Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 800,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що в результаті неправомірних дій відповідача, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, а саме її гаманця з грошовими коштами в сумі 800,00 гривень, 22.12.2020 року о 08:00 годині з прилавку виїзного ринку, який розташувався поблизу буд. [ADDRESS] , їй було завдано матеріальну шкоду. В ході досудового слідства по кримінальному провадженню за обвинуваченням [PERSON] за ч. 2 ст. 185 КК України, вона була визнана потерпілою від злочину, так як діями [PERSON] їй було завдано матеріальних збитків. Внаслідок протиправних дій [PERSON] 22.12.2020 року, а саме викрадення гаманця з грошовими коштами, їй було заподіяно матеріальну шкоду на суму 800,00 гривень. Просила стягнути з відповідача вказану матеріальну шкоду. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.04.2021 року відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, не прибула, хоча надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, на вимогах наполягала, просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 128, 130 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши докази, вивчивши матеріали справи у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.03.2021 року, який набрав законної сили 19.04.2021 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі (а.с. 17-19). З мотивувальної частини вказаного вироку вбачається, що [PERSON] 22.12.2020 року приблизно о 08:00 годині знаходився біля прилавку виїзного ринку, який розташувався поблизу буд. [ADDRESS] . В цей час, [PERSON] побачив біля прилавку [PERSON] , [INFO] , яка поклала на прилавок гаманець, чорного кольору і у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що в ньому знаходяться. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, викрав побачений ним гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 800 гривень, номіналом по 200 гривень. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень. З місця вчинення кримінального правопорушення [PERSON] зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд. Також у вироку зазначено, що у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не оспорював суми викрадених коштів. Обіцяв повернути потерпілій викрадені кошти. Зі змісту вироку вбачається, що потерпіла [PERSON] цивільний позов не заявляла, втім просила [PERSON] повернути викрадені кошти. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про встановлення факту спричинення позивачці [PERSON] матеріальної шкоди з боку відповідача [PERSON] у розмірі 800,00 гривень. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. З п. 2 Постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. З вироку вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивачка не зверталася із відповідним цивільним позовом. Суд вважає, що позивачкою доведено заподіяння їй відповідачем матеріальної шкоди, розмір якої підтверджується вироком суду, який набрав законної сили, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 800,00 гривень, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved