Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 37,4 кв.м по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтування позовних вимог. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до якої ввійшли земельна ділянка для будівництва і обслуговування гаража площею 0,0027 га в [ADDRESS] та розташований на ній гараж № [NUMBER] загальною площею 37,4 кв.м. За життя батько заповіту не склав, а тому спадкування відбувалося за законом. Спадкоємці першої черги, які б претендували на спадкове майно, окрім неї, відсутні. Відтак вона як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, що відкрилася, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва гаража в [ADDRESS] . Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спірний гараж у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2020 позовну заяву [PERSON] до Виконавчого комітету Моршинської міської ради про визнання права власності на гараж прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 17.09.2020. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 42/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.10.2020 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Моршинської міської ради про визнання права власності на гараж. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22.10.2020 /а.с. 59/. Розгляд справи по суті відбувся 22.10.2020 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Моршинської міської ради Гульчій І.А. подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, оскільки позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 25.07.2015 зроблено відповідний актовий запис № 37 та виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області 25.07.2015 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 53/. Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Судом встановлено, що спадщина померлого, серед іншого, складалася з гаража № [NUMBER] , що розташований на земельній ділянці, кадастровий № 4610700000:01:004:0020, площею 0,0027 га по [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 242155 від 02.11.2011, земельна ділянка площею 0,0027 га, кадастровий № 4610700000:01:004:0020,розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування гаража, належала [PERSON] /а.с. 52/ Відповідно до технічного паспорта, проекту індивідуального гаража та довідки Стрийського МБТІ № 367 від 24.02.2016 на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м, спірний гараж має наступні характеристики: гараж «А-1», оглядова яма «а» /а.с. 8-14/. Із звіту про проведення технічного обстеження гаража № [NUMBER] по [ADDRESS] вбачається, що за результатами проведеного технічного обстеження гаража № [NUMBER] по [ADDRESS] встановлено відповідність вимогам ДБН В2.3-15-2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», його готовність до експлуатації /а.с. 15-21/. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, наданого ПП «Аріадна», станом на 23.07.20 вартість гаража № [NUMBER] по [ADDRESS] загальною площею 37,4 кв.м становить 44920 гривень /а.с. 25-39/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Надані позивачкою докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність прав на спадкове майно. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами спадкової справи № 732/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що померлий заповіту на випадок смерті не складав, позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Також судом встановлено, що іншими спадкоємцями вказаної черги є син та дружина спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] , яким відомо про відкриття спадщини після смерті батька та чоловіка відповідно та належні їм частки в цій спадщині, проте останні відмовилися від належних їм часток у спадковому майні на користь позивачки [PERSON] /а.с. 67-92/ Позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: 1/4 частину квартири [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0027 га, кадастровий № 4610700000:01:004:0020,розташовану по [ADDRESS] , що призначена для будівництва індивідуальних гаражів /а.с. 6, 83, 88/. За вищевказаних обставин відповідно до статей 1268, 1270 ЦК України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) спадщину після смерті [PERSON] прийняла дочка спадкодавця [PERSON] , оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини у встановлені ст. 1268 ЦК України строки /а.с. 71, 72/. Разом з тим, з листа завідувача Стрийською державною нотаріальною конторою № 880/02-14 від 15.09.2020 судом встановлено, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на гараж № [NUMBER] загальною площею 37,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий № 4610700000:01:004:0020, площею 0,0027 га по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього /а.с. 56/. Таким чином, враховуючи, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право власності на спірний гараж у нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. А тому, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за нею. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved