Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який було розірвано 18.08.2011 року. У період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які зараз проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Згідно рішення Любарського районного суду від 31 травня 2011 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 250 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 30.06.2027 року. Однак, відповідач аліментів не сплачує, внаслідок чого має заборгованість в сумі 9570 грн. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулася до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 30.06.2027 року. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей у сумі 9570 грн., а також понесені нею судові витрати. Позивачка у судове засідання на розгляд справи не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується розпискою про отримання судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, де зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05 грудня 2006 року народилася [PERSON], а 30 червня 2009 року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження серії 1-ТП №039138 та серії 1-ТП №104031, батьками яких записані [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано за рішенням Любарського районного суду від 18.08.2011 року, а після розірвання шлюбу позивачці присвоєно її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області №2-185/11 від 31.05.2011 року, на [PERSON], [INFO], жителя [INFO] покладено обовязок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття: донькою Крістіною, до 05.12.2024 року, сином [PERSON], до 30.06.2027 року. Довідка №101 від 01.02.2018 року, видана виконавчим комітетом Любарської селищної ради вказує на те, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом із матірю [PERSON]. Згідно довідки №7.9-14/2018/1455, виданої 07.02.2018 року Любарським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей, станом на 01.02.2018 року становить 9570,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідної вікової категорії, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та визначає суму аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Враховуючи викладене суд вважає, що належними та допустимими доказами доведено те, що у відповідача рахується заборгованість по сплаті аліментів, яку необхідно стягнути на користь позивачки. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1409,60 грн. та на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 400 грн.

Outcome: approved