Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити частку у спільній частковій власності, визнавши, що [PERSON] належить 84/100 ідеальної частки у спільній частковій власності у житловому будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона у 1988 році придбала у власність 53/100 ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 18 жовтня 1988 року. На час придбання зазначена частина будинку складалася з літ. «А-1» дерев'яний, обкладений цеглою, житловою площею 62, 8 кв.м. з житловою прибудовою літ. «А1-1». Також на земельній ділянці знаходилися надвірні будівлі: сараї літ. «Е», літ. «З», вбиральня літ. «У», літ. «І», огорожі №1-2, 3-4; замощення №1. При укладенні договору купівлі-продажу позивачці перейшли у власність наступні приміщення в житловому будинку: приміщення 1 сіни розміром 3,8 кв.м.; приміщення 2-1 кухня розміром 5,8 кв.м.; приміщення 2-2 житлова кімната площею 9,9 кв.м., приміщення 2-3 житлова кімната площею 8,7 кв.м., приміщення 2-4 житлова кімната площею 11,9 кв.м. Також перейшли у власність надвірні будівлі: сарай літ. «З», вбиральня літ. «У». Після придбання 53/100 частки вказаного будинку позивачка для проживання своєї родини, за рахунок своїх коштів та власною працею зробила перепланування належної їй частини будинку і побудувала нові приміщення в будинку, у тому числі зробила будівництво другого поверху. У період 1991-1994 років було зроблене переустаткування першого поверху будинку, а саме: житлова кімната 2-4 площею 11,9 кв.м. була залишена без змін, житлова кімната 2-3 площею 8,7 кв.м добудована і переустаткована в коридор площею 21,3 кв.м ведучий на другий поверх; житлова кімната 2-2 площею 9,9 кв.м і кухня 2-1 площею 5,8 кв.м. Була переустаткована в підсобне приміщення площею 15,8 кв.м. Також були добудовані нові приміщення: житлова кімната 2-6 площею 15,0 кв.м.; кухня 2-11 площею 11,6 кв.м.; підсобне приміщення 2-10 площею 18,0 кв.м.; коридори: 2-1 площею 4,0 кв.м., 2-2 площею 1,9 кв.м.; туалет 2-3 площею 1,5 кв.м., ванна кімната площею 4,1 кв.м., 2-2 площею 1,9 кв.м.; туалет 2-3 площею 1,5 кв.м., ванна кімната площею 4,1 кв.м. Крім цього, був побудований другий поверх: приміщення 2-12 сходи площею 5,9 кв.м.; санвузол 2-14 площею 5,5 кв.м.; житлові кімнати 2-13 площею 37,1 кв.м., 2-15 площею 11,5 кв.м., 2-16 площею 15,1 кв.м., а також приміщення III веранда площею 6,7 кв.м., підсобне приміщення IV площею 15,6 кв.м. Після закінчення будівництва частина будинку позивача є двоповерховий, без підвалу, житловий будинок, складної форми, з розмірами у плані 13,0 х 8,95 (11,3) м., загальною площею будинку 215,4 кв.м., у тому числі житлова 90,6 кв.м., підсобна -124,8 кв.м., висотою первісної частини будівлі 3,7 кв.м., прибудованої частини 6,5 кв.м. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2007 року у цивільній справі № 2-3180/07/13 за [PERSON] було визнано право власності на самовільно реконструйовану частину житлового будинку літ. «А-1» і житлову прибудову літ. «А2-2», «а4» загальною площею 215 кв.м., житловою площею 90,6 кв.м., а саме: коридор 2-8 площею 21,3 кв.м ведучий на другий поверх; підсобне приміщення 2-7 площею 15,8 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 15,0 кв.м.; кухню 2-11 площею 11,6 кв.м., підсобне приміщення 2-10 площею 18,0 кв.м.; коридор 2-1 площею 4,0 кв.м., коридор 2-2 площею 1,9 кв.м.; туалет 2-3 площею 1,5 кв.м., ванну кімнату площею 4,1 кв.м., приміщення другого поверху: приміщення 2-12 сходи площею 5,9 кв.м.; санвузол 2-14 площею 5,5 кв.м.; житлові кімнати 2-13 площею 37,1 кв.м., 2-15 площею 11,5 кв.м., 2-16 площею 15,1 кв.м., а також приміщення III веранда площею 6,7 кв.м., підсобне приміщення IV площею 15,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, співвласник житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] дав свій дозвіл, оформлений у письмовій заяві на збереження самовільно побудованих будівель, та не заперечував проти визнання права власності на самочинне будівництво за [PERSON] Ця обставина встановлена рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2007 року. Станом на 21 травня 1988 року площа складала 40,1 кв. м. Таким чином, за рахунок реконструкції частка позивачки у будівлі збільшилася на 175,4 кв.м. площі, що в перерахунку на частки у спільній частковій власності збільшує її частку до 84/100. З співвласником - відповідачем [PERSON] вони домовились про те, що укладуть нотаріально завірену угоду, про збільшення ідеальної частки у будівлі, але відповідач ухиляється від укладення договору, мотивуючи це своєю зайнятістю, тому позивачка змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, подав письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити, справу розглянути за його відсутності. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що в 1988 році позивачка придбала у власність 53/100 ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 1988 року. Після придбання 53/100 частки зазначеного будинку позивачка зробила перепланування належної їй частини будинку і побудувала нові приміщення в будинку, у тому числі побудувала другий поверх. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить 47/100 ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2007 року за [PERSON] визнано право власності на самовільно реконструйовану частину житлового будинку літ. «А-1» і житлову прибудову літ. «А2-2», «А4» загальною площею 215 кв.м, житловою площею 90,6 кв.м. Позивачкою [PERSON] пред'явлено позов про збільшення частки у праві спільної часткової власності до 84/100 у спільній частковій власності в будинку. Відповідач [PERSON] заперечує проти збільшення частки у праві спільної часткової власності на спірний будинок, оскільки вважає, що вимоги позивача не відповідають закону, враховуючи, що згідно ч.4 ст.357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи сторін, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі продажу від 18 жовтня 1988 року позивачка придбала у власність 53/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Після придбання 53/100 частки вказаного будинку позивачка для проживання за рахунок власних коштів та особистою працею зробила перепланування належної їй частини будинку і побудувала нові приміщення в будинку, у тому числі зробила будівництво другого поверху. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2007 року у цивільній справі № 2-3180/07/13 за позивачкою [PERSON] визнано право власності на самовільно реконструйовану частину житлового будинку літ. «А-1» і житлову прибудову літ. «А2-2», «а4» загальною площею 215 кв.м., житловою площею 90,6 кв.м. Враховуючи викладене, позивачка просить збільшити її частку у спільній частковій власності, визнавши, що [PERSON] належить 84/100 ідеальної частки у спільній частковій власності у житловому будинку [ADDRESS]. За клопотанням представника позивача судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №250 від 14.04.2014 р., проведеної ХНДІСЕ ім. засл. професора М.С. Бокаріуса, розмір ідеальної частки, що належить [PERSON] на праві спільної часткової власності у житловому будинку [ADDRESS] складає 85/100 частин. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Висновок судової будівельно-технічної експертизи №250 від 14.04.2014 р., якою розмір ідеальної частки позивачки [PERSON] в праві спільної часткової власності у житловому будинку [ADDRESS] складає 85/100 частин та не підтверджує позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 84/100 частин у спільній частковій власності на житловий будинок [ADDRESS]. Крім того, частиною 4 статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення іі частки у спільній частковій власності та визнання, що [PERSON] належить 84/100 ідеальної частки у спільній частковій власності у житловому будинку [ADDRESS] - задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed