Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом [PERSON] про стягнення на утримання дитини. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.02.2011 року шлюб між сторонами розірвано. З того часу позивач з сином проживає окремо від відповідача. Син перебуває на повному її утриманні. Їх син відвідує школу, спортивні гуртки та постійно приймає участь у спортивних змаганнях, все це необхідно оплачувати. На даний час вони з відповідачем не можуть досягти згоди, щодо сплати добровільно ним аліментів. Він не стабільно надає гроші на утримання дитини.Крім того відповідач з сином спілкується дуже рідко , майже не цікавиться його життям,навчанням та здоров`ям. Сама вона не в змозі забезпечити належний та всебічний розвиток їх сина без матеріальної допомоги з боку відповідача. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не направляв. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.11.2006 (а.с.4), що відповідач має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати, пов`язані з її вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумів розмірі 1500 грн. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved