Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 235/1000 частин квартири [ADDRESS], укладений 21 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], зареєстрований Чорноморською товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №98/00069від 21 жовтня1998 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21 жовтня 1998 року на Чорноморській товарній біржі придбала [PERSON] та [PERSON] 235/1000 частин квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно до умов договору вона, позивачка, передала відповідачам грошові кошти зазначені у договорі у розмірі 30\~400,00 гривень, а відповідачі передали квартиру у власність позивачки. Позивачка у судове засідання зявилася, надала до суду заяву, в якій повідомили, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без фіксації технічними засобами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №98/00069 від 21 жовтня 1998 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] продали 235/1000 частин квартири №21, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, пл.Катерининська, 5, яка складається з однієї кімнати житловою площею 34,9 кв.м, 235/1000 частин коридорів 1, 6, 9, 11, 12, 235/1000 частин кухні 8, 235/1000 частин ванної 14, 235/1000 частин туалету, позивачці [PERSON] Договір був укладений згідно вимог ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» та зареєстрований на Чорноморській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №98/00069 від 21 жовтня 1998 року. Як вбачається із договору, зазначене майно належало [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло №11-11438 виданого УЖКГ Одеської міської ради від 06 жовтня 1998 року, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН в книзі №285пр, під реєстровим №467, на сторінці 166. Під час укладення договору сторонам пояснили, що відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцем, позивачкою по справі, та продавцями, 17 листопада 1998 року цей договір був зареєстрований в МБТІ та РОН за №157стр.79кн.285пр. Після оформлення угоди позивачка вселилася в придбану квартиру, володіє й користується нею, несе витрати по утриманню по оплаті житла. Відповідно до ст.224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі-продажу. Позивач сплатив в повному обсязі вартість квартири відповідачам, останні передали позивачу квартиру, ключі тощо. Будь-яких суперечок між сторонами немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, яка передбачена ст.227 ЦК України. Письмовим доказом є договір купівлі-продажу нерухомого майна №98/00069 від 21 жовтня 1998 року, який був укладений на Чорноморській товарній біржі. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, а одна із сторін ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право признати її дійсною. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що позивачкою представлені докази виконання умов договору купівлі-продажу спірної квартири, у звязку з чим, угоду необхідно визнати дійсною. На підставі викладеного і

Outcome: approved