Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що її прадідусеві [PERSON] та прабабусі [PERSON] належали майновий пай та земельна частка (пай). 01.11.2008 року прадід [PERSON] помер. Прабабусі належала земельна частка (пай) розміром 60,98 ум.кад.га, яка була виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 і перебуває у колективній власності в СС «Прикарпаття» у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076028, виданим 18.01.2016 року і зареєстрований 20.01.2016 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 173. 16.07.2010 року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. На день смерті прабабусі позивачка була ще неповнолітньою, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Позивачка бажає оформити право власності на вищевказану земельну ділянку на своє імя, однак в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав померлій [PERSON] (бабуся позивачки), був виданий після її смерті. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 60,98 ум.кад.га, , яка була виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 і перебуває у колективній власності в СС «Прикарпаття» у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076028, виданим 18.01.2016 року і зареєстрований 20.01.2016 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 173, та належить їй в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала, просила його задоволити, справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0076028 від 18.01.2016 року, зареєстрованого 20.01.2016 року у Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 173, [PERSON], на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Прикарпаття», що в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 60,98 умовних кадастрових гектарів (а.с. 8). Позивачка народилася 27.08.1993 року і її батьками були: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). Мати позивачки до моменту реєстрації шлюбу значилась як [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15). [PERSON] (мати позивачки) народилася 24.08.1971 року і її батьками були: [PERSON] (дідусь позивачки) і [PERSON] (бабуся позивачки), що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.08.1986 року (а.с. 15). Бабуся позивачки до моменту реєстрації шлюбу значилась як [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 14). [PERSON] (бабуся позивачки) народилася 05.06.1951 року і її батьками були: [PERSON] (прадід позивачки) і [PERSON] (прабабуся позивачки), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с 13). 16.07.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя правнучки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 08.07.2010 року (а.с. 6). 28.05.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Гайдейчук», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 17). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON]Т.) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 24/02-24 від 20.01.2016 року [PERSON] була постійною жителькою с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смерті була зареєстрована в [INFO] (а.с. 4). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 4 в господарстві особовий рахунок № 170 станом на 01.07.1990 року були зареєстровані: [PERSON], [INFO] голова двору та [PERSON], [INFO] дружина, що підтверджується довідкою Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 23/02-24 від 20.01.2016 року (а.с. 5). [PERSON] помер ще 01.11.2008 року та після його смерті спадщину за заповітом прийняла позивачка, успадкувавши майновий пай та грошовий вклад, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.04.2010 року (а.с. 11). Отже, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини була неповнолітньою, то вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті прабабусі [PERSON] Згідно копії спадкової справи № 33/2016 від 04.03.2016 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (прабабуся позивачки) (а.с. 35-49), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на право на земельну частку (пай), розміром 60,98 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Прикарпаття», що в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої прабабусі [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну частку (пай) у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлій [PERSON] (прабабуся позивачки), був виданий після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 109/02-31 від 04.03.2016 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України ( в редакції 2003 року),

Outcome: approved