Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, з яким перебувала у шлюбі з 05 листопада 1988 року, який 19.08.2016 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є студенткою 4 курсу коледжу Київського національного університету технологій та дизайну денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2013р. по 31.01.2017 рік. Донька знаходиться на повному утриманні позивача, крім того, дочка має дохід у виді стипендії. Однак, дочка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки отриманих доходів не вистачає для створення належних умов для навчання та проживання, оскільки значна частина коштів витрачається на підручники, харчування, одяг, проїзд до місця навчання та інші витрати. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утриманні дочки не надає, є дієздатним, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], на час навчання останньої, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з дня подачі позовної заяви по закінчення нею навчання. У подальшому, представник позивача уточнила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви по закінчення нею навчання. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій уточненні позовні вимоги визнав, проти задоволення позов не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19.08.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На теперішній час [PERSON] є повнолітньою та навчається на четвертому курсі коледжу Київського національного університету технологій та дизайну дена форма навчання, кошти обласного бюджету, термін навчання до 31.01.2017 року (а.с.5). Стаття 200 СК України регламентує, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку платника аліментів призначається з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України та до уваги береться можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З довідки, наданої до суду Університетом оборони України ім.. [PERSON] від 18.10.2016р., [PERSON], працював на посаді викладача в університеті та отримає стабільний дохід. Крім того, згідно з довідкою Головного управління пенсійного фонду України у Київській області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців і отримує пенсію по інвалідності. Суд, враховує, що обовязок по утриманню повнолітньої дочки (сина) покладається на обох батьків, [PERSON] є повнолітньою працездатною особою, однак, навчання на денній формі позбавляє її можливості матеріально забезпечувати себе, позивач також не в змозі у повному обсязі утримувати дочку, у той же час відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на має, та отримує стабільні доходи, у звязку із чим суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу позивачу, на утримання дочки, яка продовжує навчання у учбовому закладі. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку із цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, враховуючи викладені обставини, надані сторонами докази, їх посилання на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) на період навчання останньої, але не більше ніж до досягнення нею 23х річного віку, починаючи з часу звернення до суду із позовом, а саме 15.09.2016 року, щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved