Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю до відповідача [PERSON] мотивуючи його тим, що вони є користувачами суміжних земельних ділянок, на яких розташовані їх домоволодіння по провулку Пішому будинок 13 та 13а м. Кіровограда. Земельна ділянка площею 0,520 га належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого згідно рішення сесії Кіровоградської міської Ради від 17.12.2010 року № 59. На протязі 10 років відповідач пред»являє до неї безпідставні претензії щодо земельної ділянки ніби то вона захопила частину його землі. З цього приводу він неодноразово звертався в суди різних інстанцій. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2013 року відповідача було зобов»язано поновити паркан, що він і зробив, але значно нижче від того, що був раніше, продовжував заходити на її земельну ділянку, збудував погріб під самими її вікнами та оголив труби водопроводу. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2016 року про визнання недійсним рішення міської ради та Державного акту на право власності на землю, що видані їй 17.12.2010 року. В ході розгляду справи за клопотанням відповідача була проведена будівельно-технічна експертиза у висновку якої вказано, що вхід в погріб розташований на спірній земельній ділянці і знаходиться на відстані 11 м від фасадної межі будинку 13, тобто від дому відповідача; права стіна погрібу знаходиться на відстані 0,94 м від будови «а-1» за земельній ділянці будинку 13а, тобто її, відповідач своїми діями позбавляє її права розпоряджатися своєю власністю, не бажає прибрати вхід в погріб з її ділянки, водопровідні труби є оголеними, що може призвести до їх пориву, посилаючись на норми діючого законодавства просить усунути перешкоди їй у користуванні та розпорядженні домоволодінням, розташованим в м. Кропивницький по провулку Пішому, 13а шляхом зобов»язання відповідача перенести вхід до погребу із земельної ділянки, належної їй на земельну ділянку, що належить відповідачу і стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений особисто, причини неявки суду не сповістив. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є користувачами суміжних земельних ділянок, на яких розташовані їх домоволодіння по провулку Пішому будинок 13 та 13а м. Кіровограда. На протязі тривалого часу між сторонами існують конфліктні відносини щодо користування земельними ділянками і відповідач звертався в суд з позовом до позивачки про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого згідно рішення від 17.12.2010 року № 59, належить земельна ділянка площею 0,0502 га в межах згідно з планом, що розташована в м. Кіровограді по провулку Пішому, 13а для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2013 року відповідача було зобов»язано поновити паркан, рішення суду відповідачем виконано. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2016 року про визнання недійсним рішення міської ради та Державного акту на право власності на землю, що видані їй 17.12.2010 року. В ході розгляду справи за клопотанням відповідача була проведена будівельно-технічна експертиза у висновку якої вказано, що вхід в погріб розташований на спірній земельній ділянці і знаходиться на відстані 11 м від фасадної межі будинку 13, тобто від дому відповідача [PERSON]; права стіна погрібу знаходиться на відстані 0,94 м від будови «а-1» за земельній ділянці будинку 13а, тобто [PERSON] Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження домоволодінням, розташованим в м. Кропивницький по провулку Пішому, 13а пілягають задоволенню шляхом зобов»язання [PERSON] перенести вхід до погребу із земельної ділянки, належної [PERSON] на земельну ділянку, що належить йому. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею судові витрати: 551,20 грн. сплачений судовий збір та понесені витрати на оплату юридичних послуг адвоката в сумі 2 500 грн., а всього 2 801,20 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 16, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved