Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, і на підставі сертифіката серії [NUMBER], зареєстрованого Котелевською районною державною адміністрацією за № 238 від 12.12.1996 року, до дня смерті належала [PERSON] , яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємцем за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 3, 48 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на підставі сертифіката серії [NUMBER], зареєстрованого Котелевською районною державною адміністрацією за № 238 від 12.12.1996 року [PERSON] , яка померла [INFO]. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем не надано оригінал документу, який підтверджує право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду (а.с.10). Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. [PERSON] надала до канцелярії суду 25 квітня 2016 року заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в попереднє судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Представник Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області надіслав до суду листа від 25 квітня 2016 року, в якому просить розглядати справу без участі їх представника зазначивши, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у попереднє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, до суду надали заяву від 25.04.2016 року, в якій просять провести розгляд справи без участі представника відділу, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О. у попереднє судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 22.04.2016 року, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, справу вирішити на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] померла [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області 01 липня 2001 року, актовий запис № 13 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Донька [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, ступінь споріднення стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначено : батько - [PERSON], мати [PERSON] ( а.с. 8), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до змісту якого [PERSON] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 30 жовтня 1966 року , актовий запис № 10, прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]. ( а.с. 9) Спадкове майно складається із земельної частки (паю) площею 3, 48 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER] від 12 грудня 1996 року, що підтверджується копією вищезазначеного сертифіката ( а.с.14) Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 285/02-14 від 05.04.2016 року, до приватного нотаріуса звернулася [PERSON], яка діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка до дня смерті належала [PERSON], яка померла [INFO], проте нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем не надано нотаріусу оригінал документу, який підтверджує право власності померлої на вищевказане майно, зокрема сертифікат про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. (а.с. 10-11). Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області № 747 від 04.11.2015 року згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Більської сільської ради (КСП ім.. Шевченка), зареєстрований Котелевською РДА № 238 від 12.12.1996 року. Державний акт взамін сертифікату на ім'я [PERSON] не видавався (а.с. 12). Відповідно до розпорядження голови Котелевської РДА № 218 від 27.05.2004 року затверджено розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Шевченка Більської сільської ради 3, 48 умовних кадастрових гектарів. Примірник вищевказаного сертифікату в архіві відділу відсутній (а.с. 12). При цьому, на запит суду архівний відділ Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області надав архівні витяги № 04-03.1/100, № 04-03.1/101, від 21.04.2016 року, відповідно до змісту яких дійсно на підставі розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області № 331 від 11.11.1996 року «Про затвердження грошової оцінки сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність та вартості земельної частки ( паю ) і її розміру в умовних кадастрових гектарах» було затверджено грошову оцінку сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність, затверджено вартість земельної частки ( паю ) в розмірі 14042,0 грн. та її розмір в умовних кадастрових гектарах 4,34 га; дано згоду на виготовлення сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) з внесенням в них показників, що зазначені в п.2 цього розпорядження. Також підставі розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області № 218 від 27.05.2004 року «Про розгляд і затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Більської сільської ради» затверджено уточнену вартість земельної частки ( паю ) в сумі - 30152,0 грн. та її площу в розмірі 3,48 кадастрових гектарів. Посвідчити право власності громадян на земельні частки ( паї ) державними актами на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] за життя не встигла отримати державний акт на право приватної власності на землю, а сертифікат на землю втрачений, то позивач [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємець за законом на майно померлої матері отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Позивачем з приводу розбіжностей написання прізвища [PERSON] ( свідоцтво про смерть) і [PERSON] ( свідоцтво про народження, сертифікат на право на земельну частку ( пай) та написання імені [PERSON], [PERSON] і [PERSON] наданий експертий висновок № 056/991-d від 26 листопада 2013 року, відповідно до висновку якого дані українські записи жіночої форми прізвища та імені є ідентичними. ( а.с. 15) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» основним документом що посвідчує право на земельну ділянку (пай), є сертифікат а право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже в даному випадку правовстановлюючим документом на земельну ділянку являється сертифікат серії [NUMBER] від 12.12.1996 року , який спадкоємцем не було надано до нотаріуса, оскільки він був втрачений. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу № 407/01-16 від 22.04.2016 року, 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. було заведено спадкову справу № 40/2016 після померлої [INFO] [PERSON], на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованої приватним нотаріусом Лапочкою Р.О. 05 квітня 2016 року за порядковим № 80, поданої [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені дочки померлої, спадкоємиці на підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до статті 549 ЦК УРСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає, що визнання позову відповідачем відповідає закону, не суперечить його інтересам та не порушує його прав та прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому суд приймає визнання позову, а позов є обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється. Позивачем правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 1030,25 грн., що становить 1% ціни позову ( в матеріалах справи наявна довідка про грошову оцінку земельної частки (паю) на території Більської сільської ради, що становить 103024,17 грн. - а.с. 13) ( а.с. 1). На підставі викладеного та статтей 328, 392, 1216-1222, ч. 5 статті 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved