Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок [NUMBER] від 14.10.2002 року, належить житловий будинок [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстровані відповідачі, які є членами сім'ї позивачки (донька та зять позивачки), але за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 2014 року, особистих речей не мають, ключі від житла у відповідачів відсутні, плату за комунальні послуги та електроенергію не здійснюють. Реєстрація відповідачів в належному позивачці житловому будинку створює позивачці перешкоди у здійсненні права в повному обсязі володіння, користування та розпорядження власністю, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника надійшла заява, у якій вона позов підтримала, просила суд розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримували. Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON], не надходили відзиви на позов, не надходило в установленому судом строку заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,згідно ст.277 ч.4 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER], виданого 14.10.2002 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої 09.11.2017 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідачі [PERSON], 1976 р.н., [PERSON], 1976 р.н. зареєстровані за адресою : [ADDRESS], але за зазначеною адресою з 2014 року не проживають, що також підтверджується Актом, складеним 04.11.2017 року комісійно. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користуван-ня цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі є членами сім'ї позивачки, але не проживають за місцем реєстрації більше одного року, а саме, з 2014 року. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved