Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] свій первісний і уточнений позов обґрунтовує тим, що 18.06.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 721. 11.09.2013 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми шлюб розірвано. Під час проживання у шлюбі придбали квартиру [ADDRESS], загальною площею 45, 44 кв. м. Цей факт підтверджується Договором купівлі-продажу житла від 03.10.2008 року, яке придбано з використанням іпотечного кредиту, що підтверджується Договором іпотеки за № 014/3730/2/24069 від 03.10.2008 року, який / кредит / на даний момент не погашений у повному обсязі. Так як зазначене нерухоме майно придбане під час шлюбу, то відповідно до вимог ст. 60 СК України воно важається спільною сумісною власністю подружжя і в якому / майні / їх частки є рівними. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - поділити квартиру № 10 за адресою: м. Суми, вул. Горького, 45 між [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на ? її частину / а.с. 2, 32 /. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково з тих підстав, що на придбання спірної квартири за № 10 у будинку по вул. Горького, 45 у м. Суми кошти у розмірі 37\~000 доларів США особисто йому подарували його батьки- мати зняла гроші у зазначеній сумі з депозитного рахунку і передала їх йому з рук в руки. Батьки позивачки [PERSON] передали кошти у сумі 8\~000 доларів США на ремонтні роботи, а в банку отримали кредит у сумі 17\~000 доларів США. Тому вважає, що його частка у спірній квартирі є більшою, а позивачки складає не більше 1/3 частини. Представник Банку на судове засідання не прибув. Однак у попередніх судових засіданнях при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Однак просив врахувати ту обставину що спірне житло є заставним майном , а кредит не сплачений і по якому допущена заборгованість. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 18.06.2005 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актових запис № 721. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2013 року шлюб між ними розірваний /а.с.3/. Під час проживання у шлюбі сторони придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житла від 03.10.2008 року, оформленого на покупця [PERSON] за реєстраційним № 3194 , з посвідченням угоди приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.7/. Як вбачається з умов кредитного договору від 03.10.2008 р. за № 014/3730/2/24069, укладеного між [PERSON] і ВАТ « Ерсте Банк « і правонаступником якого є ПАТ « Фідо Банк « , позичальник отримав кошти у сумі 17\~000 доларів США , строком до 02.10.2023 року, під 12, 5 % річних / а.с.8, 47-71 ,123-125/. В забезпечення виконання позичальником своїх кредитних зобов»язань між Банком і [PERSON] 03.10.2008 р. укладений договір іпотеки за № 014/3730/2/24069 , згідно умов якого предметом заставного майна є квартира № 10 у будинку по вул . Горького, 45 у м. Суми. На даний час зобовязання за кредитним договором повністю не виконано. Відповідно до вимог ст. 60, ч.1 ст. 61, ст. 63 СК України та який набрав чинності з 2004 року, майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини/ навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо / самостійного заробітку / доходу /. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до вимог ч.5 ст. 719 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує 50-ти кратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян / а це на даний час складає 850 грн. / укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 1. Відповідач [PERSON] крім своїх стверджень , у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду безсумнівних і належних доказів, що отримав від батьків особисто кошти за умовами договору дарування у сумі 37\~000 доларів США на придбання спірної квартири [ADDRESS] і щоб це було підставою стверджувати, що його частка у нерухомому майні є більшою. А виходячи з приписів ст. 218 ЦК України, передача коштів за договором дарування, при умові не додержання обов»язкової письмової форми правочину і з подальшим його нотаріальним посвідченням , не може підтверджуватись показаннями свідків . Тому необхідно вважати, що спірне майно у вигляді нерухомого майна квартири [ADDRESS] є спільною власністю сторін, і вважається таким, що нажите у шлюбі , з рівними на нього частками. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідним визнати за позивачкою [PERSON] право власності на ? частину зазначеної вище квартири як на майно, придбане під час шлюбу з [PERSON] і яке є їх спільною сумісною власністю . 2. Що стосується заявленої вимоги позивачки про поділ квартири [ADDRESS], суд зазначає наступне. Так, суду не надано ніякої технічної документації на спірне житло з метою вирішення питання щодо можливості взагалі реального розподілу нерухомого майна / з виділенням сторонам окремих ізольованих приміщень з окремими входами ,з можливим переобладнанням і переплануванням /, яке знаходиться на 2-му поверсі багатоквартирного житлового будинку, і що можливо вирішити тільки при призначенні відповідної будівельно-технічної експертизи та про проведення якої ніяких клопотань суду не заявлялось. Тому зазначена вимога не може бути задоволена.

Outcome: partial