Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, який уточнила заявою від 11.02.2016 року, про визнання права власності на земельні ділянки, з тих підстав, що її батькові [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 1,024 га (ділянка № 1 площа 0,3945 га, ділянка № 2 площа 0,2018 га, ділянка № 3 площа 0,4274 га), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. 12.06.1996 року [PERSON] помер. Позивачка та [PERSON] (мати) прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON], успадкувавши по 1/2 частці вищевказаної земельної ділянки, оскільки вони проживали разом зі спадкодавцем та вступили в управління спадковим майном. 06.02.2008 року [PERSON] померла. Ще за життя мати посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки проживала разом з нею та отримала свідоцтво про право на спадщину, успадкувавши іншу земельну ділянку належну матері. Позивачка бажає оформити право власності на вищевказані земельні ділянки на своє імя, однак в нотаріальному порядку [PERSON] (позивачці) було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] (батько позивачки), був виданий після його смерті. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 1,024 га (ділянка № 1 площа 0,3945 га, ділянка № 2 площа 0,2018 га, ділянка № 3 площа 0,4274 га), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, та належать їй в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак у заяві про уточнення позовних вимог просила розгляд справи провести у її відсутність. Представник відповідача Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IФ № 040706 від 15.12.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45, [PERSON], на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, належало право власності на земельну ділянку, площею 1,024 га, яка розташована на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, та до складу якої входять земельні ділянки: площею 0,3945 га (кадастровий номер: 2625688000:03:004:0078), площею 0,2018 га (кадастровий номер: 2625688001:07:002:0007) та площею 0,4274 га (кадастровий номер: 2625688000:03:008:0060) (а.с. 8, 8 зворот). 12.06.1996 року [PERSON] (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (батько позивачки), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] (позивачка) прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] (батько позивачки), оскільки вони, як спадкоємці першої черги, проживали разом із спадкодавцем (виписка із по господарської книги Бортниківської сільської ради Івано-Франківської області по с. Пужники), вступили в управління спадковим майном, подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 29), успадкувавши в рівних частках грошову компенсацію, належну спадкодавцю (свідоцтво про право на спадщину за законом, а.с. 31 зворот). Згідно копії спадкової справи № 189/1996 від 17.12.1996 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (батько позивачки) (а.с. 28-32), [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] (позивачка) є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] (батько позивачки), які бажали прийняти та прийняли спадщину. 06.02.2008 року [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, в т.ч. на 1/2 частку земельної ділянки, яку вона успадкувала за законом після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивачки). Ще за життя мати посвідчила на імя доньки [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 04.09.2001 року (а.с. 39 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]І.) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 31 від 21.01.2016 року (а.с. 5) та випискою із по господарської книги Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області по с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Крім цього, [PERSON] (позивачка) отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши земельну ділянку та грошові вклади (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.07.2012 року, а.с. 40, 40 зворот). Згідно копії спадкової справи № 223/2012 від 31.07.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивачки) (а.с. 33-43), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її матері [PERSON], інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну ділянку площею 1,024 га в цілому, яка розташована на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в тому числі: на 1/2 частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON], та на 1/2 частку даної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала дану частку за законом після смерті чоловіка [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, який належить померлому [PERSON] (батько позивачки), був виданий після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 31/02-31 від 16.01.2016 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті батьків. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved