Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка в червні 2016 року звернулася в суд з даним позовом в якому вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2016 року було розірвано. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. За час шлюбу ними спільно нажито різне майно, в тому числі за спільно зароблені кошти вони купили чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] в якій вони і проживають. Дана квартира придбана на підставі договору купівлі-продажу №1940 від 05.02.2003 року, та договір оформлений на відповідача. Відповідач в добровільному порядку відмовився розділити спільне нажите у шлюбі майно, то просить суд визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частки вказаної вище квартири та стягнути в її користь судові витрати. 08.09.2016 року позивачкою було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких, просить визнати за нею право власності: на 1/2 частину гаража [ADDRESS] автомобіль «Peugeot» 308 1.6, реєстраційний номер [NUMBER]. 23.08.2016 року відповідач по справі звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якому послався на те, що за час подружнього життя ними було придбано автомобіль «Peugeot» 308 1.6, 2011 р.в., номерний знак [NUMBER], що підтверджується довідкою від 12 серпня 2016 року з територіального сервісного центру МВС у Львівській області, який був зареєстрований на позивачку за первісним позовом, автомобіль був придбаний згідно довідки-рахунку від 09 березня 2011 року, а тому згідно заяви про уточнення позовних вимог від 12.12.2016 року, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 ідеальної частини вказаного вище автомобіля. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зустрічний позов не визнала. Суду пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999 року, який рішенням Червоноградського міського суду від 23.05.2016 року було розірвано. Від подружнього життя в них народився син - [PERSON], [INFO]. За спільні кошти ними було придбано в 2003 році 4-х кімнатну квартиру [ADDRESS], у 2011 році автомобіль «Пежо» та в 2001 році був придбаний гараж. Крім того за спільні гроші було придбано два пасажирських буси «Фольксваген Т-4» та «Фольксваген Т-5», які на даний час відповідачем відчужені без її відома. «Фольксваген Т-4» перереєстрований 23.04.2016 року, а «Фольксваген Т-5», перереєстрований в 2009 році згідно біржової угоди від 01.09.2009 року на [PERSON]. Ствердила, що кошти отримані відповідачем за продаж належної йлму квартири [ADDRESS], були ними витрачені на купівлю спірної квартири [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав в суд заяву, згідно якої просить присудити позивачці 1/4 частки спірної квартири та гараж поділити по 1/2 частки, а автомобіль Пежо 308 за його позовом по 1/2 ідеальної частки. Представник відповідача в судовому засіданні первісний позов визнав згідно умов викладених у заяві його довірителя, та зустрічний позов просить задоволити в повному обсязі. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.05.2016 року - розірвано. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1494921 від 16.09.2003 року, квартира [ADDRESS], на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу №1940 від 05.09.2003 року, належить - [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1940 та посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І.С., [PERSON] купив квартиру за [ADDRESS] вартість якої становить 21 748 гривень. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1942 та посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І.С., [PERSON] продав за 15 935 гривень квартиру [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) виданого 17.03.1994 року приватизаційним органом Червоноградського управління житлово-комунального господарства в/о «Укрзахідвугілля». [PERSON] (власник квартири) та [PERSON] (син) зареєстровані в спірній квартирі з 20.11.2003 року, а [PERSON] (дружина) зареєстрована в спірній квартирі з 14.04.2005 року, що стверджується копією будинкової книги. Як вбачається з довідки голови гаражного кооперативу [PERSON] за №124 від 15.12.2009 року, [PERSON] належить цегляний гараж [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 08.10.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1849. ТзОВ «Ілта Львів» було продано за 154 774 грн. і видано [PERSON] автомобіль марки «Peugeot» 308 Cont Pack 1.6 HDi, номер кузова - [NUMBER], що стверджується копією довідки-рахунку серії КІМ №433507 від 09.03.2011 року. Як вбачається з облікової карти приватного транспортного засобу від 02.06.2011 року, власником автомобіля марки «Peugeot» 308 1.6, 2011 року випуску, номер кузова № [NUMBER], з державним номерним знаком [NUMBER] є [PERSON], [INFO], проживаюча по [ADDRESS] Звітом Червоноградського МБТІ про незалежну оцінку житлової квартири, що знаходиться [ADDRESS], визначена ринкова вартість даної квартири станом на 12 грудня 2016 року, яка становить 789 814 грн. Свідок [PERSON], батько позивачки, суду пояснив, що його дочка перебувала в шлюбі з відповідачем. До придбання квартири [ADDRESS] подружжя проживало в його квартирі. На придбання автомобіля «Пежо» в 2011 році він разом з дружиною надали позивачці кошти в сумі 15 000 Євро на які вона придбала вказаний вище автомобіль. В 2011 році він працював у «Приватбанк» технічним виконавцем з зарплатою - 1000 грн. на місяць та мав в банку депозитні кошти в сумі 13 000 доларів США. За яку суму коштів була придбана спірна квартира і за скільки відповідач продав свою однокімнатну квартиру йому не відомо. Ствердив, що до шлюбу відповідач мав однокімнатну квартиру, яку продав та разом з позивачкою доклали спільні кошти і придбали спірну квартиру. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Верховного Суду України у своїй постанові від 02 жовтня 2013 року зробив правовий висновок, згідно якого, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. (справа № 6-79цс13). Суд бере до уваги те, що відповідачем, до придбання спірної квартири, було продано за 15 935 грн. квартиру [ADDRESS] яка належала йому на праві і дані кошти були витрачені на придбання спірної квартири. Таким чином, спільними коштами сторін, затраченими на придбання спірної квартири [ADDRESS] є - 5 813 грн. (21 748 грн.- 15 935 грн.), в рівних частках, тобто по 2 906, 50 грн. кожного. Покази свідка про те, що спірний автомобіль виключно придбаний позивачкою за кошти її батьків, суд до уваги не бере, бо дані твердження не підтверджується належними та допустимими доказами. На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що спірна квартира придбана відвовідачем на час перебування строронами у шлюбі, за спільні кошти, однак в більшій мірі, така придбана за рахунок продажу останнім власного майна, а саме за кошти отримані відповідачем за продаж однокімнатної квартири, яка йому належала на праві власності до реєєстрації шлюбу з позивачкою, враховуючи, що відповідач згідний на присудження позивачці 1/4 частки квартири [ADDRESS] та 1/2 частки гаражу [ADDRESS] крім того, спірний автомобіль марки «Peugeot» 308 1.6, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], сторонами придбано на час перебування у шлюбі і за спільні кошти, то суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved