Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 10.09.2010 року, від вказаного шлюбу мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, мають зовсім протилежні погляди на сім`ю та сімейні цінності. Крім того вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. Строк на примирення не потрібен. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 19.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце судового засідання, заявою від 16.11.2021 просила справу розглянути без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, шляхом вручення поштового повідомлення особисто 22.10.2021. Заявою від 22.10.2021 року просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2010 року у Виконавчому комітеті Вереміївської сільської ради Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 03 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, на підставі цього стали чужими людьми. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між сторонами неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Позивачка не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved