Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить встановити факт, що померла 09 квітня 2013 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] була її рідною тіткою по матері - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 22 січня 2009 року, а також визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 09 квітня 2013 року [PERSON] три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON], який помер 26 жовтня 2015 року, на момент відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 09 квітня 2013 року, постійно проживав разом з нею за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] посилається на те, що 09.04.2013 року померла її рідна тітка [PERSON]. На день своєї смерті вона постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. За свого життя заповіту вона не склала, а тому спадкування майна після її смерті має здійснюватися за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON]. На момент відкриття спадщини він постійно не проживав і не був зареєстрований разом із померлою [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Козятинської сільської ради від 09.03.2016 р. №413. [PERSON] з 24.05.1996 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України [PERSON] мав право прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] посилається на те, що [PERSON] був розлучений, його рідні та близькі з ним майже не спілкувалися, а сам він був психологічно не стійкий та зловживав алкоголем. Вона йому намагалася допомогти подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та оформити спадкові права на майно його померлої матері. Для цього вона неодноразово разом із ним зверталася за отриманням консультацій до Козятинської сільської ради. Проте цього їй зробити так і не вдалося, оскільки [PERSON] внаслідок зловживання алкоголем не спроможній був зібрати всі необхідні документи і виділити час для подання заяви про прийняття спадщини. 26.10.2015 року [PERSON] помер. В лютому 2016 року вона звернулась до адвоката за консультацією з приводу того, яким чином законодавством врегульовано питання щодо подальшої долі майна померлої [PERSON] після смерті її сина [PERSON] Від адвоката вона отримала розяснення, що відповідно до ч. 2 ст. 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України, так як її мати [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON], померла 22.01.2009 року, то вона є спадкоємицею другої черги за правом представлення після смерті [PERSON], як її племінниця. Оскільки вона не вважала себе спадкоємцем після смерті рідної тітки [PERSON] так як в неї був син [PERSON], то вона й не подавала у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Разом із цим, виникнення у неї права на спадщину після смерті [PERSON] було залежним від неприйняття спадщини її сином [PERSON], а тому при наявності спадкоємця за законом першої черги, який мав право на спадкування, і за відсутності підстав зазначених у ст. 1258 ЦК України, подання нею заяви про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку не створювало б для неї будь-яких правових наслідків. Такою поважною обєктивною причиною пропуску строку для прийняття спадщини для неї стало те, що вона, не будучи близьким родичем спадкодавця, та знаючи про те, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], саме у строк, визначений для прийняття спадщини, не знала та не усвідомлювала, що може бути спадкоємцем [PERSON] та подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] також посилається на те, що у неї відсутні документи, які підтверджують той факт, що померла 09 квітня 2013 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] була її рідною тіткою по матері. Її матірю була [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 22 січня 2009 року. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1986 року вбачається, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його донька [PERSON]. Тітка позивачки [PERSON] при одруженні змінила прізвище на [PERSON]. Однак актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] не збереглись. Встановити факт родинних стосунків необхідно для отримання спадщини. Позивач за зустрічним позовом ( він же відповідач за первісним позовом) [PERSON] посилається на те, що 26 жовтня 2015 року помер його батько [PERSON]. Факт його родинних відносин з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження . Після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина, яку він прийняв шляхом подання відповідної заяви до Козятинської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу. До складу спадщини увійшло право його батька на спадщину, яка відкрилася після смерті його матері (баби позивача [PERSON]Ю.) [PERSON], яка померла 09 квітня 2013 року, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Лісова, 7 в с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Спадщину після смерті своєї матері його батько [PERSON] прийняв в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею (своєю матірю) на момент відкриття спадщини смерті спадкодавці [PERSON], що підтверджується інформацією Козятинської сільської ради та поясненнями свідків. Враховуючи, що реєстрація проживання його батька проведена за адресою, яка відмінна від адреси реєстрації спадкодавця [PERSON] - вул. Бушилова, 28 смт. Залізничне, він не може оформити свої спадкові права після смерті батька. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала та пояснила, що 09.04.2013 року померла її рідна тітка [PERSON]. На день смерті вона постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. За свого життя заповіту вона не склала. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON] На момент відкриття спадщини він постійно не проживав і не був зареєстрований разом із померлою [PERSON] [PERSON] був розлучений, його рідні та близькі з ним майже не спілкувалися, а сам він був психологічно не стійкий та зловживав алкоголем. У 2008 році він звільнився з роботи і з того часу постійно зловживав алкоголем. Починаючи з 2011 року вона(позивачка [PERSON]А.) доглядала за ним. [PERSON] постійно жив в смт. Залізничне по вул. Бушилова, 28 у належному йому будинку. Лише інколи він приходив до хати своєї матері та ночував там в ті дні, коли його мати повинна була отримати пенсію. Через два місяці після смерті матері [PERSON] прийшов до неї(позивачки) і жив у неї до початку листопада. За життя матері [PERSON] ночував два-три рази на тиждень не у матері, а у неї позивачки [PERSON] У листопаді 2013 року в будинку покійної [PERSON] вона робила ремонт, для того, щоб [PERSON] міг там жити. Вона намагалася допомогти [PERSON] подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та оформити спадкові права на майно його померлої матері. Для цього вона неодноразово разом із ним зверталася за отриманням консультацій до Козятинської сільської ради. Проте цього їй зробити так і не вдалося, оскільки [PERSON] внаслідок зловживання алкоголем не спроможній був зібрати всі необхідні документи і виділити час для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки вона не вважала себе спадкоємцем після смерті рідної тітки [PERSON] так як в неї був син [PERSON], то вона й не подавала у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Саме те, що вона за життя [PERSON], який був спадкоємцем першої черги після смерті матері, як спадкоємець другої черги не могла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вона вважає поважною причиною пропуску строку для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її рідної тітки [PERSON], померлої 09 квітня 2013 року. У жовтні 2013 року січні 2014 року вона нічим не хворіла, в лікарні не лежала. 26.10.2015 року [PERSON] помер. Так як [PERSON] на момент відкриття спадщини постійно не проживав і не був зареєстрований разом із померлою [PERSON], то він спадщину не прийняв. Відповідно вона має право на спадщину і просить встановити факт, що померла 09 квітня 2013 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] була її рідною тіткою по матері - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 22 січня 2009 року, та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 09 квітня 2013 року [PERSON] - три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, зустрічний позов не визнав та підтвердив зазначені вище обставини. Представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом [PERSON]; М.Ю. адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, позовні вимоги [PERSON] не визнала і пояснила, що батько позивача [PERSON] [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] постійно проживав разом з нею за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку позивач за зустрічним позовом прийняв шляхом подання відповідної заяви до Козятинської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу. До складу спадщини увійшло право [PERSON] на спадщину, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 09 квітня 2013 року, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами розташованого по вул. Лісова, 7 в с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняв в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею (своєю матірю) на момент відкриття спадщини смерті спадкодавці [PERSON], що підтверджується інформацією Козятинської сільської ради та поясненнями свідків. Представник відповідача в судовому засідання також пояснила, що факт родинних відносин [PERSON] з померлою [PERSON] [PERSON] не визнає. Враховуючи, що реєстрація проживання [PERSON] проведена за адресою, яка відмінна від адреси реєстрації спадкодавця [PERSON], позивач не може оформити свої спадкові права після смерті батька, а тому просить зустрічний позов задовольнити, в задоволенні первісного позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача - Козятинської сільської ради - голова Козятинської сільської ради [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, позовні вимоги [PERSON] визнала повністю і пояснила, що батько позивача [PERSON] [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] постійно проживав разом з нею за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Оскільки вона є головою сільської ради. то цей факт їй відомий як голові села. Також пояснила, що мати позивачки [PERSON] [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з літа 2009 року вона проживає в [INFO]. Її хрещена мати була одружена з [PERSON], і в них народився син [PERSON]. Потім вони розлучилися. [PERSON] одружився вдруге, але коли, не памятає, і проживав на ст. Козятин-2. Коли він розлучився з другою жінкою, то залишив жінці будинок по вул. Бушилова, 28, а сам переїхав до матері на вул. Лісову, 7 в с. Іванківці Козятинського району. Їй про це відомо, тому що кожні вихідні вона приїжджала з батьками до баби в с. Іванківці Козятинського району. А город її баби і город [PERSON] межують. Починаючи з 2009 року і по день смерті [PERSON], вона жодного разу у неї не була в будинку. Вона думає, що [PERSON] проживав з матірю, так як йому не було де жити. На день смерті [PERSON] її син [PERSON] проживав з нею. Проте, коли померла [PERSON], то [PERSON] в будинку не було, його привели потім. Їй не відомо чи після смерті [PERSON] проводився в її будинку ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] це її сусідка. [PERSON] доглядала [PERSON], яка є родичкою [PERSON], так як її мати [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами. [PERSON], сина [PERSON] вона бачила рідко, він приходив тільки тоді, коли мати отримувала пенсію, він приходив забирати гроші, по господарству її не допомагав. Він лише зявлявся у матері, але в неї не жив. Він забирав пенсію і йшов. Їй це відомо, тому що коли [PERSON] приходив за грошима до [PERSON], то він її ображав нецензурною лайкою та міг вдарити, а її чоловік ходив їх розбороняти. Вона це все чула, тому що живе через дорогу. [PERSON] жалілася їй, що її [PERSON] забирає гроші. В день смерті матері [PERSON] вдома не було, його шукали, знайшли в нетверезому стані. Після смерті матері в хаті він не жив. [PERSON] робила ремонт в хаті, так як вийшло з ладу опалення. Це все вона робила для того, щоб [PERSON] жив в будинку. Але він там бував дуже рідко. Після смерті [PERSON] деякий час жив у [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був сільським головою з 1982 року по 2002 рік. Його будинок знаходиться на відстані 150 метрів від будинку [PERSON] [PERSON] і мати позивачки [PERSON] це рідні сестри. [PERSON] в день смерті матері вдома не було. Бачив та знає, що [PERSON] часто [PERSON] заводила додому, кормила його. Він не може сказати, як часто він бачив [PERSON] у матері, не може сказати, чи жив [PERSON] біля матері до її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка [PERSON] Вона 35 років прожила з нею на одній вулиці, а тому бачила все її життя. [PERSON] та мати позивачки [PERSON] це рідні сестри. Поки жила [PERSON], то її син [PERSON] не жив біля неї, а де він був, їй невідомо. Він зявлявся один, два рази на тиждень, особливо тоді, коли мати отримувала пенсії, але в неї він не ночував. Спільне господарство з матірю він не вів. На день смерті матері його дома не було. Після смерті матері [PERSON] казав, що йому допомагає [PERSON], кормить його. Після смерті [PERSON] [PERSON] зробила в її будинку ремонт. Свідок [PERSON] . в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON]. [PERSON] проживав разом з матірю - [PERSON] Матері при житті по господарству він допомагав, але після смерті матері города не обробив. Коли [PERSON] хворіла та лежала, вона в неї була в хаті та бачила особисті речі [PERSON]. Його речі були в будинку, але вона не знає, чи ночував він в будинку. Він був в [PERSON] день, а потім два дні його взагалі не було. [PERSON] їй видно з городу. Після того як [PERSON] захворіла і злягла, то вона була в неї один раз за весь час. Вона не знає скільки часу перед смертю [PERSON] була лежачою. [PERSON] доглядала [PERSON] Бачила також, що [PERSON] допомагала [PERSON], кормила його. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в смт. Залізничне. Раніше [PERSON] проживав в смт. Залізничне за місцем реєстрації. Вона працювала в квартальному комітеті та знає [PERSON], та як він звертався до неї по довідку, коли проживав [INFO]. За два роки до смерті матері він переїхав проживати до неї в с. Іванківці, більше вона його в смт. Залізничне не бачила. Про те, що він переїхав жити до матері, казали люди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною [PERSON], вони розлучилися в 2002 році. Після розлучення він проживав [INFO]. Він казав, що мати не давала йому жити. а тому він не жив в с. Іванківцях з матірю. Вона ( [PERSON]С.) з донькою проживала в смт. Глухівці. Про те, що [PERSON] проживав в смт. Залізничне, свідчили його речі. які знаходились в будинку. [PERSON] вона в будинку по вул. Бушилова, 28 не бачила, але впевнена, що він там проживав, так як в будинку були сліди його проживання та особистий одяг. В будинок по вул. Бушилова, 28 вона приїжджала приблизно раз у тиждень влітку, взимку їздила рідше. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає близько біля будинку [PERSON] в с. Іванківцях та часто бачив та чув, як [PERSON] ображав свою матір, вимагав в неї гроші, він декілька разів ходив з батьком розбороняти їх. [PERSON] не жив в с. Іванківцях з матірю, лише приходив туди, особливо коли мати отримувала пенсію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її свекруха проживає близько біля будинку [PERSON] в с. Іванківцях. Вона часто відвідувала свекруху та часто бачила [PERSON] .Він зловживав алкоголем, міг ночувати в різних місцях, але завжди вертався до матері, та як іншого житла в нього не було. [PERSON] казав їй, що живе біля матері. Хату в смт. Залізничне він переписав на доньку. Вона також бачила, що [PERSON] йому допомагала, кормила його. Зі слів продавця магазину в с. Іванківцях вона знає, що [PERSON] приходив в магазин із записками від [PERSON] Матері при житті по господарству допомагав, але після смерті матері города не обробив. [PERSON] проживав з матірю до її смерті близько 5 років. Коли [PERSON] хворіла, та лежала вона в неї була в хаті та бачила особисті речі [PERSON]. З 2002 року вона в хаті у [PERSON] не була. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, вона працює в Козятинській сільській раді секретарем та знає, що [PERSON] допомагала [PERSON], так як їй було його шкода, вона його кормила. Переживала щоб він не замерз в хаті, тому проходила в сільську раду по допомогу. Вона може підтвердити факт проживання [PERSON] з матірю в с. Іванківцях, так як їй це відомо зі слів людей - жителів села. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він працює дільничним інспектором та з травня 2012 року обслуговував територію Козятинського сільської ради, і неодноразово складав протокол про адміністративні правопорушення відносно [PERSON], який зловживав спиртними напоями. Факт постійного проживання з матірю він підтвердити не може, так як достеменно не знає, де проживав [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, він працює дільничним інспектором та обслуговує територію Козятинської сільської ради. Адресу проживання [PERSON] він. не памятає, але на території с. Іванківці він його бачив неодноразово. Неодноразово складались протоколи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON], який зловживав спиртними напоями. Вони приїжджали в с. Іванківці за викликами [PERSON], яка скаржилась на те, що [PERSON] пропивав речі з будинку матері. Факт постійного проживання з матірю він підтвердити не може, так як достеменно не знає, де проживав [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, зустрічний позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 09.04.2013 року померла [PERSON] (а.с. 14), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала [INFO], на день смерті в будинку, крім неї, ніхто не був зареєстрований, що доведено довідкою №413 виконкому Козятинської сільської ради від 09.03.2016 року(а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. Лісова, 7 в с. Іванківці Козятинського району(а.с.13). Спадкоємцем 1-ї черги за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON](а.с.17). Судом встановлено, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Згідно з листами державного нотаріуса та приватних нотаріусів Козятинського районного нотаріального округу, спадкова справа до майна померлої 09.04.2013 року [PERSON] не заводилась (а.с. 32, 33, 34,36, 38, 56, 59). [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO](а.с.37). 26.10.2015 року [PERSON] помер у с. Іванківці Козятинського р-ну(а.с. 22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON] прийняв шляхом подання відповідної заяви до Козятинської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу(а.с.58). Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON] вважає, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], увійшло право [PERSON] на спадщину, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], оскільки [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] постійно проживав разом з нею за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області. Позивачка за первісним позовом [PERSON] вважає, що [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] не проживав разом з нею і відповідно спадщину не прийняв, а відтак вона(позивачка) як спадкоємець другої черги, має право на спадкове майно. що залишилось після її тітки [PERSON] Вирішуючи спір, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст.ст. 1261, 1262, ч. 3 ст.1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. \~Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.1268, ч.ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом [PERSON] спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з положень чинного законодавства, позивачка [PERSON], за доведеності факту родинних відносин із спадкодавцем [PERSON], мала право на спадкування у другу чергу і могла одержати та реалізувати таке право при наявності підстав, передбачених ч. 2\~ст. 1258 ЦК України. При існуванні спадкоємців за законом, які мали право на спадкування у першу чергу, подання позивачкою заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не створювало б для неї будь-яких правових наслідків. Виходячи з системного аналізу зазначених норм права, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] мала право подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строк три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Зазначений тримісячний строк встановлений ч.2 ст. 1270 ЦК України. Відтак для того, щоб спадкоємець 2-ї черги скористався правом на подання заяви про прийняття спадщини у строк три місяці з моменту неприйняття спадкоємцями першої черги спадщини або відмови від її прийняття, закон не вимагає винесення судом рішення про визначення такому спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] законодавцем встановлено (ч.2 ст.1270 ЦК України) збільшення строку для подання заяви про прийняття спадщини для осіб, у яких виникнення права на спадкування залежить від прийняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями. Судом встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON] протягом трьох місяців з дня закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем 1-ї черги [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала. Будь-яких поважних причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини позивачка не навела. Більш того, позивачка пояснила суду, що у жовтні 2013 року січні 2014 року, тобто протягом тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 1270 ЦК України, вона нічим не хворіла, в лікарні не лежала. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Постанови Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено. що будь-яких перешкод, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними для спадкоємця труднощами для подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений ч. 2 ст. 1270 ЦК України, у позивачки [PERSON] не було, відтак у задоволенні вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити. Що стосується вимог позивачки [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, то вони також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (в редакції віід 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала, будь-яких поважних причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини не навела, тобто без поважних причин пропустила строк подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Відтак встановлення факту родинних відносин з померлою 09 квітня 2013 року [PERSON] не породжує для позивачки [PERSON] будь-яких юридичних наслідків, не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку. що підстави для встановлення факту родинних відносин відсутні, у звдоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю. Що стосується вимого позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом [PERSON]; М.Ю. про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з померлою 09 квітня 2013 року [PERSON] за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області, то зазначені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом [PERSON] спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З довідки виконкому Козятинської сільської ради від 09.03.2016 року вбачається. що [PERSON] на дань смерті 09.04.2013 року була зареєстрована [INFO], крім неї, в будинку ніхто зареєстрований не був(а.с.18). З довідки квартального комітету №10 Козятинської міської ради вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав станом на 09.04.2013 року по вул. Бушилова,28 в смт. Залізничне Козятинського р-ну(а.с.114). Суд критично ставиться до зазначеної довідки в тій частині, що [PERSON] постійно проживав станом на 09.04.2013 року по вул. Бушилова,28 в смт. Залізничне Козятинського р-ну, так як допитана в судовому засіданні голова квартального коиітету - свідок [PERSON], яка підписала зазначену довідку, в судовому засіданні пояснила. що [PERSON] за два роки до смерті матері переїхав у с. Іванківці та постійно жив з матірю до її смерті. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], .[PERSON] [PERSON] вбачається, що [PERSON] постійного проживав разом з померлою 09 квітня 2013 року [PERSON] за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського району Вінницької області, на час відкриття спадщини. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть ні підтвердити. ні спростувати факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою 09 квітня 2013 року [PERSON] за адресою: вул. Лісова, 7 с. Іванківці Козятинського р-ну. З пояснень свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO]. Суд вважає. що пояснення зазначених свідків не можуть бути визнані належними і допустимими доказами, що достовірно підтверджують факт постійного проживання [PERSON] за адресою: вул. Бушилова, 28 смт. Залізничне. Так, пояснення свідка [PERSON] про те, що [PERSON] проживав в смт. Залізничне, так як про це свідчили його речі. які знаходились в будинку, є лише її припущеннями, та не можуть бути визнані доказами, що достовірно підтверджують факт постійного проживання. Пояснення свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON] спростовуються поясненями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], .[PERSON] [PERSON], поясненнями сільського голови [PERSON]. яка повністю визнала вимоги [PERSON] та заперечила вимоги [PERSON]. а також спростовуються письмовими доказами. Так, з листа голови Козятинської сільської ради від 07.07.2016 року вбачається, що [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON], яка померла 09 квітня 2013 року, постійно проживав разом із нею за адресою: вул. Лісова, 7 в с. Іванківці Козятинського району Вінницької області(а.с.84). Суд також вважає. що пояснення позивачки [PERSON] про те, що [PERSON] постійно жив в смт. Залізничне по вул. Бушилова, 28 у належному йому будинку, суперечать її ж поясненням про те, що починаючи з 2011 року вона доглядала за [PERSON], оскільки місцем проживання [PERSON] є с. Іванківці Козятинського р-ну. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] разом з матірю на час її смерті за адресою: вул. Лісова, 7 в с. Іванківці Козятинського району Вінницької області, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та Козятинської сільської ради Козятинського р-ну Вінницької області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем слід задовольнити. Правовідносини, які склались між сторонами. відповідають ч.3 ст.1268 ЦК України, згідно з якими спадкоємець, який постійно проживав разом [PERSON] спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. та вимогам ч.2 ст. 256 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти. від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі наеденого.

Outcome: approved