Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 23.02.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON]Ю, [INFO] Протягом спільного життя між ними часто виникали сварки, що призвело втрати почуття поваги та любові один до одного та, як наслідок, до припинення в 2014 році шлюбних стосунків. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З 2014 року відповідач перестав піклуватись дітьми, не допомагає ні в матеріальному плані, ні у вихованні дітей. В звязку з цим, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 17.02.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивачка позовну заяву підтримав та, посилаючись на викладені в ній підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в наданих письмових поясненнях просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що визнає викладені в позовній заяві обставини та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. В частині стягнення аліментів зазначив, що з огляду на скрутне матеріальне становище не має можливості регулярно сплачувати гроші дітям. Проте, має намір і в подальшому допомагати дітям грошима. З огляду на надані відповідачем пояснення та положення ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті у відсутності останнього. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.02.1991 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №129. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які після припинення сторонами в 2014 році шлюбних стосунків та спільного проживання залишились мешкати разом із позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони в 2014 році припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, а також, що відповідач згідно його письмових пояснень визнав фактичні обставини, наведені позивачкою в своєму позові та не заперечував проти розірвання шлюбу з останньою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід відновити на дошлюбне Воронцова. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання в частині заявлених позивачкою позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є здоровим та працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Також суд враховує визнання відповідачем свого обовязку щодо утримання дітей та не надання будь-яких доказів на спростування обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення аліментів у визначеному позивачкою розмірі. З огляду на положення ч.1 ст.184 СК України та не надання відповідачем доказів щодо наявності в нього постійного заробітку, суд вважає, що розмір аліментів підлягає визначенню в твердій грошовій сумі. В своєму позові позивачка просила стягнути з відповідача аліменти по 1000 грн. на кожну дитину. Разом з тим, враховуючи вимоги ч.2 ст.183 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визначивши єдину частку від заробітку (доходу) відповідача, що підлягає стягненню, як аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 17.02.2017 року (дня предявлення позову) та до досягненню дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. за задоволену вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави - судовий збір в сумі 640 грн. з задоволену вимогу про стягнення аліментів. Також, у відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial