Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , залишити їй шлюбне прізвище і стягнути з останнього судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 31 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу є дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, а також і у зв`язку зі зловживанням відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, що кожному із них та дітям спричиняють душевні страждання. Відповідач на зауваження не реагує та не хоче змінювати своє відношення до неї та дітей. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Нею не подано іншого позову до відповідача з цим самим предметом та з цих самих підстав. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і пояснила, що твердо вирішила розірвати шлюб, примиритися не бажає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з 31 січня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище, тому змінювати їй прізвище немає підстав. Понесені позивачкою судові витрати по оплаті судового збору, за її згодою, належить залишити за нею.

Outcome: approved