Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами. Позивачка є власником земельної ділянки площею 7,67 га, розташованої на території Сагайдацької сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Сагайдацькою сільською радою 27 серпня 2001 року. Згідно договору оренди землі укладеного позивачкою з відповідачем 03 квітня 2011 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Шишацькому районі, про що у державному реєстрі зроблено запис від 24 лютого 2012 року за №532570004000058, земельна ділянка передана в оренду відповідачу строком на 13 років. Метою укладення договору оренди було задоволення потреб позивачки, як власника земельної ділянки, у найбільш ефективному і раціональному її використанні, відповідно до її цільового призначення та отримання належної орендної плати. Відповідач порушує свої обов'язки орендаря, земельні ділянки не оброблені, засмічені карантинними бур'янами, врожай не зібраний, що свідчить про безвідповідальне ставлення відповідача до своїх обов'язків щодо належного використання об'єкту оренди, та призводить до зниження родючості земель, погіршення її якості, до матеріальних збитків тощо. На думку позивачки відповідач не дотримується також правил екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, не дотримується агротехнічних норм і правил, не забезпечує збереження та поліпшення об'єкту оренди. В зв'язку з цим, посилаючись на норми ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі», ст.96 Земельного кодексу України, ст.651 ЦК України, позивачка просить договір оренди земельної ділянки площею 7,67 га укладений між нею та відповідачем 03 квітня 2011 року розірвати, скасувавши його державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Представники відповідача позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити за безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено і це визнається сторонами, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 7,67 га., яка розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] 03 квітня 2011 року позивачка уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у відділі Держкомзему у Шишацькому районі, про що у державному реєстрі зроблено запис від 24 лютого 2012 року за №532570004000058. За умовами договору оренди сторони визначили строк його дії - 13 років. Згідно з п.38 Договору оренди підставою для розірвання договору є взаємна згода сторін, випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яка суттєво перешкоджає її використанню, укладення договору оренди землі з порушенням порядку, встановленого у законодавстві України, добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки, або припинення діяльності орендаря. Пунктом 39 договору оренди передбачено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статі 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що в якості підстав для дострокового розірвання договору оренди землі позивачка вказала невиконання відповідачем своїх обов'язків, які визначені у ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» та ст.96 Земельного кодексу України, проте, позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання відповідачем зазначених обов'язків. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою в якості доказів на підтвердження своїх позовних вимог надано висновок робочої групи щодо вивчення питання ефективності використання земельних площ, виділених ФО «Росток» від 10 березня 2017 року, а також додано фотознімки. Подані позивачкою докази не можуть бути визнані належними та допустимими, оскільки вони не завірені належним чином уповноваженою посадовою особою, не містять даних щодо стану земельної ділянки позивачки та не містять жодних висновків, які б могли підтвердити невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачкою (орендодавцем) за договором оренди. За таких обставин суд дійшов висновку що відповідач не порушував вимоги чинного законодавства та умов договору оренди землі, укладеного з позивачкою, а тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1, 2, 15, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.96 Земельного кодексу України, ст.ст. 525, 526, 626, 627, 629, 631 ЦК України, ст.ст.8, 10, 11, 58, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed