Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2014 року рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області її призначено опікуном на малолітнім онуком [PERSON], оскільки мати її онука [PERSON] померла [INFO]. Батько малолітнього [PERSON] відповідач [PERSON] рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області був позбавлений батьківських прав відносно дитини 06 березня 2014 року. Відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, ніде не працює, в зв'язку з чим має мінливий дохід. Вказуючи на ухилення відповідача від утримання дитини, просить стягувати з нього аліменти на малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, за даними телефонограми просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви та даних телефонограми, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 серпня 2004 року. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21 серпня 2013 року. Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 178 від 15 травня 2014 року опікуном малолітнього [PERSON] призначено його бабусю [PERSON]. Малолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними довідки № 2329 від 28 травня 2013 року, виданої КП «Славутське ЖКО». Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці [PERSON], опікуну малолітнього [PERSON] на його утримання, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь сина в розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи цей розмір, суд враховує вік, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших утриманців. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved