Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO], у розмірі 2 500 грн.. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Під час сумісного проживання [INFO] року у них народився син - [PERSON] Також позивачка вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, та ухиляється від його матеріального забезпечення. Сама утримувати сина належним чином вона не в змозі. [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі, подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачем тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Під час сумісного проживання [INFO] року у сторін народився син - [PERSON] У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області, батьком дитини вказаний [PERSON] Також судом встановлено, що сторони не проживають разом, та відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, ухиляється від його матеріального забезпечення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою до суду не було надано належних доказів про стан матеріального становища [PERSON], у зв'язку з тим, що сторони не підтримують зв'язки, та відповідач проживає поза межами Одеси. Тому суд вважає, за можливе призначити аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 травня 2017 року - 1426 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 426, 00 (одна тисяча чотириста двадцять шість) грн., щомісяця, починаючи з 28 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а також допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У зв'язку зі звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial