Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їх син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свого сина. Відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. Вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., якої недостатньо для утримання дитини. Відповідач працює у Стрийському АТП, отримує заробітну плату близько 3200 грн., а тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснила, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстровано шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 270653 від 05.05.2016 року /а.с. 5/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 511965 від 10.10.2016 року /а.с. 6/. Поясненнями позивачки в судовому засіданні зясовано, що вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та отримує допомогу в розмірі 860 грн., якої не вистачає для утримання сина. Відповідач працює в Стрийському АТП та отримує заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому вона бажає стягувати з нього аліменти на утримання малолітньої дитини за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як розяснено в п. 17 Постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Доказів наявності у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, ним не надано, як і доказів того, що за станом свого здоровя відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, і таких у судовому засіданні не здобуто. Судом встановлено, що [PERSON] працює в ТзОВ «Стрийське АТП» на посаді водія, загальна сума його доходу за період з 12.05.2017 року по 30.09.2017 року становить 15409 грн. 61 коп., що підтверджується довідкою № 75 від 27.10.2017 року, виданою ТзОВ «Стрийське АТП» /а.с. 13/. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Судом встановлено, що в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька дитини, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, який отримує мінімальну заробітну плату, загальна сума доходу якого з травня 2017 року по вересень 2017 року становить 15409 грн., так і матеріальне становище його сина [PERSON], на утримання якого підлягають стягненню аліменти, його стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд приходить до висновку, що з врахуванням обставин справи, доходів позивачки, фактичних доходів та можливостей відповідача, з нього на утримання сина [PERSON], [INFO], слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, потребам дитини і можливостям платника.

Outcome: partial