Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ватинської сільської ради, відділу Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області про визнання недійсними та скасування рішення Ватинської сільської ради № 7/10 від 13 травні 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] та №14/14 від 7 квітня 2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] , скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий номер 0720881000:03:001:0008, що належить [PERSON] та зобов'язання відповідача [PERSON] усунути за власні кошти перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення побудованого фундаменту паркану. 28.03.2018 позивачка збільшила позовні вимоги та просила визнати недійсними та скасувати рішення Ватинської сільської ради Горохівського району №14/14 від 07 квітня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» за яким у власність відповідачки [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та рішення Ватинської сільської ради Горохівського району №15/8 від 09 червня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність» за яким відповідачці [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, що належать відповідачу [PERSON] кадастровий номер 0720881000:03:001:0008, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0720881000:03:001:0009, площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язати відповідача [PERSON] усунути за власні кошти перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачки за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення побудованого фундаменту паркану. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,6 га відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 05.12.2014 року, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер: 0720881000:00:001:0022. Дана земельна ділянка знаходиться на території Ватинської сільської ради та знаходиться поза межами населеного пункту і використовується нею на протязі більше 20 років. Впродовж цього часу, єдиним проїздом до земельної ділянки слугувала дорога, яка пролягала від головної сільської дороги до її земельної ділянки і пролягала між земельними ділянками, що перебували у користуванні [PERSON] та [PERSON] . Цією ж дорогою користувались всі інші жителі села для доїзду до своїх земельних ділянок. В 2015 році [PERSON] , не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка перебувала в її користуванні і тим більше на земельну ділянку, на якій була розташована дорога (доїзд) самостійно, в порушення вимог ЗК України, будівельних і санітарних норм, без належних дозвільних документів облаштувала на земельній ділянці загального користування фундамент під паркан. При цьому для його облаштування заливала монолітний стрічковий фундамент, що відповідно до вимог ДБН являється капітальною спорудою. Ці дії призвели до того, що дорога, як земля загального користування, яка слугувала доїздом до її земельної ділянки, спочатку відповідачем [PERSON] була в незаконний спосіб захоплена шляхом будування огорожі, а пізніше Ватинська сільська рада в незаконний спосіб передала цю земельну ділянку у власність [PERSON] . Внаслідок цих незаконних дій [PERSON] не може користуватися своєю земельною ділянкою, так як не може доїхати до неї. Рішенням Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 7/10 від 13 травня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтованою площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Рішенням № 8/2 від 22.08.2016 року, розглянувши заяву [PERSON] , Ватинська сільська рада вносить зміни до рішення Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 7/10 від 13 травня 2016 року та збільшила розмір земельної ділянки з 0,26 га до 0,29 га. Дані про встановлення межових знаків на ділянці [PERSON] та акт погодження меж з сусідніми землекористувачами - відсутні. 07.04.2017 року рішенням №14/14 Ватинської сільської ради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. Рішенням Ватинської сільської ради від 09.06.2017 року №15/8 затверджено технічну документацію із землеустрою та передано земельну ділянку у власність [PERSON] площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивачка неодноразово зверталась до сільської ради з приводу спірного питання. Земельною комісією в квітня 2016 року встановлено, що [PERSON] використовувала земельну ділянка, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства без правовстановлюючих документів, та спірна земельна ділянка, що розташована між ділянками [PERSON] та [PERSON] , використовувалась позивачкою як доїзд до земельної ділянки більше 20 років. Відповідно до кадастрового плану та технічної документації [PERSON] , який є сусідом [PERSON] і проживає в [ADDRESS] , при встановленні меж земельної ділянки визначено, що від сторони А до Г його земельної ділянки є земля загального користування. Крім того, в своїй позовній заяві позивачка зазначила, що рішенням Ватинської сільської ради №14/9 від 07.04.2017 їй відмовлено у доїзді до її приватизованої земельної ділянки. Аналізуючи всі документи, вважає, що дорога (доїзд) до її земельної ділянки була незаконно передана у приватну власність відповідачці є земельною ділянкою в межах населеного пункту і відноситься до земель житлової та громадської забудови і передана без зміни цільового призначення. Крім того, землі загального користування (майдани, вулиці, проїзди) не можуть згідно ст.83 ЗК України передаватися у приватну власність. Ухвалою від 31.10.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13.12.2017 року замінено третю особу з відділу Держгеокадастру у Горохівському районі на міськрайонне управління у Горохівському та Локачинському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. Ухвалою суду від 25 січня 2018 року [PERSON] зобов`язано надати суду технічну документацію на 0,25 га спірної земельної ділянки та проект землеустрою на 0,29 га. Ухвалою від 28 лютого 2018 року, 04 травня 2018 року, 06 червня 2018 року явку представника третьої особи визнано обов`язковою, розгляд справи відкладено. Ухвалою суду від 06 липня 2018 року призначено земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 24.06.2019 року ухвалу від 06.07.2018 року повторно скеровано для проведення експертизи, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 29.04.2020 року провадження у справі відновлено. Ухвалою від 22 грудня 2020 року замінено первісного відповідача - Ватинську сільську раду належним - Горохівською міською радою. Крім того міськрайонне управління у Горохівському та Локачинському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області замінено на Головне управління Держгеокадастру у Волинській області В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у ній, крім того суду пояснила, що спір із відповідачкою [PERSON] триває з 2015 року. До приватизації своєї земельної ділянки позивачка користувалася нею більше 15 років. Успадкувавши після смерті [PERSON] житловий будинок, [PERSON] звернулась із відповідними заявами до Ватинської сільської ради про приватизацію земельних ділянок. Не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій була розташована дорога (доїзд), самовільно в незаконний спосіб без визначення правового статусу земельної ділянки для будівництва, без дозвільних документів захопила земельну ділянку - дорогу загального користування орієнтовним розміром 0,05 га та звела на ній монолітний стрічковий фундамент паркану, що унеможливило подальше використання земельної ділянки як доїзду до земельної ділянки з метою її обробітку. Вважає, що відповідачами порушено норми чинного законодавства щодо отримання у власність земельної ділянки, яка відноситься до земель загального користування. На сесії сільської ради, з ініціативи сільського голови, було вирішено відмовити у наданні їй доїзду до земельної ділянки. Врегулювати даний спір мирним шляхом не вдалося. В судовому засіданні позивачка підтвердила, що своєю земельною ділянкою користується безперешкодно до цього часу. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у ній та просив їх задовольнити. В судовому засіданні, що відбулося 28.03.2018 року, представник відповідача Ватинської сільської ради - сільський голова Капітула В.П. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення мотивував тим, що рішення, які оскаржуються позивачкою, та винесенні на підставі заяви позивачки, були винесенні на сесії сільської ради, ніякого тиску та впливу на депутатів сільської ради він не чинив та не вказував як голосувати. Перед наданням земельної ділянки [PERSON] та затвердженням технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність було вивчено дане питання. Дорога для доїзду до земельної ділянки позивачки існує, вона веде до земельних ділянок власників паїв. Спадкодавцю [PERSON] - [PERSON] належали 0,25 га земельної ділянки, яка призначена для будівництва та 0,26 га - для особистого селянського господарства. Коли [PERSON] проживала, то вона не використовувала всю земельну ділянку, можливо по її землі і проїжджали. При замірах було виявлено 0,03 га землі, які були надані [PERSON] , оскільки дана ділянка була неприватизована та вільна, а для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності не більше 2,00 га. Позивачка [PERSON] має приватизовану земельну ділянку у розмірі 0,60 га, однак у користуванні в неї перебуває близько 0,79 га. На спірній земельній ділянці неодноразово перебував. З метою врегулювання даного питання звертався до голови районної державної адміністрації. На дану земельну ділянку виїжджала комісія будь яких порушень зі сторони сільської ради виявлено не було. Заміри інших ділянок проводились відштовхуючись від зареєстрованої ділянки [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача Горохівської міської ради - Мудрак Ю.І. позовні вимоги не визнав, зважаючи, що відсутні порушення та підстави для скасування спірних рішень Ватинської сільської ради, а тому просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - Овсієнко С.А. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Овсієнко С.А. суду пояснив, що відповідач [PERSON] жодним чином не порушує прав позивачки. Так і не порушила даних прав сільська рада. Державна реєстрація земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 0,29 га була здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за заявою відповідачки [PERSON] , а не в порядку спадкування. А земельна ділянка площею 0,25 га оформлялась на [PERSON] як власника житлового будинку, який вона успадкувала. Державного акту на право власності на земельну ділянку в [PERSON] не було. Жодних доказів, які б вказували, що на місці земельної ділянки відповідача існувала дорога чи вулиця не існує. Земельні ділянки відповідача йдуть в одній лінії та не порушують прав позивачки. Крім того, із ухвали Апеляційного суду від 14.03.2017 року, з листа відділу Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області від 10 травня 2016 року, технічної документації [PERSON] та інших доказів вбачається існування дороги для доїзду до земельної ділянки позивачки. Висновком експерта з питань землеустрою та земельно - технічної експертизи №8557-8560 від 20.03.2020 року Волинського відділення Львівської науково-дослідного інституту судових експертиз стверджується, що технічна документація [PERSON] відповідає вимогам земельного законодавства та нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] в судовому засідання, що відбулося 06.07.2018 року, позовні вимоги не визнав, вважає, що відділом Держгеокадастру та Головним управління Держгеокадастру у Волинській області не порушено жодних прав позивача та відповідача. Кадастрові реєстратори несуть відповідальність та виконують обов`язки згідно посадової інструкції, вони перевіряють обмінний файл, який дає та несе за це відповідальність виконавець, розробник документації, кадастровий реєстратор перевіряє належність проекту землеустрою у паперовому вигляді та електронному вигляді і відповідність місцезнаходження земельної ділянки в національній кадастровій системі та після чого вносить її в цю кадастрову систему. Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки формується експертом, який є в структурі Держгеокадастру і несе відповідальність. З 2016 року всі проекти землеустрою погоджуються по принципу екстериторіальності, все скануються і направляються по системі до всіх експертів, та незалежний експерт дає свій висновок. В 2016 році він був у складі комісії де з виїздом на місце, вони оглянули ділянки та він бачив, що до земельної ділянки позивачки крім спірного, був інший доїзд. Документації у відділі Держгеокастру щодо доїзду до ділянки [PERSON] відсутні. Представник третьої особи без самостійних вимог - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явився, однак скерував клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку усім доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 30552770 від 05 грудня 2014 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,6000 га для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 0720881000:00:001:0022, земельна ділянка розташована у селі Ватинець Горохівського району, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 30552964 (а. с. 17) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -0706955142019 згідно якого державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (а.с.34 т.2) Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, була розроблена громадянці [PERSON] . Приватним підприємством «Волиньприватзем» в 2013 р. для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6 га. Актом (протоколом) встановлення та погодження меж земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] , а також схемою розташування земельної ділянки [PERSON] інший проїзд до її земельної ділянки відмічений як дорога, що межує з її ділянкою по усій довжині і розташована на землях загального користування (а.с.203-218). З листа Відділу Держгеокадастру у Горохівському районі від 13 січня 2016 року № Т-308/0-1/6-16 вбачається, що згідно з наявними картографічними матеріалами (проект встановлення адміністративних меж Ватинської сільської ради, проект встановлення меж сільських населених пунктів с.Ватин і с.Ватинець Ватинської сільської ради Горохівського району) між земельною ділянкою [PERSON] та земельними частками (паями) - дорога (проїзд) не передбачена. Рішенням Горохівського районного суду від 29 березня 2016 року, яке не змінено та не скасовано, набрало законної сили 13.04.2016 року (а.с.101-102) за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , визнано право власності на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Із відповіді голови Горохівської районної державної адміністрації Ткачук Г.М. від 21.04.2016 року № Т-245/1пр вбачається, що з метою розгляду порушеного питання було створено комісію, здійснено виїзд на місце, в результаті рекомендовано звернутися із заявою на сесію Ватинської сільської ради для вирішення відповідно до чинного законодавства даного питання по суті, а саме внесення вулиці та оспорюваної земельної ділянки в межі генплану с.Ватинець або передачі цієї ділянки у власність чи користування. Рішенням Ватинської сільської ради Горохівського району від 13 травня 2016 року № 7/10 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства (а. с. 14). Із відповіді сільського голови Ватинської сільської ради Ткачук Г.М. від 07.07.2016 року №Т-35 вбачається, що земельна ділянка між [PERSON] та [PERSON] орієнтованою площею 0,05 га для загального користування. Із повідомлення сільського голови Ватинської сільської ради Ткачук Г.М. від 22.08.2016 року №Т-53 вбачається, що депутати на заяву [PERSON] проголосували проти надання дороги біля господарства [PERSON] . Крім того, дорога (доїзд) до земельних ділянок, паїв, знаходиться за межами населеного пункту, тому виконавчим комітетом Ватинської сільської ради було направлено клопотання у відділ Держгеокадастру в Горохівському районі узаконити доїзд до земельної ділянки позивачки, який знаходиться на землях загального користування (сільської ради). Згідно повідомлення, яке було скероване [PERSON] . Ватинським сільським головою 29.08.2016 року, вбачається, що у зв`язку із відсутністю доїзду до земельної ділянки [PERSON] по земельній ділянці, яка вами використовується без правовстановлюючих документів, яка відноситься до земель загального користування буде відведено дорогу [PERSON] . Рішенням Ватинської сільської ради від 22 серпня 2016 року № 8/2 внесено зміни до попереднього рішення від 13 травня 2016 року № 7/10, а саме: замінено 0,26 га на 0,29 га (а. с. 15). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] , площею 0,2500 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , розроблена підприємцем [PERSON] (а.с.96-109). Підставою для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі була заява [PERSON] та рішення Ватинської сільської ради від 13.05.2016 № 7/10. Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.02.2017 року, межі даної земельної ділянки наданої власнику [PERSON] закріплені в натурі (на місцевості), межові знаки встановленого зразка не встановлювались на бажання власника, так як межі земельних ділянок в натурі збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (парканами), і за межові знаки слугують існуюча огорожа. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14 березня 2017 року, у справі за позовом [PERSON] до Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] , про зобов`язання утриматися від неприпустимого впливу на право власності, яка не змінена та не скасована та набрала законної сили (а.с.32-37), рішення Горохівського районного суду від 18 січня 2017 року залишено без змін. Судом було встановлено, що посилання представника позивача на те, що судом першої інстанції не встановлено, чи існує додаткова ґрунтова дорога до земельної ділянки [PERSON] , її місцезнаходження та характеристики, не заслуговують на увагу. З вищенаведеного листа відділу Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області від 10 травня 2016 року вбачається, що наявна додаткова існуюча ґрунтова дорога через село Ватинець до земельної ділянки [PERSON] , а також рекомендовано останній звернутися із заявою на сесію Ватинської сільської ради про вирішення відповідно до чинного законодавства даного питання по суті, а саме внесення вулиці та оспорюваної земельної ділянки в межі генплану с. Ватинець або передачі цієї ділянки у власність чи користування громадянам. Крім того, наявність іншого проїзду до земельної ділянки [PERSON] вбачається і з кадастрової карти дослідженої апеляційним судом у присутності осіб, які беруть участь у справі, що з`явилися в судове засідання. Доводи представника позивача про те, що цей проїзд може бути ліквідований у майбутньому власниками земельних паїв, є безпідставними, оскільки згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Той факт, що згідно з наявним картографічним матеріалом між земельною ділянкою [PERSON] та земельними частками (паями) дорога (проїзд) не передбачена, про що зазначено у наданому стороною позивача апеляційному суду листі Відділу Держгеокадастру у Горохівському районі від 13 січня 2016 року № Т-308/0-1/6-16, ніяким чином не впливає на правильність вирішення спору. Картографічними матеріалами також не передбачена як проїзд і спірна земельна ділянка. Разом з тим, припущення про те, що відображений на кадастровій карті проїзд може бути ліквідований, є безпідставним, оскільки цей проїзд необхідний не лише для доїзду до земельної ділянки [PERSON] , але й - до земельних ділянок інших власників та землекористувачів, зокрема суміжного із [PERSON] землекористувача [PERSON] , а також - власників земельних паїв. Більше того, згідно з наданою самою [PERSON] суду першої інстанції технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж її земельної ділянки в натурі (на місцевості) зокрема актом (протоколом) встановлення та погодження меж земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] , а також схемою розташування земельної ділянки [PERSON] інший проїзд до її земельної ділянки відмічений як дорога, що межує з її ділянкою по усій довжині і розташована на землях загального користування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із рішення Ватинської сільської ради №14/9 від 07 квітня 2017 року «Про відмову у доїзді до земельної ділянки» (а.с.201) [PERSON] відмовлено в доїзді до її приватизованої ділянки площею 0,60 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на підставі рішення Горохівського районного суду від 18.01.2017 року, апеляційного суду Волинської області від 14 березня 2017 року,

Outcome: dismissed