Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У позовній заяві прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з відповідачем 04.04.2017 року зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . У даний час вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з чим просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини та на її утримання. Позивачці достовірно відомо, що відповідач сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , від попереднього шлюбу. Ухвалою від 16 вересня 2020 року відкрито провадження по справі. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про місце, дату та час судового розгляду. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 квітня 2017 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 04 квітня 2017 року, актовий запис № 21 (а.с.5). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 08 (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони проживають разом, проте позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує допомоги на своє утримання та на утримання малолітньої дитини. Також встановлено, що відповідач сплачує аліменти на [PERSON] у розмірі 1/3 частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 01.02.2016 року до досягнення ним повноліття, відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26.01.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач проти утримання дружити до досягнення дитиною трирічного віку та дитини не заперечує. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно зі ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] , проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] , зобов`язаний утримувати дитину та дружину відповідно до ст.ст.84, 180 СК України. При цьому відповідач матеріально забезпечений та не перебуває у скрутному матеріальному становищі, є особою працездатного віку, здоровим. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, матеріальне становище дружини, те, що відповідач є особою працездатного віку, здоровий, не перебуває у скрутному матеріальному становищі, визнання ним позову, підстав для неприйняття якого судом не встановлено, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 840 грн. 80 коп. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved