Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по договору позики. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 10 квітня 2015 року уклала з [PERSON] в простій письмовій формі договір позики, згідно з яким позичила відповідачці грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно 250 000 грн., відповідачка свої зобов`язання по договору позики не виконує, часто ігнорує дзвінки позивачки та обіцяє повернути кошти в найближчому майбутньому. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 10 квітня 2015 року в сумі 250 000 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США на день подачі позову до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що протягом 2017 року позивачка зверталась до відповідачки з вимогою про повернення коштів , однак та хоча і обіцяла повернути кошти , але не повернула. Коли в 2018 році позивачка зателефонувала відповідачці з приводу повернення коштів, слухавку взяла донька відповідачки і повідомила, що відповідачка знаходиться за кордоном. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року позивачка уклала з [PERSON] в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого наддала у позику відповідачці грошові кошти в сумі 10 000 доларів США в еквіваленті української гривні, які відповідачка зобов`язалась повернути по вимозі, що підтверджується розпискою [PERSON] .. Зобов`язання за договором позики відповідачка не виконує, ігнорує дзвінки позивачки. Станом на 30.10.2019 року борг відповідача залишається 10000 доларів США, що еквівалентно 250000 гривень. Поняття договору позики визначено ст. 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 10 000 доларів США. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2500 гривень 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial