Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 736230, площею 1,3005 га, кадастровий № 7322084000:02:000:0213, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Представник відповідача - відділу Держземагеннства в Кельменецькому районі [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить праву слухати в його відсутності, заявлені вимоги [PERSON] визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судом були досліджені наступні докази: копія паспорта громадянина України [PERSON] серії КТ № 015200, виданий 20 січня 2010 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2012 року, копія держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 736230, виданий 25 грудня 2012 року Кельменецькою РДА, копія витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7300918522015 від 30 січня 2015 року, кадастровий план земельної ділянки. Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року позивачці [PERSON] було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 736230 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2012 року. В вищевказаному державному акті кадастровий номер земельної ділянки помилково зазначено 7322084000:02:000:0213 замість 7322084000:02:002:0213, через що позивачка не може здійснити державну реєстрацію права власності на належну їй земельну ділянку та розпоряджатися нею відповідно до чинного законодавства. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 736230, площею 1,3005 га, кадастровий № 7322084000:02:000:0213, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. На підставі ст. ст. 317, 319, 321, 391, 1225, 1268 ЦК України, ч. 1 ст. 155 ЗК України,

Outcome: approved