Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO] [PERSON] на протязі тривалого часу проживає окремо, добровільно не бажав допомагати утримувати сина, а тому вона зверталася до суду про стягнення із нього аліментів. На даний час син являється повнолітнім та навчається в Коломийському професійному ліцеї сфери послуг на 1 курсі денної форми навчання. В зв»язку з тим, що на утримання дитини необхідні значні кошти, оскільки вона оплачує квартиру в розмірі 500грн. щомісячно, також [PERSON] хворіє та періодично проходить курс лікування, а тому вважає, що відповідач повинен надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 900грн.щомісячно на час навчання. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 даної статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено в судовому засіданні батьком [PERSON], [INFO] являється [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що рішенням Косівського районного суду від 07.05.2010р. було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В зв»язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів, позивачка зверталася до суду та рішенням Косівського районного суду від 11.05.2011р. з [PERSON] стягнуто заборгованість по аліментах в сумі 4567грн. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] на даний час являється повнолітнім та навчається у державному закладі «Коломиський професійний ліцей сфери послуг» на 1 курсі, денної форми навчання, за спеціальністю кухар, офіціант, що стверджується довідкою ДНЗ «КПЛСП» від 20.09.2016р. №862. У відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на даний час ніде не працює, сама утримує сина, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 06.12.2016р. №286. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 17.01.2017р., тобто з дня пред»явлення [PERSON] позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь повнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 900грн. щомісячно на час навчання. Крім цього, враховуючи норми ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved