Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 14 лютого 2004 року та зареєстровано в виконкомі Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 05. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Вікторія та син [PERSON], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не приймає участі у їх вихованні. Вказує на те, що відповідач постійного місця праці не має, але виїжджає на заробітки за кордон та має добрий заробіток, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, оскільки на даний час крім пенсії по інвалідності інших доходів та заробітку він не має. Крім цього пояснив, що з лютого 2015 року жодної допомоги дітям не надає, оскільки його про це не просить позивач. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7), актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сімєю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не підтримує та довідкою виконкому Тячівської міської ради Закарпатської області, з якої вбачається, що діти проживають разом з позивачкою (а.с. 8,9). Із долученої до матеріалів справи копії посвідчення №158703, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], внаслідок загального захворювання є інвалідом ІІ групи з дитинства(а.с.25), тобто отримує регулярний дохід у вигляді пенсії. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дітей, відповідач не приймає участь в утриманні дітей з лютого 2015 року, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільних дітей. Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідач має регулярний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому

Outcome: partial