Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 25 по вул. Центральній у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON], яка померла 07 вересня 2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 вересня 2015 року померла її бабуся [PERSON] 12 липня 2006 року її бабуся [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належний їй житловий будинок №25 по вул. Зерновській у с. Порошково Перечинського району Закарпатській області і все що буде їй належати на день її смерті заповіла позивачці. Разом з цим, нотаріусом їй було відмовлено у оформлені свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у спадкодавця свідоцтва про право власності на будинок, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2015 року померла бабуся позивачки [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №196348, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 08 вересня 2015 року, актовий запис №38. Також встановлено, що [PERSON] свій будинок і все своє майно, яке знаходиться в селі Порошково, вул. Зерновська, № 25 Перечинського району Закарпатської області заповіла [PERSON], про що свідчить заповіт від 12 липня 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі №131. При цьому 14 липня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого її прізвище після реєстрації такого змінилося на «Керечун», що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 037155 повторно виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 26 грудня 2007 року, актовий запис № 9. Крім цього встановлено, що позивачка [PERSON] 23 лютого 2016 року звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №09/2016 стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 07 вересня 2015 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилися від неї, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Разом з цим позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 25 по вул.Зерновській у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved