Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить визначити для неї додатковий строк для подання від імені малолітньої доньки [PERSON], [INFO], заяви про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька малолітньої, [PERSON], який помер [INFO]. У позові посилається на те, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Спадкодавець, батько малолітньої та покійний чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке складається із домоволодіння за адресою [ADDRESS], квартири за адресою: [ADDRESS] та квартири за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є вона та їх діти: малолітня дочка [PERSON], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Між спадкоємцями першої черги було домовлено, що спадковий будинок та квартири успадкують сини спадкодавця, а малолітній дочці [PERSON] дарується 1/2 житлового будинку де вони зараз проживають, за адресою [ADDRESS], оскільки такий поділ майна є справедливим і відповідає інтересам кожного з членів сім'ї, в тому числі малолітньої [PERSON] У зв'язку з цим, 30 січня 2018 року вона з дітьми звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області з метою прийняття спадщини за синами, відмови малолітньої дочки від спадщини після смерті [PERSON] та оформлення на користь малолітньої дочки договору дарування [ADDRESS]. Під час звернення нотаріусом їм було роз'яснено приписи цивільного законодавства стосовно укладення правочинів від імені та в інтересах малолітніх та повідомлено, що для укладення договору дарування в інтересах малолітньої необхідним є надання згоди органу опіки та піклування на укладення правочину, який буде свідченням того факту, що договір укладається добросовісно та не буде суперечити інтересам малолітньої. Також нотаріусом було роз'яснено положення частини третьої статті 1273 ЦК України, відповідно до якої неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 04 квітня 2018 року за № 248 позивачці надано дозвіл на дарування 1/2 житлового будинку її малолітній дочці. 02 травня 2018 року було укладено договір дарування 1/2 частки у праві власності на [ADDRESS]. Після укладання договору дарування, позивачка звернулася до органу опіки і піклування Хустської РДА із заявою про надання дозволу на подання від імені дочки [PERSON] заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька. Однак, до сьогоднішнього дня розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації про надання позивачці дозволу на відмову від прийняття спадщини від імені моєї малолітньої доньки вона не отримала, оскільки засідання комісії з питань захисту дітей Хустської РДА ще не відбулося. Відсутність вище згаданого розпорядження унеможливило подання заяви про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України У зв'язку з наведеним, строк для подання заяви про відмову від спадщини від імені малолітньої [PERSON] пропущено з незалежних від позивачки обставин та обумовлені об'єктивними та істотними труднощами для спадкоємця, а тому причини пропуску строку для подання відповідної заяви слід визнати поважними. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. У позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду подали зави про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, вважають їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: органу піки та піклування Хустської РДА в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від Тегза Т.М. представника за довіреністю органу опіки та піклування Хустської РДА, у якій вона просила справу розглядати у її відсутності, заперечень щодо позову немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved