Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 2017 року у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 756. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, втрати взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки на ведення спільного господарства. З січня 2019 вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Суперечки, які виникали між ними поступово призвели до того, що вони з відповідачем стали зовсім чужими людьми. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Майнових спорів між ними немає. Від шлюбу дітей немає. На примирення позивачка не згідна і тому вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На підставі наведеного позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь витрати пов`язані зі сплати судового збору. Позивачка в судове засідання не з`явилася. До суду 16.10.2019, через поштове відділення, від відповідачки поступила заява про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Одночасно зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідач в судові засідання призначені по справі на 16.10.2019 та 18.11.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням при матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи 18.11.2019 від відповідача до суду не надходило. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 жовтня 2017 року у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 756, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.10.2017 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу у сторін дітей немає. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що суду не відомо яке прізвище позивачка бажає залишити собі після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved