Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказує, що вона 02.12.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , який на даний час розірваний рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2008 року. Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , батьком якої є відповідач. Зазначає, що шлюб з [PERSON] тривав два роки, сімейне життя не складалося, чоловік мав дуже запальний характер, був схильний до агресії, не вмів спокійно вирішувати питання та проблеми, що виникали в сімейному житті. Він не мав роботи, вживав наркотичні засоби, вів аморальний спосіб життя, виникали сварки, які негативно впливали на дитину. Тож вона була змушена забрати доньку, повернутись жити до батьків та подати на розлучення. З 2008 року [PERSON] ухиляється від виховання доньки - [PERSON] , не надає жодної матеріальної допомоги, не піклується про неї, не цікавиться дитиною, не виявляє бажання спілкуватися з донькою, не проявляє уваги чи батьківської турботи по відношенню до своєї дитини. Інтереси доньки повністю ігноруються. Таким чином, дитина знаходиться без будь-якого піклування біологічного батька. У вихованні та утриманні доньки їй допомагають її батьки - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2008 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2008 року і до досягнення донькою повноліття. На підставі вказаного рішення державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області відкрите виконавче провадження № 7588231 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1614, виданого 09.04.2008 року. Однак відповідач аліменти не сплачував і лише після звернення її до правоохоронних органів в березні 2018 року ним було сплачено частину заборгованості по аліментах. Загальна сума заборгованості [PERSON] по аліментах за період з 24.03.2008 року по 01.03.2018 року складала 76769 грн. 15 коп. А тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 19.09.2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що твердження позивача про його аморальний спосіб життя не відповідають дійсності. Позивачка умисно вказала неправдиву інформацію з метою створення негативного відношення до нього. Також вказує, що він ніколи не вживав наркотичні речовини, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. За період з 09.04.2008 року по червень 2018 року ним сплачено аліменти на суму 40940 грн. Крім того, зазначає, що державний виконавець неправильно обрахував заборгованість по сплаті аліментів, на що він подав скаргу до суду, і справа перебуває на розгляді. На даний час з його пенсії відраховуються аліменти, а також кошти на погашення заборгованості по аліментам. До того ж, кожного місяця він перераховує на утримання доньки по 5000 гривень. Зазначає, що заборгованість виникла з вини самої [PERSON] , яка не повідомляла рахунок на який би він сплачував аліменти, змінила адресу місця проживання доньки на с. Геронимівку, про що він не знав. Також вказує, що позивачка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та налаштовує її проти нього. Тому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що від сплати судового збору він звільнений, так як є інвалідом 2 групи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Антонюк І.А., позовні вимоги підтримали та просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки останній участі в вихованні та утриманні неповнолітньої доньки не бере, аліменти на утримання доньки не сплачує, не цікавиться її життям, здоров`ям та успіхами у навчанні, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки. Крім того, просили врахувати, що позивачка перебуває у новому шлюбі і неповнолітня [PERSON] вважає своїм батьком чоловіка матері і сама просить позбавити свого біологічного батька - [PERSON] батьківських прав відносно неї. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи. 19.09.2018 року ним було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] Також просив врахувати, що він звільнений від сплати судового збору так, як є інвалідом другої групи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради - Молчанович Н.О. в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала до суду заяву від 20.06.2019 року, в якій просила справу розглядати у відсутність представника третьої особи. При ухваленні рішення просила взяти до уваги висновок органу опіки та піклування м. Черкаси, який доданий до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника - адвоката Антонюк І.А., пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року по 23.12.2008 року. Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] від 05.05.2007 (а.с. 9). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.12). Позивачка [PERSON] разом із донькою - [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. А відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з акту обстеження соціально-побутових та моральних умов виховання дитини від 04.04.2018 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] у приватному двоповерховому будинку, який складається із восьми кімнат, за адресою: [ADDRESS] . У дівчинки є власна спальня, в якій є диван, шафа для книг і іграшок, комод та телевізор. Для навчання Маша має власний кабінет на 1-ому поверсі зі столом, полицями доля книг, шафою та комодом для одягу, іграшковим куточком та диваном. Для навчання та розваг дівчинка використовує власний ноутбук. В будинку є різноманітна побутова техніка. Батьки дівчинки розлучені і вихованням дитини займається тільки мама, яка приділяє багато уваги навчанню та вихованню доньки. Між ними існують теплі стосунки, мама є для дитини авторитетом і порадницею. Комісія вважає, що матеріально-побутові умови проживання та моральні умови виховання максимально сприяють інтересам дитини, забезпечують її гармонійне виховання та розвиток (а.