Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка в липні 2014 р. звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 28.05.2010 року, про що є актовий запис 501. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 28 травня 2010 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що є актовий запис № 501, від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, взаємні претензії один до одного та відсутність взаєморозуміння стали причиною втрати почуттів, зазначає, що на даний час вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, сумісного господарства не ведуть, збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного із них. Спори з приводу місця проживання та участі у вихованні сина, а також спір щодо поділу майна на даний час відсутні. Враховуючи, що подальше сімейне життя не можливе, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 110 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з травня 2014р. вона з відповідачем проживають окремо, однак останній рік вони не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, зазначала, що примирення між нею та відповідачем не можливе, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, підтвердив суду, що дійсно з травня 2014р. вони з дружиною проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків, спільного бюджету не мають, примирення між ними не можливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2010р. про що є актовий запис № 501 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з травня 2014р. не ведуть спільного господарства та останній рік не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved