Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника 25 травня 2021 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 13 листопада 2019 року в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Lexus», р/н [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota», р/н [NUMBER] . 15 січня 2020 року постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «Toyota», р/н [NUMBER] . Власником транспортного засобу автомобіль ««Toyota», р/н [NUMBER] , є позивачка [PERSON] . Вартість матеріального збитку становить 80 669,10 грн., у тому числі втрата товарної вартості - 21 523,68. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. Страхова компанія частково відшкодувала заподіяну позивачці шкоду у сумі 18 160,46 грн. Розмір недоплаченого страхового відшкодування складає 40 984,96 грн. Втрата товарної вартості не відшкодовується страховиком, а тому позивачка просить стягнути з [PERSON] втрати товарної вартості у сумі 21 523,68 грн., а також моральну шкоду, заподіяну з вини відповідачки у розмірі 2000 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на свою користь 40 984,96 грн. страхового відшкодування, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 21 523,68 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн., стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2 924,80грн. У відзиві представник відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» заперечував у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення тим, що товариством було залучено ТОВ «Експертно-Асистуючу Компанію «Фаворит» для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Відповідно до звіту від 27.11.2018 року, вартість матеріального збитку завданого позивачу з урахуванням фізичного зносу запчастин складає 19 906,38 грн. з ПДВ. Таким чином, страховик повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу в розмірі 18 160,46 (19 906,38 грн.- матеріальний збиток - 1 745,92 грн. сума ПДВ). Представниця позивачки у відповіді на відзив з позицією відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» зазначила, що позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №1236 від 05.12.2019 року, проведеного судовим експертом Рябчуком А.В., відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного позивачці становить 80 669,10 грн. На момент ДТП строк експлуатації автомобіля позивачки складає 1 рік 10 місяців, а пробіг складає 28 301 км. Відповідно до експертного висновку «Відповідно до п.7.38 Методики товарозновчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України, ФДМ України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Мінюсту України, ФДМ України від 24.07.2009р.№ 1335/5/1159) для складників колісного транспортного засобу зі строком експлуатації, що не перевищує 7 років коефіцієнт фізичного зносу приймається рівним нулю». Тому за таких обставин відповідачем ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодуванню підлягає сума у розмірі 59 145,42 грн. 29.10.2020 року на адресу суду представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Григоряном Г.Г. поданий відзив на позовну заяву в якому, він просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо відповідачки [PERSON] з огляду на те, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків), і є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту). Позовна вимога стягнення моральної шкоди з у розмірі 2000 грн., не підлягає задоволенню оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що вона зазнала сильних душевних страждань у результаті даного ДТП. Представниця позивачки - адвокат Вілько Н.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Григорян Г.Г. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Lexus», р/н [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota», р/н [NUMBER] . 15 січня 2020 року постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «Toyota», р/н [NUMBER] . Власником транспортного засобу автомобіль ««Toyota», р/н [NUMBER] , є позивачка [PERSON] . Для визначення розміру матеріального збитку, було проведено експертне автотоварознавче дослідження судовим експертом Рябчуком А.В., відповідно до висновку якого № 1236 від 05.12.2019 року вартість матеріального збитку становить 80 669,10 грн., у тому числі втрата товарної вартості - 21 523,68. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з лімітом майнової відповідальності 100 000,00 грн. Страхова компанія частково відшкодувала заподіяну позивачці шкоду у сумі 18 160,46 грн. Розмір недоплаченого страхового відшкодування з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» складає 31 127,39 грн. (59 145,42 грн - 18 160,46 грн). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вартість матеріального збитку та ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну, що становить 100 000 грн, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні збитків, недоплачене страхове відшкодування в розмірі 31 127,39 грн. При цьому суд враховує те, що звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 21.12.2018 №16353, проведеному ТОВ «ЕАК «Фаворит» на замовлення ТзДВ СК «Ю.Ес.Ей» визначено розмір матеріального збитку - 19 906,38 грн. Суд вважає, що цей звіт суттєво занижує вартість матеріального збитку, завданого позивачу, оскільки при здійсненні ремонтної калькуляції вартість робіт визначено, виходячи з ціни у розмірі 250 грн., що не відповідає вартості робіт на офіційній СТО, де мав бути проведений ремонт транспортного засобу, який на момент ДТП був на гарантійному обслуговуванні. Крім того безпідставно при проведенні оцінки не враховано всі механічні пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, знижено перелік складових для проведення фарбування. З огляду на це, за основу для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу суд бере висновки експертного автотоварознавче дослідження судового експерта Рябчука А.В., відповідно до висновку якого № 1236 від 05.12.2019 року вартість матеріального збитку становить 80 669,10 грн., у тому числі втрата товарної вартості - 21 523,68. В судовому засіданні зазначена особа була допитана в якості свідка і надала пояснення щодо обставин проведеного дослідження. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У зв`язку з викладеним вище, суд вважає правильним стягнути з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» розмір недоплаченого страхового відшкодування - 31 127,39 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.7. ст 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Рябчука А.В. втрата товарної вартості ««Toyota», р/н [NUMBER] - 21 523,68. Суд вважає, що шкода у цьому розмірі підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки страховою компанією ці витрати не відшкодовуються. Заперечення відповідача щодо стягнення величини втрати товарної вартості транспортного засобу суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначена сума розрахована відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і її стягнення не залежить від проведення ремонту транспортного засобу. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням майна позивача та порушенням його звичайного способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивачки з відповідачки [PERSON] тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача 840,80 грн судового збору пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial