Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим будинком №13 по вул. Вишневій в м. Богуславі Київської області, зі зняттям відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником вказаного житлового будинку, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 06 липня 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] В належному їй будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 14 червня 2013 року і його особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 січня 2017 року, 24 лютого 2017 року, 23 березня 2017 року та 01 серпня 2017 року. Посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України та ст.ст. 71, 163 ЖК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути буз її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 30.08.2017 року підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Із зворотніх повідомлень поштового звязку вбачається, що листи, адресовані відповідачу [PERSON] повернуті з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». В даному випадку вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином (абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку №13 по вул. Вишневій в м.Богуслав Київської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 06 липня 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] Вказаний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 62863803, виданою 06.07.2016 року. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в житловому будинку позивачки, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 30.08.2017 року № 6187 та копією будинкової книги. Актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 січня 2017 року, 24 лютого 2017 року, 23 березня 2017 року та 01 серпня 2017 року, складеними комісією в складі депутатів Богуславської міської ради, підтверджується, що відповідач [PERSON] в житловому будинку №13 по вул. Вишневій в м. Богуслав Київської області з 14 червня 2013 року по даний час не проживає. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців. Відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивачки більше шести місяців, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає по місцю реєстрації в будинку №13 по вул. Вишневій в м. Богуслав Київської області більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). З урахуванням викладеного та

Outcome: approved