Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №432, належала її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO]. померла її мама [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну ділянку площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на зазначену земельну ділянку належало [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №432 на підставі рішення Ганьківської сільської ради від 06.02.2001р. [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своїй дочці, позивачці по справі [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №432, оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий [PERSON] вже після її смерті. Позивачка вступила в управління спадковим майном після смерті матері, користується земельною ділянкою, що належала її матері з часу смерті останньої по даний час, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому звернулася у суд і з даним позовом, який просила задоволити із наведених вище підстав. Представник позивачки адвокат Фармука В.С. подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі позивачки та її представника. Виконуючий обов'язки старости Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ В.Шиян подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт серії [NUMBER] виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №432, виданий [PERSON] 22.02.2001р.; Свідоцтво про народження [PERSON]; Витяг з ДРАЦС громадян про шлюб №00020569610 від 17.07.2018р., де зазначено, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», у зв'язку із укладенням шлюбу із [PERSON]; Свідоцтво про народження [PERSON], де її матір'ю вказана [PERSON]; Заповіт [PERSON] від 08.12.2000р.; Довідку Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ №809 від 11.07.2018р. про те що [PERSON] і [PERSON] це одна і таж особа; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ №829 від 17.07.2018р. про право власності, що видається у зв'язку із оформленням спадщини; Постанову приватного нотаріуса Снятинського РНО Григорця М.Ф. від 18.07.2018р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії - приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,58 га, що знаходиться на території Ганьківської сільської ради Снятинського району, в межах земельних ділянок, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 22.02.2001р., зареєстрованого за №432, належала її матері [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved