Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 березня 2002 року в відділі РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №39. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, постійно виникали сварки, непорозуміння. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент спільного господарства вони не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, тому звернулася до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, миритися не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нісевич) [PERSON] уклали шлюб 09 березня 2002 року в відділі РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №39. Від шлюбу Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали непорозуміння, суперечки, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved