Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.07.2009 року до 22.08.2016 року. Шлюб розірвано на підставі заочного рішення Лубенського міськрайонного суду від «22» серпня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] За рішенням суду місце проживання сина після розлучення визначено разом з позивачкою. В даний час дитина проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймав, розвитком дитини не цікавився, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надав. В 2014 році та 2015 році Відповідач надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон, але сторони не спілкувались і дозвіл позивачка отримувала поштовим відправленням. Не спілкуючись з сином, Відповідач фактично безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На сьогодні [PERSON] має наміри навчати сина за кордоном, в м. Гулькевичі, Краснодарського краю, Російської Федерації але відсутність дозволу батька на виїзд дитини за кордон обмежує право дитини на отримання освіти. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для НАВЧАННЯ, відпочинку та оздоровлення, безпідставне небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон,

Outcome: approved