Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину у сумісному майні подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 1992 року по 2002 рік позивачка та відповідач перебували у шлюбі, з 08.12.2006 року між нею та відповідачем знову було зареєстровано шлюб. За час сумісного життя у шлюбі 22.12.2006 р. ними було набуто спільне майно, а саме житловий будинок, що знах одиться за адресою: місто Маріуполь, вул. Шота Руставелі, будинок 64-в, та 17.07.2007 року земельна ділянка за цією ж адресою. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила визнати обєктами права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок літ.А-1 з господарськими прибудовами - сараєм літ.к-1, літньою кухнею літ.К-1, огорожею №1 та земельну ділянку площею 0,0335 га, що розташовані за адресою: м.Маріуполь, вул.Шота Руставелі, 64-В; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ.А-1 по вулиці Шота Руставелі, 64-В у Центральному районі міста Маріуполя, що складається з житлової кімнати літ.4-2, житловою площею\~6,6 кв.м, житлової кімнати літ.4-3, житловою площею 18,3 кв. м, коридору літ.4-4, площею 4,1 кв.м, сараю літ.к-1, літньої кухні літ.К-1, огорожі №1, що придбано у період шлюбу з [PERSON]Й згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого 22 грудня 2006 року приватним нотаріусом [PERSON]; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0335 га, кадастровий номер 1412300000:04:012:0336, розташованої за адресою: м.Маріуполь, вул.Шота Руставелі, 64-В, що придбана у період шлюбу з [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого 17 липня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 10.01.2017 року. В обґрунтування вимог зазначив, що він дійсно перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] у період з 1992 року, але по 1998 рік, а не по 2002 рік як зазначила [PERSON] у первісній позовній заяві. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 05.02.2002 року, в якому зазначено, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились у жовтні 1998 року. З жовтня 1998 року по грудень 2006 року він з [PERSON] не підтримував ніяких стосунків, однією родиною вони не мешкали, перебував у відносинах з іншою жінкою. Спільного бюджету з [PERSON] не мав. Звертає увагу суду на те, що повторно зареєстрував шлюб з [PERSON] 8 грудня 2006 року, а спірний будинок був придбаний через два тижні після укладення шлюбу. Вважає, що для виникнення у [PERSON] права на визнання спірного житлового будинку спільною власністю подружжя потрібна наявність спільної праці подружжя. Під спільною працею подружжя слід розуміти будь-яку корисну працю, яка незалежно від його характеру або безпосередньо, або в своїй вираженій формі спрямована на створення спільного майна подружжя і таким чином, спільність результатів праці подружжя у випадку законного режиму майна подружжя являється обов'язковим наслідком шлюбу. Зазначає, що прибудова літ.А1-1 до будинку № 64-в по вулиці Шота Руставелі у місті Маріуполі, яка складається з чотирьох кімнат, трьох коридорів, санвузла, котельної, кухні відповідно технічної документації на будинок не здана в експлуатацію та не визнана житловою площею. Вважає, що на належний йому спірний житловий будинок не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя. Збільшивши позовні вимоги просить суд визнати житловий будинок № 64-в по вулиці Шота Руставелі у місті Маріуполі та земельну ділянку за цією ж адресою обєктами права особистої власності чоловіка [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, зустрічну позовну заяву не підтримала, просила суд відмовити у її задоволенні. Також заявила про застосування строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом. Позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що спірний будинок № 64-в по вулиці Шота Руставелі у місті Маріуполі було фактично придбано за десять тисяч доларів США з землею. Девять тисяч доларів США вони віддали у грудні 2006 року, а бракуючу суму в розмір тисячі доларів США віддали у липні 2007 року, тому як у [PERSON] на час продажу будинку не були оформлені документи на земельну ділянку. 21.11.2006 року вона оформила кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк», а фактично грошові кошти зняла 20.12.2006 року в розмірі 4000 гривень для придбання будинку, тому як бракувало коштів. Вона також працювала і отримувала заробітну плату. У березні 2007 року узяла у КС «АКК» кредит для повернення боргу сестрі [PERSON] у розмірі 3\~000 грн., які також позичила на придбання будинку. Просила суд її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зустрічний позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав. Пояснив суду, що перебував у шлюбі з [PERSON], сумісного бюджету вони не вели, тому як заробітна плата його 120 грн. У 2002 році він подав позовну заяву про розірвання шлюбу. Після 2002 року відносин між ними не було. Будинок вони придбали за його особисті грошові кошти, а саме за 16\~000 грн. Він привіз з Макіївки чотири тисячі доларів США. Земельну ділянку він придбав 17.07.2007 року також за особисті заощадження. Через півроку повернув борг [PERSON] пять тисяч гривень. Житлову прибудову почали будувати у 2012 році, усі ремонтні роботи робив за сумісні кошти з дружиною. Зараз прибудова не завершена будівництвом, у експлуатацію не здана. У спірному будинку наразі мешкає він, дочка та онук. До листопада 2016 року там мешкала ще дружина. У прибудові в 2014 році встановлено газове обладнання. Наразі не усі заплановані роботи в будинку і прибудові виконано, тому в експлуатацію планую здати тоді, коли повністю закінчить роботи. Представник відповідача [PERSON] у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою [PERSON] Грошові кошти на придбання будинку та землі були у [PERSON] у розмірі 2500 доларів США. Коли виникло питання про придбання будинку, грошових коштів не вистачало. Мати та батько позивачки давали грошові кошти [PERSON]: батько 8\~000 грн, мати 500 доларів США, з її заощаджень також було надано 300 доларів США. У ПАТ КБ «ПриватБанк» та КС «АКК» [PERSON] брала гроші у кредит для придбання будинку. За спірний будинок хотіли 12 тисяч доларів США, але продали за 10 тисяч доларів США, разом з землею. Прибудову почали будувати з 2012 року, вона капітальна, вийшов цілий будинок, проведено газопостачання, будівництвом займався чоловік сестри та їх батько. Мешкали разом, грошові кошти були спільні, сестра працювала у гарячому цеху і гроші в неї були. У будинку проведено електропостачання. Там також мешкає ще племінниця. Землю відразу не переоформлювали, оскільки на той час ще не був виготовлений державний акт. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] її батьки, вони спочатку жили у м.Краматорську. Вважає, що будинок куплений за гроші батька. Коли придбався будинок, їй було 14 років, батько дістав гроші з карману та сказав, що він заробив їх, а саме 6\~500 доларів США. Будинок придбаний за 16\~000 грн. Будівництвом будинку займався батько, дідусь допомагав. Улітку 2006 року батько перевіз її жити до матері в м.Маріуполь. 08.12.2016 року батьки зареєстрували шлюб. Спочатку родина мешкала у бабусі, батько їздив з Краматорська до Маріуполя. Ремонт почали робити відразу після придбання будинку. Харчувались разом. Про те, що мати займала грошові кошти на придбання будинку, їй не відомо. З січня 2014 року усі мешкали у одній кімнаті, не усі роботи в прибудові виконані, але ванною кімнатою, вбиральнею, кухнею вони користуються. Батьки мешкали однією родиною з грудня 2006 року по грудень 2016 рік. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved