Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом з тих підстав, що 09 січня 2016 року помер її дідусь [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Гусний, 46, Великоберезнянського району Закарпатської області. Довідкою Тихівської сільської ради № 484 від 29.11.2016 року підтверджується той факт, що останній за життя був власником вказаного будинку і відповідно головою цього дворогосподарства. Однак реєстрацію права власності на дану нерухомість спадкодавцем здійснено не було. На час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із дідусем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які мали б право на обовязкову частку у спадщині, не має. Крім того, вона виступила замовником технічного паспорту на згадуваний будинок, який було виготовлено КП Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації 19.09.2016 року (інвентаризаційна справа № 5966), за матеріалами якого вартість даної нерухомості становить 25 000 грн. Разом із тим, відсутність реєстрації права власності на вищевказаний будинок перешкоджає їй оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому 04.04.2017 року вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Гусний, 46, Великоберезнянського району, в порядку спадкування за законом після смерті дідуся. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі. Сільський голова Тихівської сільської ради також у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09 січня 2016 року в с. Минай, Ужгородського району Закарпатської області, помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 202794 від 11.01.2016 року. - 2 - Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Гусний, 46, Великоберезнянського району Закарпатської області. Як вбачається з довідки Тихівської сільської ради № 484 від 29.11.2016 року [PERSON] за життя дійсно був головою цього дворогосподарства. Позивачка являється онукою померлого, що стверджується копіями: свідоцтва про одруження її матері [PERSON] серії ІІ-АГ № 185992 від 11.01.1969 року, згідно якого після одруження матір позивачки змінила дошлюбне прізвище «Хиля» на «Ковтан»; свідоцтва про народження позивачки серії І-АГ № 300160 від 26.10.1970 року та її свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 495596 від 13.08.1988 року, згідно якого після укладення шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Ковтан» на «Хода». Позивачка на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: с. Минай, вул. Широка, 12, Ужгородського району Закарпатської області, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Дана обставина підтверджується довідкою Холмківської сільської ради № 61 від 11.01.2016 року. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до матеріалів технічного паспорту КП Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 5966) від 19.09.2016 року вартість вищевказаного житлового будинку становить 25\~000 грн. Позивачка звернулася до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, як вбачається з повідомлення в.о. завідувача Великоберезнянської державної нотаріальної контори [PERSON] № 09/01-16 від 04.04.2017 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим [PERSON], оскільки за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на вищевказану нерухомість не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, крім інших, і визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. - 3 - Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved