Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON] про тлумачення змісту заповіту, вказуючи про те, що померлою [PERSON], при складанні заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, було зазначено прізвище спадкоємиці «[PERSON]», тоді як на день відкриття спадщини прізвище позивачки було «[PERSON]». Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], які приходяться померлій внуками. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання її прізвища - «[PERSON]» у вказаному заповіті, тоді як її прізвище «[PERSON]». Позивачка просить розтлумачити зміст заповіту щодо особистого розпорядження померлої заповісти частину спадкового майна саме їй. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Представник відповідача - Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом об'єктивно встановлено, що за даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], встановлено, що прізвище позивачки - «[PERSON]». Позивачка [PERSON] приходиться померлій [PERSON] онукою по материнській лінії, що підтверджено даними копій свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу. 10 липня 2000 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області Лозовою Г.А., зареєстрованого в реєстрі за № 136, за яким зробила заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті, в якому зазначила, що вона все своє майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своїм внукам: [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що померла [PERSON] дійсно приходилася бабусею позивачці, та заповіла частину свого майна для неї. За даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. 21 квітня 2015 року державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] через невірне написання у вказаному заповіті її прізвища. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки при складанні заповіту спадкодавицею було зазначено прізвище позивачки як «[PERSON]», тоді як насправді прізвище позивачки підлягає напису «[PERSON]», вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавиці заповісти частину майна позивачці підтверджується зібраними по справі доказами. Позивачка не порушує питання стягнення на її користь судових витрат по справі.

Outcome: approved