2021 року, потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 18 березня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем не надано жодних доказів і заперечень, які б свідчили про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання його малолітнього сина у заявленому позивачкою розмірі. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум платежів аліментів на дитину за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved