Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась 25 листопада 2020 року до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 27.12.2019 року. Діти проживають з нею. З травня 2020 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Він працевлаштований в ЖК «Маршал» в м. Москві Російської Федерації, однак добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дітей. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справу, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивачка подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач про слухання справи повідомлений за останнім відомим місцем проживання, відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову на таких підставах. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2009 року. Мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 7 грудня 2020 року шлюб сторін розірвано. Позивачка та її двоє дітей мають статус внутрішньо переміщених осіб з Луганської області. В даний час діти проживають з позивачкою, та перебувають у на її утриманні. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Відповідно до частини другої статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною 3 цієї статті якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Словосполучення «у єдиній частці» означає, що суд не має права вдаватись до будь-яких інших додаткових присуджень або якимось чином розширено тлумачити цю норму. Зазначене узгоджується з правовим висновком ВСУ у справі № 6-1798цс16, згідно з яким слід враховувати положення частини другої статті 183 СК України про обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти на двох і більше дітей визначаються судом у єдиній частці від заробітку (доходу) батька, а не в будь-який інший спосіб на розсуд суду. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позовної заяви - 25 листопада 2020 року, до повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved