Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 28.01.2021 року о 21 годині З0 хвилин, в смт. Покровське по вул. Падалки водій [PERSON] керував автомобілем ВМWХ 3 д.н. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВА321154 д.н. [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, пасажир автомобіля ВАЗ 21154 д.н. [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої частини голови, садини обличчя, чим порушив вимоги п. п. 11.3,13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2021 року справа №189/372/21 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідальність водія [PERSON] вказаного транспортного засобу автомобіля ВМWХ 3 д.н. [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №200417308 (страховик - відповідач). Відповідно до страхового полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн. Згідно висновку судового експерта від 23.06.2021 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [PERSON] марки ВАЗ 21154, д/н [NUMBER] , складає 74421,75 грн. Крім того, за проведення експертного дослідження автомобіля позивачкою було сплачено кошти у розмірі 2700,00 грн. відповідно до квитанції №21021 від 23.06.2021 року. Таким чином, розмір завданої [PERSON] матеріальної шкоди становить 77121,75 грн. В зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 77121,75 грн. та судові витрати по справі. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] , чорного кольору, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.7). Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2021 року по справі №189/372/21, яка набрала законної сили 20.04.2021 року, 28.01.2021 року о 21 годині З0 хвилин, в смт. Покровське по вул. Падалки водій [PERSON] керуючи автомобілем ВМWХ 3 д.н. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВА321154 д.н. [NUMBER] (власником якого є позивачка [PERSON] ), виїхав на зустрічну смугу руху, який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, пасажир автомобіля ВАЗ 21154 д.н. [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої частини голови, садини обличчя, чим порушив вимоги п. п. 11.3,13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с.10-11). У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, відповідальність водія автомобіля ВМWХ 3 д.н. [NUMBER] [PERSON] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №200417308 (страховик - відповідач). Відповідно до страхового полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн. (а.с.8,9). Так, згідно копії висновку експерта автотоварознавця №060/21 від 23.06.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21154, р.н. [NUMBER] , складає 74421,75 грн. (а.с.4-11). Згідно копії квитанції №21021 від 23.06.2021 року вартість послуги - висновок експерта №0260/21 від 23.06.2021 року становить 2700,00 грн. (а.с.12). Таким чином, судом достовірно встановлено, що загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] становить 77121,75 грн. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 74421,75 грн. та 2700,00 грн. які були сплачені експерту за виконання експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений останньою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved