Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення і до достягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16.08.2013 вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.05.2018 розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. В шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом із нею. Вказує, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина він не надає. У зв`язку із тим, що між сторонами не було досягнуто домовленості стосовно утримання спільної дитини, позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного сулу м. Черкаси від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До суду відповідачем скеровано 29.10.2019 відзив на позов, яким він позов визнав частково та, зважаючи на принцип рівності батьків щодо утримання дитини та принцип забезпечення дитині належного утримання для гармонійного розвитку, вважає, що частка в розмірі 1/15 від усіх видів мого заробітку (доходів) буде достатньою та виправданою для забезпечення утримання сина. Відзив обґрунтовано, також, тим, що відповідач, як батько, належним чином виконує обов`язки по утриманню спільної дитини. Ним оплачуються заняття сина в дитячих навчальних та оздоровчих закладах, він забезпечує сина одягом, взуттям, іграшками. Окрім цього, син, зі згоди матері дитини, постійно виїздить з відповідачем на відпочинок та оздоровлення. Вказує, що рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради 31.07.2019 № 467 йому встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. Тобто, він не ухиляється від покладеного на нього, як батька, обов`язку утримувати свою дитину, а, навпаки, утримує дитину і заявляє про намір і в подальшому належним чином утримувати сина для забезпечення його гармонійного розвитку. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Лисенко І.А. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Суду пояснили, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Обов`язок відповідача батька утримувати дитину є беззаперечним, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача по справі дозволяє утримувати спільну дитину. Враховуючи, що відповідач отримує чималі доходи від ведення підприємницької діяльності, тому вважають, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини. Представник відповідача адвокат Витріщак Т.І. в судовому засіданні позов визнала частково, вважаючи, що 1/15 частка усіх доходів її довірителя буде достатньою та виправданою для забезпечення дитині належного утримання для гармонійного розвитку. Суду пояснила, що окрім сина Нікіти у відповідача на утриманні перебуває, також, малолітня донька від другого шлюбу та дружина. Більш того, син [PERSON] та позивачка забезпечені житлом, так як проживають в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , за яку відповідач сплачує житлово-комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 16.08.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2018 розірвано. В шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Дитина [PERSON] з 18.03.2014 зареєстрований разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № [NUMBER] від 07.08.2019. Згідно з\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як стверджує сам відповідач у відзиві на позов, згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про виплачених доходів та утримання податків від 18.10.2019 його дохід як приватного підприємця в середньому за один місяць становить близько 100000 грн., що дає суду підстави вважати його матеріальне становище таким, що дає можливість утримувати дитину. Відповідач надав суду докази того, що допомогає матеріально, а саме: купує одяг, забезпечує відпочинком за кордоном. Не зважаючи на досліджені докази, суд доходить висновку, що вказані платежі є непостійними, носять періодичний характер, а тому суд вважає про наявність правових підстав для задоволення вимог. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, той факт, що відповідач має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу, враховуючи найвищі інтереси дитини, беручи до уваги матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, суд вважає про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 коп. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: approved