Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 20.03.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що на теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинено, останній проживає окремо та допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, що в силу положень ст.223 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 20.03.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено та останні мешкають окремо. Дитина залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З підстав пред'явленого позову та пояснень позивачки вбачається, що між нею та відповідачем не досягнуто домовленостей щодо порядку утримання дитини та надання матеріальної допомоги відповідачем, а тому відповідний спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, відсутність обставин, які б виключали можливість останнього надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивачкою у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України не доведено належними та достатніми доказами, розмір щомісячних витрат на утримання дитини, обґрунтованості заявленої до стягнення суми аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно, витрат відповідача. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В зв'язку з цим, а також враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, визначений ст.182 СК України, спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на день розгляду справи, тобто в розмірі 1626 грн.. щомісячно, починаючи з 18.08.2018 року (дня пред'явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial