Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.09.2002 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції за актовим записом № 142. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З початку 2013 року у них з відповідачем почали виникати непорозуміння і в 2014 році вони остаточно припинили шлюбні відносини. Через різні погляди на життя, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу має намір повернутися жити до своїх батьків, у їх власний будинок в [ADDRESS], вважає, що діти мають проживати з нею і в позовній заяві просить суд визначити місце їх проживання. Крім того позивачка зазначає, що відповідач, який офіційно працює та має стабільну заробітну плату, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам відносно нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей шляхом стягнення із нього судом аліментів у розмірі ? частки від заробітку щомісяця починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні у відповідності до ст. 31 ЦПК України позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей та просила суд розірвати шлюб, залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» і стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі, вказаному в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] зменшені вимоги позивачки пітримав та просив суді такі задоволити. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що зменшені позовні вимоги визнає частково. У них з позивачкою склалися різні погляди на життя, визнає, що повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від свого заробітку, оскільки на сьогоднішній день його заробітна плата прирівняна до мінімального розміру заробітної плати по Україні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в частині стягнення аліментів просив суд задоволити такі частково з мотивів низької заробітної плати відповідача. Представник третьої особи служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 07.09.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції за актовим записом № 142, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.12.2014 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя сторін. Відповідач має постійне місце роботи, працює помічником судді Виноградівського районного суду, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб належить розірвати. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, з урахуванням матеріального становища, а також враховуючи той факт, що відповідач має постійне місце роботи,суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей слід встановити в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. За звернення до суду із вимогою про стягнення аліментів (майнового характеру) позивачка від сплати судового збору звільнена. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial