Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту володіння та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує наступним чином. 07 серпня 1965 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. За час їхнього сумісного життя ними було придбано житловий будинок загальною площею 52,9 м.кв., що розташований за адресою [ADDRESS], у відповідності до договору міни укладеного між нею та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку. Відповідно до договору міни земельних ділянок укладеного між ними, як подружжям з одного боку та [PERSON] з іншого боку вони отримали у спільну сумісну власність: - земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0960 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0155 га. для ведення особистого підсобного господарства. [INFO] року помер її чоловік [PERSON] На випадок своєї смерті він не залишив заповіт. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається також із вищезазначених земельних ділянок. [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за однією адресою разом із нею. Їхні діти [PERSON] та [PERSON] на час смерті її чоловіка, тобто їхнього батька разом із ним не проживали, дій щодо вступу у спадщину не вчиняли. Вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину автоматично. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельні ділянки. Просить суд встановити факт володіння на праві власності [PERSON] нерухомим майном, а саме - 1/2 частиною земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0960 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 1/2 частиною земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0155 га., цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, розташованих [ADDRESS], та визнати за нею, [PERSON], право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.74) Відповідач Кролевецька міська рада будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради. Позов визнає (а.с.45) Третя особа по справі [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Надала клопотання в якому просить суд справу розглядати у її відсутність. Майнових вимог щодо предмету спору не має, підтримує позов [PERSON] у повному обсязі (а.с.75) Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, третьої особи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з 7 серпня 1965 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 1938 року народження (а.с.7) [PERSON] обмінялася жилим будинком, який знаходиться в [ADDRESS], на земельній ділянці переданій у приватну власність на належний [PERSON] та [PERSON] жилий будинок, що знаходиться в м.Кролевці Сумської області, пер.Кошового, 15, на земельній ділянці переданій у приватну власність. Указані жилі будинки належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кролевецькою держнотконторою 1.12.1992 р. по р.№2770, зареєстрованого в Конотопському МБТІ 4.12.1992 р. під №4954. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Кролевецьким міськвиконкомом 3.08.1990 р., зареєстрованого в Конотопському МБТІ 3.08.1990 р. під №4791. Зазначене підтверджується договором міни АВІ №018740 від 02 березня 2000 року, зареєстрованого державним нотаріусом Кролевецької РДНК в реєстрі за №1-417 (а.с.8). За змістом повідомлення відділу Держземагенства у Кролевецькому районі Сумської області від 16 червня 2016 року [PERSON] не отримував державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] (а.с.26). Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом встановлення факту володіння на праві власності [PERSON] 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,0960 га. та 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,0155 га., що розташовані в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в м.Кролевець Сумської області, актовий запис № 64 (а.с.10). Згідно заповіту від 23.11.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2192 державним нотаріусом убачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.63) Згідно довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 2 липня 2016 року № 4833 [PERSON], [INFO], був зареєстрований в будинку [ADDRESS] з 10.03.2000 року і по день смерті. Разом із ним була зареєстрована [PERSON], 1943 року народження (а.с.11) Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] разом із ним не проживали, дій щодо вступу у спадщину не вчиняли, а тому є такими, що спадщину не прийняли після смерті [PERSON] [PERSON] в порядку ч.3 ст.1270 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], тобто є єдиною спадкоємицею після його смерті. Із довідки Кролевецької РДНК від 31.08.2016 року №890/01-16 убачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа №341/2004 рік. 03.08.2016 року за р.№190 видане свідоцтво про права на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. (а.с.42, 43, 44) Відповідно до ст.1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Суд враховує, що позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки ґрунтуються на даних про прийняття спадщини, даних про передачу в приватну власність [PERSON] 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0960 га. та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0155 га., що розташовані в [ADDRESS], що надає підстави відповідно до ст. ст.328, 1225, 1268-1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України визнати за позивачкою право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 256, 328,1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved