Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і остаточно уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2013 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 221903, відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 5000 доларів США з датою повернення 08.09.2014 року зі сплатою 11% річних. 02.09.2014 року вона попередила банк про намір забрати кошти та подала відповідну заяву. 08.09.2013 року строк дії договору закінчився. Відповідно до умов договору вклад в сумі 5000 доларів США та відсотки у сумі 547,44 доларів США 08.09.2014 року були зараховані банком на її поточний рахунок № [NUMBER], відкритий банком згідно договору №03/24/5/297 про відкриття поточного рахунку від 03.10.2012 року. Крім цього 08.10.2013 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 233881, відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 3600 доларів США з датою повернення 13.10.2014 року зі сплатою 11% річних та відповідно до додаткового договору №1 до договору банківського вкладу № 233881 від 08.10.2013 року було поповнено вклад на суму 140 дол. США. 13.10.2014 року закінчився строк розміщення коштів на депозитному рахунку. Вклад з відсотками були зараховані банком на поточний рахунок [NUMBER]. На даний час відповідачем кошти за договорами повернуті частково, сума заборгованості за договорами банківського вкладу становить 10664 дол. США, яку і просять стягнути з відповідача. Представник позивачки в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача 10664 дол. США. Відповідач про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник до суду не з»явився. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 03 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №221903, відповідно до умов якого позивачка передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 5000 доларів США з датою повернення 08.09.2014 року зі сплатою 11% річних (а.с. 7-8). В той же день [PERSON] були передані банку кошти в розмірі 5000 дол. США, що підтверджується квитанцією №5817 від 03.09.2013 року ( а.с.10). 08.09.2014 року строк розміщення коштів на депозитному рахунку відповідно до умов вище вказаного договору закінчився. 08.09.2014 року [PERSON] було подано до банку заяву на отримання коштів (а.с. 12). Крім цього, 08.10.2013 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 233881, відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 3600 доларів США з датою повернення 13.10.2014 року зі сплатою 11% річних (а.с.21-22). Відповідно до додаткового договору №1 до договору банківського вкладу № 233881 від 08.10.2013 року [PERSON] було поповнено вклад на суму 140 дол. США (а.с. 23). 13.10.2014 року закінчився строк розміщення коштів на депозитному рахунку. 16.10.2014 року [PERSON] звернулася до банку з заявою про отримання коштів. На даний час відповідачем кошти за договорами повернуті частково, сума заборгованості за договорами банківського вкладу становить 10664 дол. США. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором ( стаття 633 цього Кодексу ), на який розповсюджується дія Закону України « Про захист прав споживачів ». Також, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 в постанови №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон України „Про захист прав споживачів„ не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають … із договорів про надання фінансово-кредитних послуг… Суд вважає, що відмовою задовольнити вимоги позивача про повернення суми вкладу та відсотків по ньому, відповідач порушив охоронювані законом майнові права позивача та його права як споживача фінансових послуг ( що надаються вищевказаною установою банку). При цьому суд враховує приписи ст. 41 Конституції України, згідно з якою, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, є підстави для задоволення позову в повному обсязі, стягнення з ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» на користь позивача суму депозитного вкладу 10664 дол. США. На підставі ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь держави 1644, 38 грн. судового збору.

Outcome: approved