Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на утримання дитини з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Причиною припинення сімейних відносин позивачка вказує те, що у неї з відповідачем постійно відбувались сварки та скандали, які неодноразово відбувалися в присутності дитини, говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх ніяких результатів не дало, внаслідок чого відсутнє почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На примирення позивачка не згодна. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивачки надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, в разі не з'явлення відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 червня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 335. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не виникло. Причиною припинення сімейних відносин є те, що у неї з відповідачем постійно відбувались сварки та скандали, які неодноразово відбувалися в присутності дитини, говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх ніяких результатів не дало, внаслідок чого відсутнє почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На примирення позивачка не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим, шлюб існує формально. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вказаних обставинах суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьками є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON]. У теперішній час батьки дитини проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 182 СК України врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також судом враховано, що батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. На підставі цього суд приймає визнання позову відповідачем та задовольняє вимоги позивачки. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі цього суд задовольняє вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання [PERSON], [INFO]. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved