Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати об`єктом спільної власності подружжя майнові права на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 66,95 кв.м. та в порядку поділу майна визнати за нею право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності, а саме: Ѕ майнових прав за договором №55-1 від 12.01.2006 року про співробітництво з інвестування будівництва вказаної квартири. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.12.2001 року по 01.03.2012 року. Від вказаного шлюбу у них є двоє дочок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 12.01.2006 року, тобто на час перебування сторін у шлюбних відносинах, в інтересах сім`ї між відповідачем та ТОВ «Чорномор`є Плюс» було укладено договір №55-1 про співробітництво з інвестування будівництва житлового будинку, предметом якого є двокімнатна квартира. Договором було визначено плановий строк закінчення будівництва та здачі житлового будинку до експлуатації до 01.12.2007 року, але на даний час будівництво будинку не завершено. Повну вартість вказаної квартири відповідачем було сплачено за рахунок сімейних заощаджень та спільних грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, а вона (відповідачка) не є стороною договором №55-1, після введення в експлуатацію житлового будинку не зможе реалізувати своє право на Ѕ частину вказаної квартири. Представник позивачки до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи ТОВ «Чорномор`є Плюс» до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2001 року, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2012 року було розірвано (а.с.13). Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 12.01.2006 року між ТОВ «Чорномор`є Плюс» та [PERSON] було укладено договір про співробітництво з інвестування будівництва житлового будинку (а.с.21-25), який за своїм змістом є договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1 договору №55-1 інвестор інвестує власні грошові кошти, а підрядник здійснює будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS] , яка передається інвестору в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.2 договору №55-1 встановлено вартість вказаної квартири у розмірі 163625 грн. 80 коп., що відповідає 31466,50 доларам США, а згідно положень п. 2.4 вказаного договору датою останнього платежу було встановлено 01.12.2007 року. Згідно п. 3.1.4 підрядник зобов`язується після здачі будинку в експлуатацію у разі сплати інвестором всієї ціни даної квартири, з урахуванням усіх укладених сторонами додаткових угод, передати йому у власність квартиру, зазначену в п.п. 1.1, 1.2 цього договору. Сума договору була внесена у встановлений договором строк в період перебування сторін у шлюбі, що підтверджується заявою ТОВ «Чорномор`є Плюс» №31 від 24.07.2019 року та його довідкою №30 від 24.07.2019 року (а.с.71,72). Відповідно до листа ТОВ «Чорномор`є Плюс» №23/11-18 від 27.11.2018 року будівництво будинку [ADDRESS] знаходиться на стадії завершення та в експлуатацію не введено (а.с.63). Позивачка в своєму позові зазначає, що вищевказані обставини свідчать про те, що після введення в експлуатацію вказаного будинку вона буде позбавлена змоги реалізувати своє право на Ѕ частину квартири, яка була придбана за спільні з відповідачем кошти під час перебування їх у шлюбі, оскільки вона не є стороною за вказаним договором №55-1. За правилом, передбаченим ч. 3 ст.\~61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Статтею 190 ЦК України\~передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Вказана правова позиція наведена в Постанові ВС від 14.02.2018 року по цивільній справі № 520/1740/15-ц. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що майнові права на квартиру з будівельним № [ADDRESS] житлового [ADDRESS] набуті відповідачем, за відповідним договором про співробітництво з інвестування будівництва житлового будинку у період шлюбу з позивачкою, а тому вказані права підлягають визнанню об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і за позивачкою слід визнати право власності на Ѕ частку вказаних майнових прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2527 грн. 50 коп.

Outcome: approved