Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0539 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, в СТ «Жовтневе» с.Галинка та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КВ № 012434. За життя, а саме 17 листопада 2003 року, спадкодавець склав заповіт, яким заповів все належне йому майно їй /позивачці/. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись із відповідною заявою до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку державним нотаріусом їй /позивачці/ було відмовлено, через те, що остання не надала правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку, який підтвердив би належність цієї земельної ділянки спадкодавцю. Просила визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка, на вищевказану земельну ділянку. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідач - Качалівська сільська рада Бородянського району та третя особа Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0539 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, в СТ «Жовтневе» с.Галинка та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КВ № 012434 /а.с.10-11,13,17-18,20/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 558/13, 17 листопада 2003 року спадкодавець склав заповіт, яким заповів все належне йому майно позивачці. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши 11 жовтня 2013 року відповідну заяву до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку державним нотаріусом їй було відмовлено, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, який підтвердив би право власності спадкодавця на цю земельну ділянку, та, крім того, як вбачається з листа Управління Держземагентства у Бородянському районі № 336 від 12 березня 2014 року /а.с.15/, відомості про спадкову земельну ділянку не внесено до автоматизованої системи ведення ДЗК, а відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) /а.с.76-88/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірна земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КВ № 012434 [PERSON] і він за життя склав заповіт, яким заповів все належне йому майно позивачці, то остання, як спадкоємиця за заповітом, має право на спадкування вказаної земельної ділянки. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved