Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1032 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні та розвитку, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитина часто хворіє, потребує додаткових витрат на лікування та розвиток. Однак, всі додаткові витрати несе вона сама. Оскільки відповідач має періодичний заробіток, вважає, у нього є можливість надавати допомогу на утримання дитини, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 213081 від 19.07.2013 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ № 448018 від 01.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки про склад сімї № 169, виданої 01.09.2015 року ОСББ «Наш Дім», вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, які мають істотне значення. Відтак, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище його малолітньої доньки [PERSON], на утримання якої підлягають стягненню аліменти, її стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд приходить до висновку, що з врахуванням обставин справи, фактичних доходів та можливостей відповідача, з нього на утримання доньки [PERSON], [INFO], слід стягувати до досягнення донькою повноліття по 600 грн. щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, потребам дитини і можливостям платника. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial