overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 січня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~15січня 2000 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 17 (а.с. 11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка мешкає разом із нею. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд,\~перевіривши фактичні\~обставини справи\~письмовими доказами,\~дійшов висновку\~про те,\~що подальше\~подружнє життя\~суперечитиме інтересам\~позивачки,\~а збереження\~сім`ї\~є неможливим.\~З урахуванням\~викладеного,\~позовні вимоги\~є обґрунтованими\~та підлягають\~задоволенню у\~повному обсязі.\~Після розірвання\~шлюбунеповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою, залишити мешкати разом із нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23 вересня 1995 року. З 2019 року проживання однією сім`єю із відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Причиною погіршення сімейного життя стало те, що вони різні люди, у них різні погляди на життя, на сімейні стосунки та різні погляди на ведення спільного господарства. Ухвалою від 10 вересня 2019 року позов було залишено без розгляду та надано позивачці строк строк на усунення недоліків. 09 жовтня 2019 року недоліки позивачем були усунуті. Ухвалою від 17 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 29 січня 2020 року (а.с. 16). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову (а.с. 36-37). Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, письмових заяв або клопотань не надавав. Через це суд, спираючись на норму ст. 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення. Вислухавши позивачку, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23 вересня 1995 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів громадянського органу виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 870 (а.с. 13). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище позивачки не відновлювати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачці понесений нею судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-5). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 травня 2008 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 15 лютого 2019 року проживання однією сім`єю із відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Причиною погіршення сімейного життя стали постійні сварки, які ініціював відповідач. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 23 вересня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 07 листопада 2019 року (а.с. 16). Відповідачем 20 листопада 2019 року отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 24), однак він правом на подання відзиву на позовну заяву чи власних доказів не скористався. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Після розірвання шлюбу прохала залишити дітей, які наразі мешкають у неї, проживати з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 07 травня 2008 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 24 (а.с. 6). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із позивачкою (а.с. 10-11). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбумалолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою, слід залишити мешкати разом із нею. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище позивачки не відновлювати, оскільки цього вона не бажає. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачці понесений нею судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулась до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 1-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Діти мешкають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Суд враховує,\~що відповідач\~зобов`язаний утримувати\~дітей до\~досягнення ними\~повноліття,\~але матеріальної\~допомоги на\~їх утримання\~не надає.\~Тому доходить\~висновку про\~можливість стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивачки аліментів\~на утримання\~неповнолітніх доньок у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде достатнім для утримання дітей. Разом з тим, суд стягує з відповідача судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулась до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь із [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до двадцяти трьох років (а.с. 1-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком їх повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач раніше сплачував аліменти на користь колишньої дружини на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходу. Оскільки дитина вже досягла повнолітнього віку, прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Додатково пояснила, що донці в минулому році виповнилось 18 років, відповідач жодним чином не допомагав з її навчанням. (а.с. 32-33). Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Додатково пояснив, що всі аліменти він сплачував добровільно, заборгованості він не має. (а.с. 32-33). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на її навчання не надає. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд враховує, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину яка продовжує навчання до його припинення нею, але не більше чим до двадцяти трьох років. Тому доходить висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде достатнім для утримання дитини. Суд стягує на користь Держави з відповідача судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 13 серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з вересня 2017 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 17). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 13 серпня 2011 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 437 (а.с. 12). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 квітня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з весни 2018 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 22). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25квітня 2015 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 23 (а.с. 15). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 лютого 1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 04 вересня 2019 року позов залишено без руху, позивачці надано строк для виправлення недоліків (а.с. 8). Ухвалою від 02 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 18 листопада 2019 року (а.с. 14). Ухвалою від 13 лютого 2020 року сторонам надано строк на примирення до 30 березня 2020 року (а.с. 27). У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі. Позивачка не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з цим суд, спираючись на норми ст. 280 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачкою межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25лютого 1995 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 142 (а.с. 6а). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище позивачки не відновлювати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 06 вересня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з березня 2014 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 18). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 06вересня 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 708 (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), який мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який мешкає із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved