Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] , зареєстрованого у виконавчому комітеті Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 20.07.2013 між сторонами укладений шлюб. Від цього шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Тобто їх сім`я остаточно розпалася із-за непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відновити сімейні відносини і існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним. Після розірвання шлюбу донька та син будуть проживати зі позивачкою. Спорів про поділ майна та місце проживання дітей на даний час між ними не існує. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим і позивачка твердо бажає розірвати шлюб, у зв`язку з цим просить термін для примирення не надавати. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 27.10.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 18.11.2021 із викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.07.2013 у виконавчому комітеті Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй заяві не порушила питання про зміну прізвища, а тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved