Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] тривалий час - починаючи з 2008 року - не проживає у вказаному будинку, однак в добровільному порядку знятись з місця реєстрації не бажає. З врахуванням викладеного, позивачка просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраці. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомляв, про розгляд справи в їх відсутності не клопотали. За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серії НМВ № 389573 від 04.09.2020 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61544676 від 04.09.2020 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від № 222816816 від 05.09.2020 року. Згідно довідки № 1574 від 12.10.2020 року, яка видана виконкомом Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також згідно акту обстеження домогосподарства, [PERSON] , від 09.10.2020 року, комісією було встановлено, що [PERSON] , станом на 09.10.2020 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяв [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , які засвідчені секретарем виконкому Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області встановлено, що [PERSON] вже з 2008 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] , не мешкає в спірному будинку понад дванадцять років без поважної причини, будинок є власністю позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , слід задовольнити.

Outcome: approved