Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] за участю третьої особи приватного нотаріуса Семешко Світлани Богданівни та Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в якому просить визнати недійсним договір довічного утримання від 03 липня 2006 року укладеним між її померлим батьком [PERSON] та відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON], у віці 60 років. При житті батька позивачка надавала йому матеріальну допомогу, доглядала за ним, утримувала квартиру батька в належному стані. Після смерті батька дізналась про те, що 03.07.2006 р. батько уклав договір довічного утримання у користь відповідачки. Позивач вважає, що даний договір є недійсним з моменту укладення, оскільки стверджує, що її батько зловживав алкогольними напоями протягом тривалого часу, неодноразово лікувався з приводу алкогольної залежності, тому він не міг усвідомлювати значення своїх дій під час укладення договору довічного утримання 03 липня 2006 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та після поданих додаткових пояснень просить суд визнати недійсним Договір довічного утримання від 03.07.2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтовання посилається на те, що, що 03.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. За умовами договору відповідачка зобов'язувалась довічно утримувати [PERSON], а він в свою чергу передає у власність відповідачці квартиру, за адресою [ADDRESS]. Про те, відповідачка не виконувала умов договору, оскільки знаходилась за межами України. Позивачка являється спадкоємицею за законом, а тому вважає, що договір довічного утримання від 03.07.2006 р. повинен бути визнаний недійсним з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, в додаткових поясненнях вказав про те, що оспорюваний договір довічного утримання був укладений покійним [PERSON] під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, а від так правочин повинен бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Просить позов задоволити з урахуванням додаткових пояснень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила та пояснила, про те, що підстави для визнання недійсним зазначеного спірного договору відсутні, оскільки [PERSON] в наркологічному диспансері станом на 20.06.2006 р. не перебував, а відповідно до медичної довідки від 20.06.2006 р. про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричного огляду у [PERSON] психіатричних протипоказань для провадження юридичних дій не виявлено. Позивачем не наведено підстав, передбачених ст. 203 ЦК України щодо визнання недійсності зазначеного правочину, а тому в позові просить відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, заслухавши покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що Відповідачка [PERSON] В щомісяця протягом 2007 по 2012 рр. передавала з Італії останній кошти в сумі 1 000 грн., які свідок використовувала на харчування [PERSON], також зі слів [PERSON] їй було відомо про те, що останній не жаліє про домовленості з [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], дав покази про те, що з [PERSON] вони були знайомі з 1977-78 року та перебували в дружніх відносинах. Брат Відповідачки [PERSON] В щомісяця протягом передавала йому кошти в сумі 1 000 грн., які свідок використовувала на потреби [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], дав покази про те, що Відповідачка [PERSON] В передавала йому кошти в сумі 500 грн., які свідок використовувала на оплату комунальних платежів, оскільки на той час у [PERSON] були борги, які були погашені на кошти [PERSON], крім того було підключено газ, світло. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2006 року укладено договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Семешко С Б., згідно з яким [PERSON] передає у власність [PERSON], належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Франківською районною державною адміністрацією Львівської міської ради за [NUMBER] від 06.06.2006 р, взамін чого [PERSON] зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та довічним доглядом, забезпечувати його харчуванням, одягом, необхідним доглядом, допомогою, зберігаючи при цьому права безплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі. Як вбачається з свідоцтва про смерть від 10 квітня 2012, серія [NUMBER] про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 138, [PERSON] помер [INFO]. З довідки виданої 20.06.2006 року за № 48 виданої Львівським обласним державним клінічним наркологічним диспансером вбачається, що [PERSON], 1951 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] на обліку в диспансері не перебуває. (т.1 а.с. 30) Відповідно до медичної довідки від 20.06.2006 р. Серії 2ААГ № 158649 про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричного огляду у [PERSON] психіатричних протипоказань для провадження юридичних дій не виявлено. (т. 1 а.с. 31) Довідкою № 994 від 24 липня 2012 року виданої Львівським обласним державним клінічним наркологічним диспансером підтверджується, що [PERSON], 1951 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] на обліку в диспансері не перебував. (т. 1 а.с. 32) З квитанцій ВАТ «Львівобленерго», ЛМКП «Львівводоканал», ВАТ «ЛьвівГаз», ВАТ «Укртелеком» ЦПТ, ЛКП «Навколо базару», вбачається, що про оплату комунальних послуг та платежів здійснювала відповідачка [PERSON] (т.1. а.с. 196-210) З вищезазначеного вбачається, що відповідачка [PERSON] належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання відповідно до Договору довічного утримання, а саме: забезпечувала його одягом, харчуванням, здійснювала необхідні платежі щодо утримання спірної квартири. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яка має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом не встановлено порушення перелічених вимог, а відтак, підстав для визнання правочину недійсним, немає. Згідно статті 44 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом було перевірено цивільну дієздатність та правоздатність [PERSON] та [PERSON], які на момент підписання вищевказаного правочину усвідомлювали значення своїх дій та могли керувати ними, а також [PERSON] та [PERSON], були попередньо ознайомлені зі змістом правочину, з яким повністю погодились. Згідно з положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Cуд не приймає до уваги покликання представника позивача на те, що при укладенні договору довічного утримання від 03.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] перебував під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, оскільки такі жодними доказами в судовому засіданні не підтверджені та докази на підтвердження даних обставин судом не здобуті. Також суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачка не виконувала умов договору, оскільки знаходилась за межами України, оскільки таке було спростоване показами свідків та зібраними по справі доказами. Разом з тим, в судовому засіданні безспірно встановлено, що при підписанні договору довічного утримання від 03.07.2006 року дієздатність сторін, а також належність [PERSON] відчужуваної квартири перевірена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Семешко С. Б. і жодними доказами в судовому засіданні ця обставина не спростована. Порядок проведення державної реєстрації прав визначений розділом 4 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно, до вимог якого, первинною має бути заява до державного реєстратора; підставами внесення записів відповідно до ст. 26 цього Закону, до державного реєстру прав є відповідно рішення державного реєстратора або рішення суду, жодного із перелічених документів позивачем не надано. З врахуванням того, що договір, на підставі якого зареєстровано право залишається чинним, підстав для скасування реєстрації права, що виникло на підставі цього договору, як і підстав щодо зобов'язання реєстратора до вчинення дій, - немає. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки безспірно встановлено, що в момент вчинення правочину сторонами такого додержано передбачені чинним законодавством вимоги щодо дійсності правочину, а відтак і немає підстав для визнання договору довічного утримання від 03.07.2006 року недійсним. Таким чином, з вищенаведених мотивів у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦК України.

Outcome: dismissed