Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

\~Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в подальшому уточнивши її, про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 23\~262, 41 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 4\~250, 00 грн. [PERSON] мотивує свої позовні вимоги тим, що в період з 2005 року по 2008 року, та з вересня місяця 2010 року по червень місяць 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За час спільного проживання в сторін народились два сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка також зазначає, що [PERSON] працює моряком та ходить у рейси далекого плавання за кордон у якості помічника капітана. Однак, в добровільному порядку надавати кошти на утримання дітей відмовляється, у звязку з чим вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі. У звязку з специфікою захворювання молодшого сина [PERSON] та станом його здоровя нею в період з 09 жовтня 2014 року по 20 квітня 2015 року були понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 29\~885, 30 грн. Тому, половину таких витрат повинен понести відповідач. Також, позивачкою понесені витрати на утримання старшого сина [PERSON] у розмірі 15\~310, 00 грн., половину з яких, а саме 7\~655, 00 грн. також просить стягнути з відповідача. [PERSON] та її представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та надали пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення відповідача, в яких він визнав позовні вимоги [PERSON] лише в частині витрат на лікування молодшого сина [PERSON] у розмірі 3\~600, 00 грн., та вказав, що позивачкою документально підтверджені лише витрати на придбання ліків у розмірі 7\~200, 00 грн., які насправді були необхідні дитині, а щодо інших витрат, - то позивачка не радилася з ним, як з батьком дітей, щодо таких витрат, та обєктивної необхідності у вказаних витратах не було. Крім того, відповідач піклується про дітей, купує їм необхідні речі, проводить з ними вільний час, а також оплачує навчання старшому сину. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивачки про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в період з 2005 року по 2008 року, та з вересня місяця 2010 року по червень місяць 2012 року [PERSON] та [PERSON] знаходилась в громадянському шлюбі. За час сумісного проживання в сторін народились два сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ЖД №072245 та серії І-ЖД №365889 відповідно. У вказаних свідоцтвах в актових записах батьком вказаний [PERSON] Починаючи з липня місяця 2012 року сторони припинили вести спільне господарство та почали мешкати окремо. На даний час діти мешкають разом з позивачкою, що підтверджується відповідною довідкою про склад сімї та реєстрацію від 08 вересня 2014 року, та що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Також судом встановлено, що відповідач був працевлаштований за посередництвом ТОВ «ABC MARITIME» та перебував у закордонному рейсі у період з 08 серпня 2014 року по 21 грудня 2014 року відповідно строків укладеного з іноземним роботодавцем трудового контракту, що підтверджується довідкою №11 від 02 лютого 2015 року. Згідно контракту працевлаштування моряка від 09 серпня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ABC MARITIME», наданого до суду на виконання ухвали суду від 10 листопада 2014 року, вбачається, що заробітна плата відповідача складає 3 500, 00 дол. США щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що наведені у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Також судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 червня 2015 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача на обох дітей, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 жовтня 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 19 грудня 2024 року, а з 20 грудня 2024 року по 15 грудня 2029 року у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача на утримання [PERSON], [INFO]. На даний час, вищевказане рішення набрало чинності та виконується. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з матеріалів справи, молодша дитина сторін [PERSON] має захворювання у вигляді вродженої внутрішньої гідроцефалії, затримки психо-мовного, статомоторного розвитку, лівостороннього гемипарезу, фібрильних судом, про що свідчить довідка КУ «Дитяча міська поліклініка №3» №524 від 24 вересня 2014 року (а. с. 17). Рішенням ВКК №121 (протокол №32) від 02 жовтня 2013 року по КУ «Дитяча міська поліклініка №3» була заведена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда. Згідно довідки №481 від 16 вересня 2014 року Фонду реабілітації дітей-інвалідів «Майбутнє» [PERSON] було призначено медикаментозне лікування, а також лікувальна фізкультура (а. с. 18). В позовній заяві [PERSON] зазначає, що нею понесені витрати на придбання ліків у розмірі 14\~259, 99 грн. та памперсів у розмірі 1\~961, 50 грн. Проте, в матеріалах справи наявна одна квитанція на придбання ліків «Цереброкурин», призначених за рецептом лікаря для лікування хвороби, наявної в [PERSON], у сумі 7\~200, 00 грн. (а. с. 19). Інші квитанції щодо придбання ліків не приймаються судом до уваги, оскільки позивачкою не надані відповідні рецепти лікаря про призначення вказаних ліків дитині. Крім того, згідно довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №3» №473 від 21 серпня 2015 року вбачається, що [PERSON], як дитині-інваліду, рекомендується застосування спеціального дитячого автокрісла при транспортуванні в автомобілі, а також спеціального стільця та столу для годування. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо віднесення до додаткових витрати на дитину витрати, повязані з придбанням дитячого автокрісла у розмірі 2\~804, 74 грн. та подушки для сну в розмірі 301, 41 грн., стільця для годування у розмірі 973, 50 грн., спеціального ортопедичного матраца з наматрацником у розмірі 1003, 00 грн., килимчику «Ляпко» в розмірі 690, 00 грн. та килимчику для лікувальної фізкультури у розмірі 2\~900, 00 грн. Враховуючи характер захворювання дитини та необхідність перебування на свіжому повітрі, обґрунтованими також є вимоги щодо стягнення витрат на зволожувач повітря у розмірі 1\~846, 12 грн. Вищевказані витрати, понесені позивачкою, підтверджуються відповідними товарними чеками та квитанціями. Щодо витрат позивачки на проведення ендокринологічного аналізу, томографії головного мозку, біологічного аналізу, то суд не приймає їх до уваги, оскільки позивачкою також не були надані відповідні рекомендації лікаря про призначення [PERSON] відповідних аналізів. Також необґрунтованими є вимоги позивачки в частині стягнення витрат на спортивний куточок з ясеню. Тому, додаткові витрати на молодшого сина, повязані з інвалідністю та лікуванням, складають 17\~718, 77 грн. 1/2 частка у вказаних витратах на молодшого сина [PERSON] складає 8\~859, 39 грн., і повинна сплачуватись відповідачем. Щодо вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на старшого сина [PERSON], то суд виходить з наступного. Згідно довідки від 11 вересня 2014 року [PERSON] відвідує спортивний клуб «Grigo GYM» з 01 червня 2014 року, вартість навчання в якому становить 350, 00 грн. щомісячно (за період з червня місяця 2014 року по травень місяць 2015 року складає 4\~200, 00 грн. (а. с. 26). За навчання [PERSON] в ОНВК №90 ім. О.С. Пушкіна «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» позивачка сплатила 1\~200, 00 грн., про що свідчить довідка від 15 вересня 2014 року (а. с. 29). Крім того, згідно довідки від 02 квітня 2015 року, [PERSON] відвідує курси англійської мови для дітей в «Україно-Баварському Менеджмент Тренінг-центрі» починаючи з грудня місяця 2014 року, вартість навчання в якому становить 350, 00 грн. щомісячно (за період навчання з лютого місяця 2015 року по травень місяць 2015 року складає 1\~400, 00 грн.). У судовому засіданні не було доведено необхідність відвідування [PERSON] зимового творчого табору та денного табору ТОВ «Менора», а також танцювальної школи [PERSON]. Крім того, щодо вказаних витрат на дитину позивачка не радилась з відповідачем. Тому, додаткові витрати на старшого сина, повязані з його розвитком, складають 6\~800, 00 грн. Тому, частка [PERSON] у вказаних витратах на молодшого сина [PERSON] складає 3\~400, 00 грн. Також у судовому засіданні доведено, що 28 серпня 2014 року [PERSON] було укладено з ПАТ «СК «Інто» відповідний договір №7714 СМП вартість якого на чотирьох осіб, двоє з яких є [PERSON] та [PERSON] складає 2\~659, 00 грн. Тому, додатковими витратами на дітей вважаються також витрати у розмірі 664, 75 грн., які також підлягають стягненню з відповідача по 332, 36 грн. на кожну дитину. При ухваленні даного рішення суд також виходить з того, що відповідач сплачує на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти, в розмір яких також входять витрати, повязані з розвитком та вихованням. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей, стягнувши такі витрати у розмірі 9\~191, 75 грн. - на молодшого сина, та в розмірі 3\~732, 36 грн. - на старшого сина. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з вищевикладеної норми, а також з того, що представник позивачки був присутній у чотирьох судових засіданнях, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 974, 40 грн. (1\~218, 00 грн. * 40% * 2 години). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Outcome: partial