Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вон6а перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.08.1998 року по 28.03.2006 року, після чого шлюб було розірвано в судовому порядку. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. рішенням суду було визначено місце проживання дитини з матір'ю і на даний час дочка проживає разом з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не приймає участі у її фізичному, духовному та моральному розвитку, не цікавиться життям дитини. Жодних перешкод для спілкування із дочкою вона відповідачу не чинила і не чинить, однак відповідач не бажає спілкуватися з дочкою. У неї є можливість у 2015 році відвідати з дочкою країни Європейського Союзу, однак відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Просить надати дозвіл [PERSON] без дозволу (згоди) батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON] за межі України та надати дозвіл [PERSON] на виїзд за кордон України неповнолітньої [PERSON] без дозволу (згоди) батька [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що вона зверталася до відповідача в 20-х числах місяця листопада цього року з проханням про надання дозволу на оформлення документів для дочки та на її виїзд за межі України без його супроводу, однак він відмовив не пояснивши причин відмови. Відповідач позов визнав частково, вказав, що позивачка не надає згоди на зустрічі з дитиною. Проти заявлених позивачкою вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон він заперечує так як позивачка не каже йому куди вона з дочкою їде, на який термін, де вони будуть проживати. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 28.03.2006 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 28.03.2006 року. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою, що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.10.2002 року. Позивачка в 2015 році бажає виїхати з дочкою за кордон, але відповідач не надає на це згоди. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересів дитини. В силу ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно п. 3 «Правил перетинання державного кордону України» (затверджених. Постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57) виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відмова відповідача в дачі згоди на виїзд дитини за кордон в супроводі її матері є обґрунтованою так як позивачка конкретно не вказала куди саме, на який термін вона з дочкою бажає поїхати, за яких умов дочка буде проживати і де саме, то суд вважає позов необґрунтованим і таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed