Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON] право власності на житловий будинок № 23 по вул. Б.Хмельницького в с. В.Єрчики Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.1 кв.м., житловою площею 51.9 кв.м., земельну ділянку, площею 0.674 га ( 0.424 га передані для ведення особистого підсобного господарства, 0.250 га передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), яка розташована на території с.В.Єрчики вул.Б.Хмельницького, 23 Сквирського району Київської області, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серія Р3 № 332758, виданого Великоєрчиківською сільською радою 19.12.2002 року та земельну ділянку, розміром 3.2760 га, яка розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серія ЯБ № 135354, виданого 27.09.2004 року, посилаючись на те, що 23 грудня 2016 року помер її батько, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 389245, виданого та зареєстрованого виконкомом Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 26.12.2016 року, за актовим записом № 9. В обґрунтування позовних вимог вказала, що батько на випадок своєї смерті, залишив заповіт, посвідчений виконкомом Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 18.05.2010 року, за реєстром № 123, відповідно до якого все своє майно заповів позивачці по справі [PERSON] Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 23 по вул. Б.Хмельницького в с. В.Єрчики Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.1 кв.м., житловою площею 51.9 кв.м., земельної ділянки, площею 0.674 га ( 0.424 га передані для ведення особистого підсобного господарства, 0.250 га передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), яка розташована на території с. В.Єрчики вул. Б.Хмельницького, 23 Сквирського району Київської області, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серія Р3 № 332758, виданого Великоєрчиківською сільською радою 19.12.2002 року та земельної ділянки, розміром 3.2760 га, яка розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серія ЯБ № 135354, виданого 27.09.2004 року. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку. Крім позивачки є ще спадкоємці І черги, дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON], які від обовязкової частки у спадковому майні відмовилися, що підтверджується їх заявами від 15.06.2017 року. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із тим, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 332758 спадкодавець являється власником земельної ділянки площею 0.674 га, з яких 0424 га передані для ведення особистого підсобного господарства та 0.250 га передані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в с. В.Єрчики вул. Б. Хмельницького, 23 Сквирського району Київської області, одним Державним актом посвідчена земельна ділянка площею 0.424 га, та земельна ділянка площею 0.250 га, тобто у одному Державному акті посвідчено право власності на дві окремі ділянки, що унеможливлює їх відчуження без видачі окремих державних актів на земельні ділянки. Виходячи з цього позивачка не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Судом встановлено, що 23 грудня 2016 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 389245, виданого та зареєстрованого виконкомом Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 26.12.2016 року, за актовим записом № 9. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 23 по вул. Б.Хмельницького в с. В.Єрчики Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.1 кв.м., житловою площею 51.9 кв.м., земельної ділянки, площею 0.674 га ( 0.424 га передані для ведення особистого підсобного господарства, 0.250 га передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), яка розташована на території с. В.Єрчики вул. Б.Хмельницького, 23 Сквирського району Київської області, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серія Р3 № 332758, виданого Великоєрчиківською сільською радою 19.12.2002 року та земельної ділянки, розміром 3.2760 га, яка розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серія ЯБ № 135354, виданого 27.09.2004 року [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Треті особи по справі, а саме: дружина та дочка спадкодавця [PERSON], [PERSON], від обовязкової частки у спадковому майні відмовилися, що підтверджується їх заявами від 15.06.2017 року. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із тим, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 332758 спадкодавець являється власником земельної ділянки площею 0.674 га, з яких 0424 га передані для ведення особистого підсобного господарства та 0.250 га передані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в с. В.Єрчики вул. Б.Хмельницького, 23 Сквирського району Київської області, одним Державним актом посвідчена земельна ділянка площею 0.424 га, та земельна ділянка площею 0.250 га, тобто у одному Державному акті посвідчено право власності на дві окремі ділянки, що унеможливлює їх відчуження без видачі окремих державних актів на земельні ділянки, оскільки у відповідності до абз.9 ст.126 Земельного кодексу України встановлено, що Державний акт на право власності видається на одну земельну ділянку. Виходячи з цього позивачка не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивачку вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачкою, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved