Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], на період навчання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Зазначила, що відповідач матеріальну допомогу не надає, але отримує дохід та працює, натомість донька знаходиться на її утриманні. Позивачка в судове засідання не з'явилася, завчасно письмово сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони з 03.08.1996 року по 06.02.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2014 року вступив до навчання в Дніпропетровський національний університет ім. О. Гончара на факультет української й іноземної філології та мистецтвознавства денного відділення. Навчається на бюджетній основі та здобуває спеціальність філологія (українська мова та література). Позивачка несе витрати по утриманню доньки, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини до досягнення нею 18 років. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. У відповідності до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, у випадку, якщо вони продовжують навчання й у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 199 СК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у позові, оскільки як вбачається з матеріалів справи дитина сторін народилася 24 березня 1997 року, отже 18 років їй виповниться лише 24 березня 2015 року, а до досягнення дитиною повноліття, тобто 18 річного віку, з відповідача вже стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки. Отже із вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання позивачка матиме змогу звернутися до суду лише після 24.03.2015 року.

Outcome: dismissed