Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка в листопаді 2014 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 02.09.1978 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] За час спільного проживання у них народився син [PERSON]. 09.11.2005 року відповідач уклав договір купівлі-продажу індивідуально визначеного майна підвального приміщення площею 185,4 м2 що по вул. Св. Володимира, 15, відповідно до якого набув дане приміщення у приватну власність. 12.06.2012 року між відповідачем та третьою особою [PERSON] був оформлений договір позики на суму 159\~800 грн., які відповідач використав виключно на особисті потреби. Також в це день між відповідачем та третьою особою був укладений договір іпотеки, предметом якого стало спірне нежитлове приміщення. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя нежитлове приміщення № 1 по вул. Св. Володимира, 15 в м. Червонограді, визнати за нею право власності на ? ідеальної частки вказаного житлового приміщення та стягнути з відповідача ? частину сплаченого судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилася, представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві. Належно повідомлений відповідач в судове засідання 24.12.2014 року, 27.01.2015 року, 19.02.2015 року, 19.03.2015 року 20.04.2015 року та 23.04 2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Третя особа в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.09.1978 року до 14.05.2013 року, після чого шлюб було розірвано в судовому порядку, що стверджується копією рішення Червоноградського міського суду від 14.05.2013 року, яке набрало законної сили 23.06.2013 року. Відповідно до копії договору № 79/05 від 09.11.2005 року купівлі-продажу індивідуально визначеного майна підвального приміщення площею 185,4 м2 що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Св. Володимира, 15 при викупі, [PERSON] придбав у власність дане підвальне приміщення. Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9662063 від 25.01.2006 року, виданого ДКП «Червоноградське МБТІ», нежиле приміщення № 1 по вул. Св. Володимир, 15 в м. Червонограді Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1-2632 від 09.11.2005 року. Згідно розпорядження міського голови Червоноградської міської ради Львівської області № 14 від 20.01.2006 року про реєстрацію договору купівлі-продажу індивідуально визначеного майна нежитлового приміщення, було вирішено зареєструвати договір купівлі-продажу індивідуально визначеного майна нежитлового приміщення площею 185,4 м2 що по вул. Св. Володимира, 15 в м. Червонограді від 09.11.2005 року № 79/05. Спосіб приватизації шляхом викупу (покупець субєкт підприємницької діяльності [PERSON]). 12.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки між фізичними особами. Відповідно до даного договору іпотекодержавець [PERSON] передав в заставу іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежиле приміщення № 1 що знаходиться в будинку № 15 по вул. Св. Володимира в м. Червонограді Львівської області, загальною площею 185,4 м.2. Зазначене нежиле приміщення передається в іпотеку, як забезпечення виконання зобовязання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 12.06.2012 року, укладеними між сторонами цього договору на суму 159\~800 грн. 00 коп., що на день укладення договору позики становила еквівалент суми 20\~000 доларів США. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). В силу вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З матеріалів справи не вбачається, що позивачка надавала згоду на передачу в іпотеку спірного нежитлового приміщення. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, але частково так як законодавством передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а тому визнання даного факту за позивачкою в окремому порядку немає необхідності.

Outcome: dismissed