overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2013 року. Від шлюбу мають доньку Ольгу, [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути алімента на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку, до її повноліття. В судове засідання сторони не зявились, направили суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що визнає позов. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2013 року (а.с. 7). Мають доньку Ольгу, [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до представленої довідки дитина подружжя [PERSON] проживає з позивачкою (а.с.6). Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року. Від шлюбу мають доньку Карину, [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. В судове засідання сторони не зявились, направили суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що визнає позов. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року (а.с. 3). Мають доньку Карину, [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач зазнчає, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач визнав позов. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 0527/9237/13, виданим 29 січня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, за період часу з грудня 2012 року по 15 квітня 2014 року у розмірі 23979,64 грн., та понесені нею судові витрати. Зважаючи на складність викладення повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що потрібний значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення щомісячно аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивувала тим, що вона перебуває у шлюбі, але спільно не проживає, з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: Дмитра, [INFO], та Максима, [INFO], які проживають з нею. Після фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2015 р. відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає. Їй одній важко їх утримувати, у звязку з чим вона просить стягнути з нього аліменти. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, у письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: Дмитра, [INFO] та Максима, [INFO]. Діти проживають з матірю, що підтверджується довідкою Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області за №898 від 17.07.2015 р. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так як відповідач не виконує обовязок щодо матеріального забезпечення дітей, то вимоги позивачки щодо стягнення аліментів обґрунтовані. Проте, враховуючи, що обовязок батьків щодо утримання дітей є обопільним, то справедливим буде стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не ?, як просить позивач. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування, у якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та її сина [PERSON], який помер [INFO] та визнати право, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], помер [INFO]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВО № 261960 від 22 грудня 2016 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої [INFO] є син [PERSON], [INFO]. Однак, як вбачається з позовної заяви, даний заповіт був написаний під тиском з боку [PERSON] і не відображає реальну волю померлої [PERSON]. Також за життя [PERSON] неодноразово розповідала позивачці, що [PERSON] жодним чином не турбувався про неї. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив та визнав обставину, щодо складання заповіту [PERSON], померлою [INFO], під тиском з його сторони. Відповідно до частини 2 статті 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. В судовому засіданні позивачкою не було надано доказів, які б підтверджували обставини щодо порушення прав позивачки зі сторони відповідача при складанні заповіту [PERSON], який помер [INFO], а тому за таких обставин у задоволенні позову у цій частині позивачці слід відмовити, так як відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування слід задоволити частково, усунувши [PERSON] від права на спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У решті позову слід відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за законом першої черги. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.7) [PERSON] помер [INFO] року. Згідно виписки з погосподарської книги від 23.09.2013 року №1246, виданої виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №4, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 26 червня 2013 року (а.с.8), [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримала прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь 10 526,55 грн неустойки (пені) за прострочення сплати алментів. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області з відповідача на її користь збільшено розмір стягуваних аліментів, та вирішено стягувати такі по 550,00 грн щомісячно до досягнення сином повноліття. Посилаючись на те, що в результаті не виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів утворилася заборгованість по аліментам в сумі 10 526,55 грн. за період з січеня 2015 року по грудень 2018 року, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судове засідання позивачка не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що за виконавчим листом № 341/2692/14-ц, виданим на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області з відповідача на користь [PERSON] стягнуто на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі по 550,00 грн щомісячно, починаючи з 22 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку по аліментах, виданого старшим державним виконавцем Жовкевич Г.В., станом на 01.06.2018 року заборгованність по аліментах становить 10 526 грн 55 коп. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку викладеного позивачем, у позовній заяві сума пені на заборгованість по аліментам складає 29 326,00 грн. Оскільки, сума пені може бути стягнута не більше 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 526 грн 55 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Берестівської сільської ради та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS], загальна площа будинку - 84,5 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом першої черги. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього (а.с.17). Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.6), [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5), [PERSON] помер [INFO] року. Згідно виписки з погосподарської книги від 24.02.2014 року №02-24/335 (а.с.8), виданої виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №1 особовий рахунок [NUMBER] будинок [ADDRESS], рік забудови 1978, рахується за [PERSON]. Згідно довідки від 24.02.2014 року №02-24/333 (а.с.9), виданої виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації від 24.02.2014 року №60 (а.с.14), право власності на житловий будинок по [ADDRESS], станом на 24.02.2014 року не зареєстровано. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 квітня 2014 року №11626345 (а.с.18), відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в особі Амвросіївської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання за нею права власності за набувальною давністю на службову квартиру, розташовану адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у трудових відносинах з 03.12.1997 року, працює на посаді завідуючої лабораторії ветеринарної санітарної експертизи. 18.09.1999 року позивачці була розподілена спірна службова квартира за вищевказаною адресою, в якій вона мешкає більш ніж 14 років і підтримує її в належному стані. Позивачка зазначає, що вона зверталася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, але отримала відмову за тієї обставини, що квартира є службовою. Позивачка вважає, що має право на спірну квартиру і тому з посиланням на ст.47 Конституції України, Житловий кодекс України та відповідні статті Цивільного кодексу України та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду просить суд виключити спірну квартиру із числа службових та визнати за нею право власності на дану спірну квартиру. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд задовольнити позов, виключити спірну квартиру із числа службових та визнати за позивачкою право власності на зазначену квартиру. Представник позивача також додав, що оскільки позивачка більше десяти років на законних підставах проживає у спірній квартирі, то згідно з приписами ст.344 ЦК України фактично вже набула право власності на квартиру за набувальною давністю. Представник відповідача позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи ту обставину, що в даному конкретному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, виключити спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] із числа службових і визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спірну квартиру, розташовану за вищевказаною адресою. На підставі ст.47 Конституції України, ст.9 Житлового кодексу України, ст.ст.1, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.328, 344, 345, 379, 382 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в особі Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області про визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок і господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що мешкає в зазначеному будинку з 2002 року, який раніше належав її бабусі [PERSON]. Після смерті останньої домоволодіння успадкувала її дочка і тітка позивачки [PERSON]. Після смерті тітки позивачки будинок ніхто не успадкував і на теперішній час в будинку ніхто крім позивачки не проживає. Тому з посиланням на ст.ст.328, 344 ЦК України позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, в тому числі й підстав, викладених у позові. Просила суд задовольнити їх. Суду також пояснила, що мешкає в будинку за адресою за адресою: [ADDRESS] з 2002 року, що підтверджується довідкою Білоярвської сільради. Зазначений будинок раніше належав її бабусі [PERSON], яка померла ще [INFO] року. Після її смерті домоволодіння успадкувала дочка [PERSON] і її тітка [PERSON]. Остання померла [INFO] року і після її смерті будинок ніхто не успадкував і з того часу в вона одна мешкає в будинку. Вважає, що вона набула право власності на будинок за набувальною давністю. Тому просить суд визнати за нею право власності на будинок та господарські побудови на підставі набувальної давності. Представник відповідача - голова Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Марптинець Р.В. не заперечує проти задоволення позовних вимог і просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради, про що свідчить його лист за №16/02-21 від 23.01.2014 року. Згідно із ч.4 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному конкретному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, якими повністю підтверджуються доводи позивачки і враховуючи ту обставини, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позов і визнати за позивачкою [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. На підставі ст.ст.328, 344 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved