Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 15 серпня 2018 року [PERSON] зробила заповіт, яким все майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла позивачці. У зв`язку з тим, що позивачці було відомо про вищевказаний заповіт, вона звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Одночасно з позивачкою з аналогічною заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася у зв`язку зі смертю [PERSON] , звернувся батько позивачки [PERSON] , який має право на обов`язкову долю у спадкуванні, як інвалід першої групи. Крім того, стало відомо від нотаріуса, куди звернулася на початку липня 2020 року з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом бабусі позивачка, до нотаріуса звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом тітка (донька [PERSON] ) [PERSON] . В належній бабусі квартирі [ADDRESS] [PERSON] перебувала на реєстраційному обліку та постійно проживала до дня смерті, про що свідчить довідка з місця її проживання. Бабуся була людиною похилого віку, 1928 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. З урахуванням віку, самотності та стану здоров`я бабуся потребувала сторонньої допомоги та догляду, оскільки погано бачила, у неї часто підвищувався тиск та останні чотири роки пересувалась за допомогою палиці, а останній рік життя - за допомогою табуретки. В серпні 2014 року до бабусі звернулася її донька - відповідач [PERSON] , яка мешкала окремо від неї, та запропонувала укласти з нею спадковий договір. При цьому вона пообіцяла у разі укладення цього договору надавати їй допомогу в облаштуванні її побуту, пообіцяла допомагати в веденні домашнього господарства, готувати їжу, придбавати ліки, доглядати до смерті та поховати за свій рахунок. На той час батько позивачки - старший син бабусі [PERSON] перебував у хворобливому стані у зв`язку з перенесеним інсультом, був визнаний інвалідом першої групи, а тому за станом здоров`я не мав можливості надавати матері, як людині похилого віку, будь-яку допомогу. Саме з цієї причини бабуся погодилась на пропозицію відповідачки та 15 серпня 2014 року між ними приватним нотаріусом Ровенською А.О. був укладений спадковий договір, що підтверджується матеріалами цивільної справи, яка розглядалась в Зарічному районному суді міста Суми №591/4935/18 за позовом [PERSON] до відповідачки [PERSON] про розірвання спадкового договору. В своєму позові бабуся вказувала про те, що повірила доньці, вважала, що вона дійсно буде надавати їй допомогу та здійснювати належний догляд за нею. [PERSON] в своїй позовній заяві також вказувала, що після укладення спадкового договору з відповідачкою остання протягом 6 місяців взагалі до неї не з`являлася і жодної допомоги не надавала. У зв`язку з цим [PERSON] вимушена була звернутися до відповідачки з проханням про надання їй для більш детального ознайомлення оригіналу спадкового договору. Цей оригінал відповідачка довгий час не надавала, запевняла матір у тому, що там нічого не зрозуміє, але разом з тим стала її навідувати раз на тиждень. Проте були випадки, коли [PERSON] по три дні залишалася без хліба, поки не купить хліба хтось з сусідів. Був випадок, коли на 7 діб відповідачка замкнула матір одну у квартирі. Такого догляду бабусі було для існування в квартирі недостатньо, а тому вона постійно зверталась за допомогою до своєї подруги, до свого сина (батька позивачки), до позивачки та до сусідів і вважала, що донька, відповідачка по справі, ухиляється від здійснення догляду за нею. Бабуся також пропонувала відповідачці забрати її до себе, навіть погоджувалася жити не в будинку, а в літній кухні, але відповідачка не погодилась і на це, і при цьому відвідувати частіше не стала, постійно пояснювала це своєю зайнятістю по роботі та на городі. Як вбачається з позовної заяви бабусі, останній раз відповідачка приходила до неї у двадцятих числах липня 2018 року, коли між ними і виник конфлікт із-за того, що вона не виконує умови укладеного між ними спадкового договору. Відповідачка почала ображати бабусю, запевнила у тому, що більше до неї взагалі ніколи не прийде, що вона буде лежати у ліжку і її з`їдять черви та висловила погрозу, що наступна їхня зустріч, якщо і відбудеться, то відбудеться у суді. Через місяць після цієї сварки бабуся вимушена була запросити до себе позивачку, яка погодилася доглядати за бабусею та навіть переїхала для цього жити до неї. Доказом того, що [PERSON] за станом здоров`я не мала можливості себе сама обслуговувати на той час в матеріалах цивільної справи за позовом бабусі до відповідачки була копія виписки з її медичної карти стаціонарного хворого, з якої вбачалося, що бабуся страждала цілою низкою тяжких хвороб. З того часу, як позивачка в серпні 2018 року прийняла на себе обов`язки по догляду за бабусею, відповідачка жодного разу до матері не приходила та не телефонувала, взагалі припинила спілкування, що свідчить про те, що вона тривалий час ухилялась від допомоги матері, яка перебувала у безпорадному стані. Під час розгляду вказаної вище справи, відповідачка фактично визнала, що умови спадкового договору не виконувала та припинила будь-яке спілкування з матір`ю [PERSON] , а тому погодилась на пропозицію представника бабусі в судовому процесі на розірвання спадкового договору шляхом добровільного укладення з матір`ю договору про розірвання спадкового договору. Такий договір був укладений між [PERSON] та відповідачкою 18 грудня 2018 року нотаріусом Ровенською А.О. Коли [INFO] [PERSON] померла, то батько позивачки [PERSON] зателефонував відповідачці та повідомив про смерть матері, але вона на поховання не з`явилася та жодним чином ховати матір не допомогла. До дня смерті [PERSON] позивачка доглядала за нею, у цьому допомагала її мати [PERSON] , батько, а іноді і подруга. Бабуся останній рік свого життя почувала себе дуже погано, перебувала у безпорадному стані, ледь пересувалась по квартирі з допомогою табуретки, але при цьому позивачка повинна була йти позаду зі стільцем на випадок, коли бабуся потребувала перепочинку, а тому не мала можливості весь той час працевлаштуватися на постійну роботу. Спадкодавець після того, як відповідачка припинила її відвідувати, ще тривалий час сподівалась на те, що донька прийде до неї та їхні відносини покращаться. Враховуючи стан здоров`я бабусі, легше було б доглядати за тяжко хворою [PERSON] . Упродовж останніх двох років до моменту смерті, спадкодавець окрім фізичного болю, який спричиняла їй хвороба, зазнавала душевних страждань у зв`язку з вказаною вище поведінкою відповідачки. Вважає, що відповідачка під час тяжкої хвороби матері, яка була у безпорадному стані, мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Посилаючись на вказане, просить суд ухвалити рішення, яким усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 грудня 2020 року, 11 год. 30 хв.. 24 листопада 2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 37). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 02 березня 2021 року 15.00 год.. 02 березня 2021 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи №587734/20, розгляд справи відкладено до 16 червня 2021 року, 11 год. 00 хв. 16 червня 2021 року протокольною ухвалою головуючого задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 11 серпня 2021 року до 08.20 год.. В зазначеному судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, третя особа [PERSON] вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON] та представник третьої особи Сумської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] була його матір`ю та бабусею позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої Управлінням ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради від 18 червня 2020 року - [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01 листопада 1983 року по 23 січня 2020 року (а.с.9). 15 серпня 2018 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно договору від 18 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] розірвали спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., між цими ж особами 15 серпня 2014 року (а.с.13). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору залишено без розгляду в зв`язку з добровільним вирішенням спору (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). 15 травня 2020 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.64). В цей же день до нотаріальної контори звернулася позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі за заповітом (а.с. 63). 27 травня 2020 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.69). Відповідно до виписки № 4735 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , мала захворювання: дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, недостатність МК ТК І ст. СНІІ А, ФКЗ, вторинна артеріальна гіпертензія ІІ ст. ІІ ст. ризик 3, неускладнений гіпертонічний криз від 08 червня 2017 року та кіста правої нирки (а.с. 18 справи №591/4935/18). Відповідно до витягу з протоколу засідання ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Сумської міської ради від 28 листопада 2018 року № 228 [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та нездатна до самостійного обслуговування довічно (а.с. 62 справи №591/4935/18). Згідно відповіді представника головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, отриманої на запит суду 04 серпня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 вересня 2007 року (а.с. 106). З індивідуальних відомостей про застраховану особі Пенсійного фонду України вбачається, що [PERSON] у 2018-2019 роках була працевлаштована та отримувала дохід в АТ «Сумський завод наносного і енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (а.с. 110-116). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що вона є матір`ю позивачки, яка доглядала за свекрухою свідка. Останній місяць життя [PERSON] не могла сидіти, тому її піднімали. [PERSON] була при пам`яті, хоча мала ряд захворювань - погано пересувалася, погано бачила, боліли ноги та спина, постійно потребувала догляду. Чоловік не міг доглядати матір, так як є інвалідом першої групи. Коли померла [PERSON] , вони провели обряд поховання. Відповідачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після матері, хоча при житті [PERSON] дуже рідко з`являлася у матері, та не надавала їй ніякої допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що вона є сусідкою [PERSON] та підтримує дружні відносини з позивачкою. Пояснила суду, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Останні три місяці [PERSON] була прикута до ліжка, позивачка займалася прибиранням, пранням, ходила до магазину, коли бабуся померла, то [PERSON] здійснила обряд її поховання. [PERSON] говорила про дочку [PERSON] , що вона приходить та влаштовує скандали, а потрібна вона лише онуці. [PERSON] була дуже хворою та потребувала сторонньої допомоги. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 5,6 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Відповідно до ст. 1224 ЦК України, право вимоги щодо усунення від спадкування належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення негідного спадкоємця від спадкування. Такий висновок ґрунтується на тому, що у разі усунення негідного спадкоємця спадщина має перейти до іншого за чергою спадкоємця. Відповідно до ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно абзацу 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. З наданих суду доказів встановлено факт умисного ухилення [PERSON] від надання допомоги [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані, що підтверджується показаннями допитаних в суді свідків. З отриманих з ПФУ відомостей вбачається, що відповідачка, крім пенсійних виплат, мала заробіток, оскільки працювала в АТ «Сумський завод наносного і енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», що свідчить про те, що її матеріальний стан дозволяв здійснювати утримання її матері, яка перебувала у безпорадному стані. Таким чином під час судового розгляду встановлено обставини на підтвердження заявленого позову, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки сплачену при подачі позову суму судового збору 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved