Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0815 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, в СТ «Лісове», [ADDRESS] та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 014431. За життя, а саме 15 жовтня 2007 року, спадкодавець склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами та вказану земельну ділянку їй /позивачці/. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом їй /позивачці/ було відмовлено, у зв»язку з відсутністю Витягу з ДЗК на цю земельну ділянку, який у свою чергу Управління Держземагентства у Бородянському районі видати не має змоги, оскільки відомості про спадкову земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи ведення ДЗК, а відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Просила визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, на вищевказану земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач - Качалівська сільська рада Бородянського району та третя особа Управління Держземагентства у Бородянському районі своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Третя особа - Державна Реєстраційна служба Бородянського РУЮ свого представника в судове засідання також не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0815 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, в СТ «Лісове», [ADDRESS] та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 014431 /а.с.44,50-51,87/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 32/2013, 15 жовтня 2007 року спадкодавець склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами та зазначену земельну ділянку позивачці. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши 30 листопада 2013 року відповідну заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку нотаріус їй відмовила, у зв»язку з відсутністю Витягу з ДЗК на цю земельну ділянку, який у свою чергу Управління Держземагентства у Бородянському районі видати не має змоги, оскільки відомості про спадкову земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи ведення ДЗК, а відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) /а.с.36-92/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 014431 [PERSON] і він за життя склав заповіт, яким заповів спірну земельну ділянку їй /позивачці/ то остання, як спадкоємиця за заповітом має право на спадкування вказаної земельної ділянки. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті батька, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved