Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 2007 року вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Від цивільного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] З вересня 2010 року мешкають окремо, фактично відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач не навідує свою малолітню дитину, не спілкується з нею, не приймає участі у її вихованні та розвитку. Вона з дитиною мешкають у її власній квартирі. Дитина знаходиться на її утриманні, вона належним чином піклується про здоров'я дочки, її фізичний духовний та моральний розвиток. Вона з дитиною дуже часто подорожують, має намір показати дочці інші країни, відвести дитину до Польщі, де мешкав та народився її дідусь. Але без згоди батька дитини на її виїзд за кордон вона не може цього зробити, оскільки вже багато років з ним не спілкується та не має ніяких відомостей щодо місцезнаходження відповідача, адже відповідач не мешкає за адресою реєстрації, на телефонні дзвінки не відповідає. З урахуванням цього, просила надати їй тимчасовий дозвіл на виїзд дитини [PERSON] до Польщі з 15.11.2014 року до 15.01.2015 року без згоди чи супроводу батька [PERSON] у супроводі матері чи інших осіб, уповноважених матір'ю дитини. В судовому засіданні представник позивачки позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. З урахуванням зазначеного, думки представників позивачки та третьої особи, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №1267, сторони є батьками [PERSON], [INFO] Позивачка [PERSON] разом з дочкою мешкають у належній їй на праві власності квартирі, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: … у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: … рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності, при виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини. У ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що дитина постійно, протягом тривалого часу проживає разом із матір'ю - позивачкою [PERSON], знаходиться на її вихованні та утриманні, виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам та є доцільним з точки зору її виховання, розвитку та відпочинку, відповідач своєю бездіяльністю чинить перешкоди та унеможливлює отримання необхідних для цього документів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід надати тимчасовий дозвіл на виїзд малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до Польщі в період з 15.11.2014 року по 15.01.2015 року, без згоди та супроводу її батька - [PERSON], у супроводі матері [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню сплачені останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved