Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь згідно з рішеннями Камінь-Каширського районного суду від 8 червня 2007 року та 4 листопада 2013 року на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням суду від 8 червня 2007 року з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі по 170 гривень щомісячно на кожну дитину до повноліття першої дитини, рішенням суду від 4 листопада 2013 року стягуються з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. Зазначений розмір аліментів не забезпечує всіх необхідних потреб дітей, її матеріальне становище не дозволяє самостійно їх утримувати, оскільки вона не працює та не має постійного доходу. ЇЇ доходом є тимчасова допомога на трьох дітей коли батько ухиляється від сплати аліментів. На даний час присуджений розмір аліментів, який є незначним, не дає можливості належним чином забезпечувати мінімальні потреби дітей. Відповідач не працює, проте є працездатним і повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі, зокрема, на її думку, у розмірі по 1200 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і просила їх задовольнити, пояснила також, що діти подорослішали і розмір аліменти, що був визначений судом, на сьогоднішній день є недостатнім для забезпечення їхніх мінімальних потреб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що не працює і не має самостійного доходу, у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти на утримання дітей, хоча буде їх одягати, матеріально його забезпечує сестра. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5, 6). Неповнолітні діти сторін проживають з матір`ю і перебувають на її утриманні, про що відповідач в судовому засіданні не заперечив. Згідно з довідкою Ратнівського управління соціального захисту населення від 8 липня 2019 року № 505 [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримувала тимчасову допомогу на трьох дітей, коли батько ухиляється від сплати аліментів, за період з січня 2019 року по червень 2019 року у розмірі 2331 грн. щомісячно. Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду від 8 червня 2007 року, що набрало законної сили 19 червня 2007 року, ухвалено стягувати щомісячно з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірів по 170 грн. на кожну дитину до повноліття першої дитини. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 4 листопада 2013 року, що набрало законної сили 15 листопада 2013 року, ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частини 2 і 3 ст. 182 СК України). У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн. Після постановлення судом рішень про стягнення аліментів 8 червня 2007 року та 4 листопада 2013 року діти сторін [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подорослішали, збільшилися витрати на їх утримання, погіршився у зв`язку з цим майновий стан одержувача аліментів. Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, і беручи до уваги те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір та батька, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів та стягнення їх з відповідача на утримання трьох його неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1059 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, доказів про незадовільний стан його здоров`я, що перешкоджало б йому працювати та сплачувати аліменти, ним не надано, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Позивачка [PERSON] не довела суду належними, достатніми та допустимими доказами те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітній дітей у заявленому нею розмірі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп.

Outcome: partial