Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 05 лютого 2013 року відповідачу [PERSON], згідно договору позики, були передані кошти у розмірі 5000 доларів США. Стверджує, що при укладенні зазначеного договору, відповідач надав письмову розписку про те, що він дійсно отримав кошти у зазначеному розмірі і зобов'язується повернути такі в травня місяця 2013 року позикодавцю, тобто [PERSON] Однак відповідачем не виконано умов договору, на прохання про добровільну сплату боргу відповідач відмовляється, не надаючи жодних пояснень. З огляду на наведені обставини, позивачка [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в її користь 110311, 39 грн. Вимоги позову позивачкою [PERSON] підтримано в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечивши проти стягнення з нього суми позики, які отримав від позивачки [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 05.02.2013р. між позивачкою і відповідачем укладено договір позики, згідно з яким позивачка передала у власність відповідача грошові кошти в сумі 5000 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути позивачці вказану суму грошей в строк до травня 2013р. У вказаний термін відповідач боргу не повернув. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та розпискою відповідача. На теперішній час відповідач [PERSON] своє зобов'язання належним чином не виконав та усілякими способами ухиляється від повернення боргу, що і стало підставою для звернення позивачки до суду для захисту своїх прав. Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено у розписці, відповідач повинен був повернути позивачці 5000 дол.США в строк до травня 2013р. На момент винесення рішення відповідач не вчинив жодних дій щодо виконання обов'язку по поверненню боргу. Таким чином з відповідача вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 5000дол. США - 110311,39грн. станом на 28.07.2015р. офіційний курс дол. США до гривні становив за 100 дол. - 2206,2278грн. Із застосуванням такого курсу долара погодився відповідач і суд не може виходити за межі позовних вимог, застосувавши курс долара, який діяв на момент постановлення рішення, а тому вважає можливим застосувати курс долара встановлений станом на 28.07.2015р. На підставі наведеного,

Outcome: approved