Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 09.03.2000 року померла їх мати [PERSON], якій на праві власності належала ? частина домоволодіння, що розташована по пров. Семашко, 22 в м. Черкаси. 02.11.2006 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті її матері [PERSON], а саме на 1/5 частку майна [PERSON] Інші спадкоємці також отримали відповідні свідоцтва. Крім неї отримали свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] 09.11.2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом отримав [PERSON], а 21.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] Рішенням Придніпровського районнного суду м. Черкас від 18.01.2010 року її та [PERSON] було вселено в домоволодіння. Дане рішення було виконано 27.08.2010 року, але [PERSON] змінив замки, за що його було притягнуто до кримінальної відповідальності. Повторно їх було вселено 19.05.2014 року, більше ніж через 14 років після смерті їх матері. Вказує, що за цей час відповідача [PERSON] розвалював, знищував домоволодіння та викрадав все що там знаходилося. В даний час в домоволодіння немає води, газу, світла та опалення. [PERSON] знищив водоколонку та провів воду до будинку, а коли їх вселили 19.05.2014 року в домоволодіння [PERSON] перекрив воду та зняв крани. Таким чином починаючи з червня 2014 року вона вимушена привозити воду зі своєї квартири, що знаходиться по вул. Конєва-1 в м. Черкаси. На її прохання відновити водопостачання, колонку і кран відповідач їй погрожує. А тому просить зобовязати [PERSON]І, підключити воду до домоволодіння та встановити кран в домоволодінні, що знаходиться по пер. Семашко-22 в м. Черкаси; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. та матеріальну шкоду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила зобовязати відповідача [PERSON] підключити воду до домоволодіння та поставити кран в домоволодінні, що знаходиться по пер. Семашко-22 в м. Черкаси. Також пояснила, що незаконними діями відповідача по відключенню в домоволодінні води їй завдано моральну шкоду в розмірі 10000 грн., оскільки воду вона змушена привозити з квартири або брати в сусідів. А тому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмір 10000 грн. Крім того, пояснила, що діями відповідача їй завдана і матеріальна шкода, оскільки при подачі даного позову до суду нею було витрачено на копіювання документів 20 грн., а тому просила стягнути з відповідача на її користь і вказану суму. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Також пояснив, що він протягом всього життя виключно зі згоди матері, з метою покращення умов проживання, провів капітальний ремонт будинку, оскільки будинок був непридатний до житла, в тому числі і провів воду в будинок. Для цього він переробив водоколонку № 4, а саме зняв «гусак», замінив труби та провів їх в будинок щоб було водопостачання в самому будинку. В дворі біля самого будинку він встановив кран через який можна було брати воду. Подача води на вулицю на зимовий період перекривалася краном, який знаходився в колонці за 80 см. від поверхні. Коли останній раз він користувався водою на подвірї кран був і хто його зняв він не знає. В даний час водопостачання на подвіря не здійснюється оскільки він перекрив кран, той що знаходиться в колонці. Також пояснив, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року його зобовязано привести спадкове майно в попередній стан, в тому числі і водоколонку № 4. На даний час він виконує рішення суду по приведенню водоколонки в попередній стан і тоді відновиться водопостачання. Щодо водопостачання в самому будинку пояснив, що для того щоб здійснювалося водопостачання необхідно було виконати ще ряд робіт (поставити шайби, кран), але цього робити він не може, оскільки його зобовязано привести домоволодіння в тому числі і водопостачання в попередній стан. Також пояснив, що моральна та матеріальна шкода, яку позивачка просить з нього стягнути, заявлена нею безпідставно і не підтверджується доказами, тому просив відмовити і в цій частині позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки він заявлений безпідставно. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON], за довіреністю [PERSON], просила задовольнити позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], представника третьої особи [PERSON] [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по провулку Семашко, 22. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/5 частці від ? частини домоволодіння. Позивачка [PERSON] 02.11.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті матері [PERSON], а саме на 1/5 частку майна [PERSON], що належала їй на момент смерті (? частина будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по провулку Семашко, 22). Інші спадкоємці також отримали відповідні свідоцтва, в тому числі і відповідач [PERSON]. Позивачка [PERSON] була вселена в ? частину домоволодіння № 22 по провулку Семашко в м. Черкаси 19.05.2014 року в ході примусового виконання виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. В силу ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист всіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити своє право. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 41 Констутиції України, ст.ст. 321, 358 ЦК України відповідач [PERSON] самовільно перебудував будинок та провів в ньому ряд робіт, направлених на покращення умов проживання, в тому числі провів водопостачання в будинок, яке на даний час не функціонує, оскільки не всі роботи були закінчені. Для цього відповідач переробив водоколонку № 4, демонтував подачу води на подвіря («гусак з краном»), а біля будинку встановив кран через який в літній період можна користуватися водою і який на даний час знятий. Також в судовому засіданні встановлено, що сама подача води на подвіря була перекрита відповідачем за допомогою крану, що знаходиться в колонці на відстані 80 см. від поверхні. Такими діями відповідача [PERSON] порушені законні права позивачки [PERSON] Дана обставина встановлена рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року, яким зобовязано відповідача [PERSON] привести спадкове майно, яке знаходиться по пер. Семашко, 22 в м. Черкаси в попередній стан, в тому числі і водоколонку № 4. Оскільки рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року до даного часу не виконане позивачка [PERSON] і на сьогоднішній день позбавлена можливості користуватися водоколонкою, яка не відновлена, та вимушена набирати воду в сусідів або привозити зі своєї квартири з іншого району міста. За таких підстав, суд вважає за необхідне поновити порушені права [PERSON] та зобовязати відповідача [PERSON] підключити воду до домоволодіння по пер. Семашко, 22 в м. Черкаси до виконання ним рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року. Разом з тим, суд не знаходить підстав для зобовязання відповідача [PERSON] підключити воду в саме домоволодіння, оскільки роботи по підведенню води в домоволодіння були виконані ним для покращення умов проживання в будинку самостійно і за власні кошти. Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року його зобовязано привести домоволодіння в попередній стан, в тому числі і водопостачання. Також суд не знаходить підстав для зобовязання відповідача [PERSON] поновити на подвірї кран, оскільки в судовому засіданні не встановлено належними та допустимим доказами, що саме ним цей кран був знятий. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Щодо вимог позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її задала. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості. В судовому засіданні вставлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] була стягнута моральна шкода в сумі 2000 грн., яка полягала в моральних стражданнях, які вона понесла від самого факту пошкодження майна, в тому числі і водоколонки № 4 через яку здійснювалося водопостачання. А тому, заявлені позивачкою вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. є безпідставними. Матеріальна шкода в розмірі 20 грн., який був визначений позивачкою [PERSON] в судовому засіданні та обґрунтований необхідністю копіювання документів до справи, також не підлягає до стягнення з відповідача, оскільки факт понесення позивачкою такої шкоди не підтверджений в судовому засіданні належними доказами. На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст. 23, 319, 321, 355, 357, 358, 360, 379, 380, 386, 391, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,

Outcome: partial