overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачки батько [PERSON], помер 29 травня 2016 року. На підставі розпорядження голови Марїнської районної державної адміністрації № 242/1 від 06.06.2005 року отримав земельну ділянку (пай) згідно державного акту ДН №046769 загальною площею 5,460 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Марїнської міської ради. Також у власності [PERSON] був мопед марки DELTA модель EX 50 QT-B, обєм двигуна 49 куб.см., колір синій, реєстраційний номер АНАА5173. В батька було троє дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті батька стали розпоряджатися земельною ділянкою (паєм). Замельна ділянка була зареєстрована за померлим батьком. Після смерті батька, та до цього часу, [PERSON], [PERSON], [PERSON], користуємося земельною ділянкою (паєм), тобто фактично прийняли спадщину. Після чого, ми [PERSON], [PERSON], [PERSON] без переоформлення користуємось та експлуатуємо земельну ділянку. [PERSON] та відповідачі, земельну ділянку (пай) та транспортний засіб у вигляді мопеду не переоформляли та в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталися, із-за своєї неграмотності . За спробою оформити заповіт стало звісно, що можемо розпоряджатися належним нам спадковим майном тільки за рішенням суду. Так як, [PERSON], [PERSON], [PERSON], фактично прийняли спадщину, то виникла необхідність встановити даний факт за рішенням суду. У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідачі не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1261 ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до норм ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3,7,82,119,120 ЦПК України, ст.ст.392,1222,1225,1261,1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON], 02 березня 2017 року уклала договір купівлі-продаж з відповідачкою чим підтверджується розпискою. Згідно якої позивачка фактично купила у [PERSON], житловий будинок [ADDRESS]. Згідно до умов угоди позивачка передала [PERSON] гроші у розмірі п'ятнадцять тисяч гривень, оскільки саме за таку ціну відповідачка погодилася продати свій будинок. На момент фактичної купівлі-продажу житлового будинку гроші відповідачка отримала від [PERSON] в повному обсязі. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу позивачка не має можливості, оскільки відповідачка ухиляється від переоформлення. Відповідачка зобов'язалася у строк до 10 березня 2016 року оформити на позивача право власності житлового будинку (посвідчити його у нотаріуса). До теперішнього часу відповідачка право власності на житловий будинок належним чином не оформила, у зв'язку з чим [PERSON] не має можливості оформити з відповідачкою договір купівлі-продажу, хоча гроші за продаж житлового будинку відповідачка отримала від позивачки в повному обсязі. Позивачка неодноразово прохала відповідача укласти з нею договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса, на що відповіді не отримувала. Відповідачка про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з'являлася, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка [PERSON], 01 березня 2018 року уклала договір купівлі-продаж з відповідачем, згідно якого фактично купила у [PERSON] житловий будинок № 14 який знаходиться по вулиці Центральній в селі Максимільянівка Марїнського району Донецької області. Згідно до умов угоди позивачка передала [PERSON] гроші у розмірі сто двадцять тисяч гривень, оскільки саме за таку ціну відповідач погодився продати свій житловий будинок. На момент фактичної купівлі-продажу житлового будинку гроші відповідач отримав від [PERSON] в повному обсязі. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу позивачка не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від переоформлення. Відповідач зобовязалася у строк до 01 квітня 2018 року оформити на позивачку право власності житлового будинку (посвідчити його у нотаріуса). До теперішнього часу відповідач право власності на житловий будинок належним чином не оформив, у звязку з чим [PERSON] не має можливості оформити з відповідачем договір купівлі-продажу, хоча гроші за продаж житлового будинку відповідач отримав від позивача в повному обсязі. Позивачка неодноразово прохала відповідача укласти з нею договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса, на що відповіді не отримувала. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявлялася, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка [PERSON], 01 травня 2017 року уклала договір купівлі-продаж з відповідачкою, згідно якого фактично купила у [PERSON], трикімнатну квартиру №2 в житловому будинку № 10 яка знаходиться по вулиці Степна в селі Дачне, Марїнського району, Донецької області. Згідно до умов угоди позивачка передала [PERSON] гроші у розмірі сто тисяч гривень, оскільки саме за таку ціну відповідачка погодилася продати свою трикімнатну квартиру. На момент фактичної купівлі-продажу трикімнатної житлової квартири гроші відповідачка отримала від [PERSON] в повному обсязі. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу позивач не має можливості, оскільки відповідачка ухиляється від переоформлення. Відповідачка зобовязалася у строк до 01 вересня 2017 року оформити на позивачку право власності трикімнатної квартири (посвідчити його у нотаріуса). До теперішнього часу відповідачка право власності на трикімнатну квартиру належним чином не оформила, у звязку з чим [PERSON] не має можливості оформити з відповідачкою договір купівлі-продажу, хоча гроші за продаж трикімнатної квартири відповідачка отримала від позивача в повному обсязі. Позивачка неодноразово прохав відповідача укласти з нею договір купівлі-продажу трикімнатної квартири у нотаріуса, на що відповіді не отримувала. Відповідачка про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявлялася, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка [PERSON], уклала фактичний договір купівлі-продаж з відповідачем, чим підтверджується фактичним договором купівлею-продаж. Згідно якого 01 лютого 2018 року фактично купила у [PERSON], житловий будинок № 91 по вулиці Шевченко в селі Максимільянівка, Марїнського району, Донецької області. Згідно до умов угоди [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 40 000 грн (сорок тисяч гривень), оскільки саме за таку ціну відповідач погодився продати будинок. На момент фактичної купівлі-продажу житлового будинку гроші відповідач отримав від позивачки в повному обсязі. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу [PERSON] не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від переоформлення, так як не зареєстровано право власності належним чином. Відповідач зобовязався у найближчий строк прийняти спадщину після смерті рідного брата та оформити на позивачку право власності житлового будинку (посвідчити його у нотаріуса) в строк до 01.04.2018 р. До теперішнього часу відповідач право власності на житловий будинок належним чином не оформив, у звязку з чим [PERSON] не має можливості оформити з відповідачем договір купівлі-продажу належним чином, хоча гроші за продаж житлового будинку відповідач отримав від позивачки в повному обсязі. Позивачка неодноразово прохала відповідача укласти з нею договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса, на що відповіді не отримувала. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права особистої приватної власності, в якому зазначила, що 16 липня 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано 07 червня 2006 року. В період спільного проживання 13 квітня 2004 року позивачкою було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,65 кв. м. Зазначена квартира була придбана за грошові кошти позивачки, оскільки у 2002 році вона отримала спадщину від свого батька будинок за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок вона продала, а грошові кошти використала на придбання квартири. Але, оскільки коштів, отриманих відпродажу будинку все одно не вистачало, то 09 квітня 2004 року позивачкою було отримано кредит в розмірі 5000 доларів США. Таким чином, позивачка вважає, що зазначена квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана її особисті кошти, отримані від продажу належного їй спадкового будинку та, у зв'язку з цим, просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. 17 травня 2013 року [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності Ухвалою суду від 17 травня 2013 року вказані позови об'єднані в одне провадження. В зв'язку із складністю цієї справи на підставі ст. 218 ЦПК України суд відкладає виготовлення повного тексту рішення на строк не біль 5-ти діб з дня закінчення цієї справ та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. У судове засідання з'явився позивач та представник позивача. У судове засідання відповідач та представник відповідача не з'явився. 16.08.2017 року від представника відповідача надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи, також повідомлено, що відповідач згоден надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а саме до Тунісу у вказаний період. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника встановив. 01 вересня 2007 року між [PERSON], та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу [INFO] року народилась спільна дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, через що сторони вирішили розлучитись. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 11.12.2013 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 01.09.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 92 розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем. Необхідність оформлення документу на виїзд дитини за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка бажає здійснити поїздку до Тунісу на відпочинок. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 13 червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо протягом останніх чотирьох місяців, подружніх стосунків не підтримують, спільного життя не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є сварки та конфлікти, що унеможивили подальше спільне життя. Позивачка [PERSON] позов підтримує з огляду на зміст викладеного в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнає. Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 89. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного сімейного життя в сторін належної сім'ї не склалося через постійні сварки та конфлікти. Сторони протягом останніх чотирьох місяців подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їхнім інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Неповнолітню доньку сторін залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище на дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 27 квітня 1999 року. Від шлюбу сторони мають двох доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони проживають в одному будинку з різними входами три роки, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є сварки та конфлікти, що унеможивили подальше спільне життя. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі в судовому засіданні. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі в судовому засіданні. Позов визнає. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 квітня 1999 року в Косівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають двох доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного сімейного життя в сторін належної сім'ї не склалося через постійні сварки та конфлікти. Сторони протягом останніх трьох років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їхнім інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Неповнолітніх дітей сторін залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом пророзірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог послалася на те, що 28 лютого 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №-18. У даному шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини фактично припинилися. У них з відповідачем різні погляди на життя, сім»ю та шлюб, мають місце постійні сварки, свідком яких є малолітній син, відсутні повага, довіра та взаєморозуміння, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та забезпеченні сім»ї. З серпня 2013 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, яке надалі є неможливим. Вважає, що немає сенсу підтримувати сімейні стосунки із відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати. Далапояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також доповнила, що з серпня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, фактично перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть. В подальшому вона має намір створити іншу сім»ю, а перебування в шлюбі з відповідачем може перешкодити в реалізації її інтересів. Строку для примирення вона не бажає. У випадку належним чином повідомленого відповідача та за умови його неявки в судове засідання, просить справу розглядати заочно. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності або відкладення до суду не подав. Ухвалою суду визначено розгляд справи проводити заочно. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом останнього часу не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, а тому перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити у реалізації їх інтересів.Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитьта перешкоджає реалізації інтересівпозивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved