Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона, [PERSON], 23 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В період шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], 1З березня [INFO]. На даний час дитина постійно проживає разом з нею і фактично перебуває на її утриманні. Вона її матеріально утримує, належним чином піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. На сьогоднішній день відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина, допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, не в достатньому розмірі виділяє грошей на придбання продуктів харчування, взуття, одягу, елементарних побутових речей, в котрих син має щоденну потребу, у зв'язку з чим вимушена звертатися до суду із позовною заявою про стягнення аліментних платежів на утримання дитини. Відповідач має реальну можливість надавати своєму синові матеріальну допомогу в достатньому розмірі, оскільки він є здоровою, працездатною особою та може брати участь в утриманні дитини. З цього можна зробити висновок, що розмір аліментів у розмірі однієї третини на даний час забезпечить можливість належного утримання дитини, тому як витрати зросли у звязку із значним ростом цін на продукти, одяг та інші побутові речі, в котрих дитина має щоденну потребу. На даний час вона, позивачка, несе значні витрати з оплати поточних потреб дитини - на придбання сезонних одягу та взуття, продуктів харчування, предметів першої необхідності, шкільного приладдя, навчальних посібників та електронних носіїв інформації (використання яких є обовязковим за новим Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти), ліків тощо. Проте з огляду на постійне зростання вартості життя, зокрема, продуктів харчування, взуття, ліків, підручників, шкільного приладдя та з урахуванням матеріального становища сімї, коштів на належне утримання та забезпечення достатнього рівня життя та культурно-освітнього розвитку та інтересів сина не вистачає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично, так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Зважаючи на індивідуальний обовязок кожного з батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача, а також з метою забезпечення дитини достатнім рівнем збереження здоровя та розвитком, вважає, що доцільним буде присудження аліментів у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.5), свідоцтво про народження (а.с.6). Суд,

Outcome: approved