с. 15). Згідно характеристики закладу дошкільної освіти «Сонечко» с. Геронимівка, який відвідувала [PERSON] з 2009 року по 2013 рік, остання виховувалась матір`ю - [PERSON] , яка приділяла дочці увесь свій час та увагу, була головою батьківського комітету, приймала активну участь у житті групи та дитячого садочку. Також вихованням дівчинки займались дідусь та бабуся, рідний брат [PERSON] Батько дитини - [PERSON] дитячий садочок не відвідував, інтерес до життя дочки не виявляв, жодного разу не забирав дитину з дитячого закладу, не брав участі у батьківських зборах та святах (а.с. 14). Згідно психолого-педагогічної характеристики на малолітню [PERSON] , виданої Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 27 від 02.04.2018 року, остання навчається в Черкаській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 27 № 3 в 5-а класі та зарекомендувала себе з позитивної сторони. [PERSON] виховується в неповній родині, проживає разом з мамою, та постійно спілкується з бабусею та дідусем, батьками мами. Мама дитини - [PERSON] приділяє велику увагу вихованню, фізичному розвитку та здоров`ю дитини, бере активну участь у роботі батьківського колективу класу та очолює батьківський комітет. Стиль спілкування матері та доньки врівноважений та доброзичливий, відчувається взаємоповага та взаємна турбота (а.с. 16). Згідно довідки ПП «Саулу консалтинг», [PERSON] навчається в школі усного рахунку «СОРОБАН», навчання дитини оплачує мама дівчинки - [PERSON] , і тільки вона приводить та забирає дівчинку з навчання (а.с. 17). Згідно довідок-розрахунків заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-1614 від 09.04.2008 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] станом на 01.03.2017 року складала 76769 грн. 15 коп., станом на 01.03.2018 року 88809 грн. 14 коп. (а.с. 19, 20-24). Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок №381/30-03-03 від 08.06.2018 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . При цьому органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дочки - [PERSON] , оскільки з лютого 2008 року він з донькою не зустрічається та не спілкується, не цікавиться її життям, здоров`ям, духовним та моральним розвитком, не утримує матеріально (а.с. 5-6). Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , також пояснили, що батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не бере, не цікавиться життям, здоров`ям та успіхами у навчанні, не відвідує дитину та взагалі не спілкуються з нею без поважних на те причин. Такими чином, в судовому засіданні за результатами дослідження доказів, наданих позивачкою, встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї доньки, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні, не приймає участі у її вихованні, не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, не забезпечує їй необхідне матеріальне утримання, аліментів, стягнутих рішенням суду не сплачує, що вказує на те, що він свідомо ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання доньки і таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних від нього причин. Доводи відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що він в зв`язку з тим, що позивачка змінила місце проживання дитини і йому не було відомо, що донька проживає в с. Геронимівка Черкаського району, не міг з нею спілкуватися, суд оцінює критично, оскільки відповідач навіть після отримання ним позовної заяви, а також після надання відзиву на позовну заяву з якого вбачається, що йому відомо те, що дитина проживає в с. Геронимівка, не приймав участі у вихованні та утриманні дитини, не відвідував та не спілкувався з дитиною, не цікавився її життям, здоров`ям та успіхами у навчанні. Відповідних доказів, які б спростовували вказане відповідач суду не надав, як і не надав доказів того, що він на даний час сплачує аліменти на утриманні дитини. Натомість останній навіть перестав отримувати судові повістки та жодного разу не з`явився на виклики до суду. Явку в судове засідання свідків, про допит яких він клопотав, не забезпечив. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] є наслідком винної поведінки відповідача, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . При цьому, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування Черкаської міської ради, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини, а навпаки буде повністю відповідати її інтересам. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та позбавлення [PERSON] ( [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Разом, з тим, враховуючи, що відповідач [PERSON] являється інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, суд не стягує з відповідача судові витрати, а відносить їх на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved