Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з належного їй майна, який накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 24 травня 2011 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11203156 від 24 травня 2011 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 24 травня 2011 року, щодо майна [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона восени 2019 року звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу належної їй квартири [ADDRESS] і під час перевірки майна, їй було повідомлено про перебування квартири під арештом, який був накладений постановою державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. Під час ознайомлення із виконавчим провадженням було з`ясовано, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 24 травня 2011 року було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-180/11 виданого Богуславським районним судом Київської області від 12.04.2011 року про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» заборгованості у розмірі 17226 гривень 74 копійки. На підставі постанови від 24.05.2011 року державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника в сумі 17226 гривень та внесено відомості про дане обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний № 11203156. В послідуючому постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 27.12.2016 року виконавчий лист №2-180/11 було повернуто стягувачу та визначено строк до 27.12.2019 року для повторного подання виконавчого документу. Повторно виконавчий лист до виконання не подавався. Згідно довідки ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» від 27.11.2014 зазначено, що [PERSON] самостійно погашено частину заборгованості у розмірі 15650 гривень. Посилаючись на положення ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позивачка просить позов задовольнити, оскільки наявність накладеного арешту на майно, який не виключений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис № 11203156 від 24 травня 2011 року, перешкоджає їй в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, а тому право позивачки підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Представник позивачки [PERSON] подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Ульвак О.О. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач АТ «Банк» Фінанси та Кредит» свого представника в судове засідання не направив, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із копії постанови старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 24 травня 2011 року вбачається, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-180/11 виданого Богуславським районним судом Київської області від 12.04.2011 року про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» заборгованості у розмірі 17226 гривень 74 копійки. Із копії постанови від 24.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження вбачається, що державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення 17226 гривень. Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний № 11203156 від 24.05.2011, підтверджується що на майно боржника [PERSON] накладено арешт в межах суми стягнення 17226 гривень. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 27.12.2016 року виконавчий лист №2-180/11 було повернуто стягувачу ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» та визначено строк до 27.12.2019 року для повторного подання виконавчого документу. Згідно довідки ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» від 27.11.2014 зазначено, що [PERSON] самостійно погашено частину заборгованості у розмірі 15650 гривень. Таким чином, станом на сьогодні [PERSON] погасила значну частину заборгованості перед АТ «Банк» Фінанси та Кредит», а також відсутні відомості, що стягувач повторно направляв для виконання виконавчий лист №2-180/11, який міг бути звернутий до виконання до 27.12.2019. Оскільки [PERSON] не являється стороною виконавчого провадження, а тому захист прав позивачки можливий в порядку цивільного судочинства на підставі наступних положень матеріального закону. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки виконавче провадження завершене, то в даному випадку необхідно керуватись частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що для захисту законних прав позивачки на її нерухоме майно, необхідно зняти арешт, який накладений на майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення 17226 гривень постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 24 травня 2011 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11203156 від 24 травня 2011 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження накладеного на підставі вищевказаної постанови державного виконавця. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved