Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується рішенням Сквирського районного суду Київської області від 12.01.2017 року у справі №376/2417/16-ц. Позивачка [PERSON] вказує, що в її будинку зареєстровані вона, її син [PERSON], її брат [PERSON] та її племінник [PERSON]. Відповідач в будинку не проживає з 1983 року, жодного разу в будинку не появлявся, не доглядає за ним, не сплачує комунальні послуги. Домовленості між позивачкою та відповідачем щодо збереження за ним права на користування житлом у разі тимчасової відсутності не має. Власні речі відповідача в будинку відсутні, будь - яких перешкод проживання в будинку з боку позивачки не вчинялись. Позивачка неодноразово просила відповідача добровільно знятися з реєстрації в будинку, оскільки реєстрація відповідача впливає на розмір плати за комунальні послуги, отримання субсидій та вчинення цивільно - правових угод, однак відповідач прохання позивачки ігнорує. За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд : Визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.22,26,41). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області від 12.01.2017 року у справі №376/2417/16-ц, (а.с.10), копією Технічного паспорта на садибний житловий будинок (а.с.8,9), копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с11,12). 24.09.1982 року позивачка зареєструвала в своєму будинку племінника - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Будинкової книги (а.с.29-36). Відповідач в житловому будинку не проживає, що підтверджується Актом обстеження №388 від 29.10.2018 року, складений депутатом Сквирської міської ради Лозинським В.Л. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Письмовими заявами [PERSON] та [PERSON], які проживають по сусідству з позивачкою [PERSON] також підтверджується факт, того що відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] (а.с.14,15). Також, факт реєстрації відповідача [PERSON] підтверджується Довідкою про склад сім'ї № 272 виданої 25.01.2019 року виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області (а.с.39). [PERSON] звернулася до відділу Соціального захисту населення Сквирського району для отримання субсидії на оплату комунальних послуг, де вона отримала відмову, оскільки у її будинку зареєстрований племінник [PERSON] та у зв'язку з цим, не може отримати субсидію, що порушує її права. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Судом встановлено, що відповідач є племіником позивачки (кровне споріднення), а тому є членом сім'ї позивачки і правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскільки останній не мешкає в будинку більш одного року без поважних причин і відсутня будь - яка домовленість між відповідачем і власником будинку, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved