Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири та житлового будинку, а також співвласницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира перебувала у спільній сумісній власності позивачки та її рідних. У житті родини склалися обставини, що співвласники квартири були змушені визначати свої частки у квартирі, а тому 04.11.2019 року між співвласниками було укладено договір про визначення розміру часток в квартирі, який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Саумовою Н.Ю. Після укладення вказаного договору, позивачка є власницею 1/6 частки у вказаній квартирі. Одночасно із укладенням та посвідченням у нотаріуса договору, нотаріус повідомила, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження, а саме арешт нерухомого майна. Арешт нерухомого майна зареєстровано 18.02.2011 року за №10849178 Другою Сумською державною нотаріальною конторою, підставою обтяження є постанова АА171238 від 20.04.2004 ДВС Ковпаківського РУЮ, власником зазначено [PERSON] , [ADDRESS] . Ідентифікаційний код [PERSON] , який зазначено в обтяженні належить позивачці. Вказане обтяження не вплинуло на укладення та реєстрацію договору про визначення розміру часток в квартирі, проте зі слів нотаріуса у подальшому може виявитись суттєвою перешкодою для відчуження чи спадкування майна, яке належить позивачці. Нотаріус наполегливо рекомендувала вирішити вказане питання аби у подальшому не виникло негативних наслідків. З метою з`ясування дійсних обставин справи, позивачка 05.11.2019 року звернулася до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про надання роз`яснень та зняття вказаного арешту. Так, було виявлено, що арешт зареєстровано в реєстрі 18.02.2011 року після того, як Ковпаківським ВДВС СМУЮ було надано лист №1615 від 17.02.2011 року стосовно додаткових даних про ідентифікаційний номер боржника. Таким чином [PERSON] присвоїли ідентифікаційний номер позивачки. За таких обставин позивачка просить звільнити усе нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з-під арешту, накладеного на невизначене майно, все нерухоме майно постановою ДВС Ковпаківського РУЮ АА 171238 від 20.04.2004 року, що зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 18.02.2011 року Другою Сумською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 10849178, в тому числі 2-х поверховий житловий будинок, альтанку, вбиральню та огорожу, що розташовані по [ADDRESS] ; 1/6 частку квартири загальною площею 88,72 м.кв., що розташована у [ADDRESS] ; квартиру загальною площею 60,59 м. кв., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а також зняти заборону відчуження майна. У судове\~засідання представник\~позивача [PERSON] \~не з`явився, надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав. Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні докази по справі, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , а також є власницею 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7, 10, 11) 04.11.2019 року позивачка дізналась, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження, а саме арешт нерухомого майна, який зареєстровано 18.02.2011 року за №10849178 Другою Сумською державною нотаріальною конторою, підставою обтяження є постанова АА171238 від 20.04.2004 ДВС Ковпаківського РУЮ, власником зазначено [PERSON] , [ADDRESS] . Проте ідентифікаційний код [PERSON] , який зазначено в обтяженні належить [PERSON] 05.11.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про надання роз`яснень та зняття вказаного арешту (а.с.8) 07.11.2019 року управлінням ДВС ГТУЮ у Сумській області надано лист за вих. № 16255/02.2-04 відповідно до якого повідомлялось, що надати інформацію з приводу накладення арешту не видається за можливе, оскільки по виконавчим провадженням щодо [PERSON] у 2008 році винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувану, самі виконавчі провадження та журнали вихідної кореспонденції за 2008 рік знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання. Разом з цим управління повідомляє, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у територіальних відділах ДВС станом на 06.11.2019 року виконавчі провадження, де позивачка є боржником, не зареєстровані (а.с.9) Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених позовних\~вимог,\~дослідивши всебічно,\~повно,\~безпосередньо та\~об`єктивно\~наявні у\~справі докази,\~оцінив їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у сукупності,\~з`ясувавши\~усі обставини\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що за\~наявності арешту\~нерухомого майна,\~порушується право\~власності позивачки,\~внаслідок чого\~ [PERSON] \~позбавлена змоги\~в повному\~обсязі користуватися\~та розпоряджатися\~своїм майном\~на власний\~розсуд,\~підстав для\~обтяження на\~майно не\~має, тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту та заборони його відчуження.

Outcome: approved