Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, скасування та визнання нечинним заповіту від 18 травня 2004 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала збільшенні позовні вимоги та суду пояснила, що 23.02.2008 року померла її матір [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в м.Кременець по вул. Плитниця-1 №8, Тернопільської області. Оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі позивачка не може, оскільки [PERSON] 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу [PERSON], склала заповіт на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і заповіла його іншій людині [PERSON] Крім того, [PERSON] 30.05.2005 року за реєстровим № 2405, в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу [PERSON], склала заповіт 1/2 спадкового майна і заповіла тій самій людині [PERSON] Позивачка вважає, що заповіт від 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 скасовує попередній заповіт від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, а тому вона має право на прийняття спадщини, як спадкоємиця 1-ї черги за законом, на 1/2 частину житлового будинку №8 з такою ж частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Плитниця-1, 8 в м. Кременці Тернопільської області. В судовому засіданні позивачка просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] від 18 травня 2004 року, зареєстрований за №1768 в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №8 з такою ж частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Плитниця-1, 8 в м. Кременці Тернопільської області. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила проти задоволення позовних вимог позивачки. Адвокат [PERSON], яка представляє інтереси відповідачки [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що покійна [PERSON], яка померла 23.02.2008 року, є бабою [PERSON] 18.05.2004 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно [PERSON] 30.05.2005 року вона склала ще один заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] - 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд і земельною ділянкою, що знаходяться в м. Кременці по вул. Плитниця-1, буд. № 8, Тернопільської області. Маючи право на скасування попереднього заповіту, [PERSON] не скасувала жодного зі складених заповітів. Таким чином, обидва заповіти складені на користь відповідачки. Відповідачкою [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON], прийняте у встановленому законом порядку оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на день її смерті. Адвокат [PERSON] вважає, що станом на день смерті [PERSON], право на обов`язкову частку у спадщині мала лише одна її донька - [PERSON], оскільки вона була пенсійного віку (62 роки) та вважалася згідно закону особою, яка втратила працездатність. Позивачка на час смерті [PERSON] була особою працездатного віку, не мала інвалідності, а тому не має права на обов`язкову частку у спадщині. Крім того, адвокат [PERSON] стверджує, що позивачка знала про наявність обох заповітів від 2004 та 2005 років, оскільки заяву на прийняття спадщини написала в 2008 році. Позивачка звернулась до суду з даним позовом в 2016 році, тобто з порушенням строків позовної давності. Просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори [PERSON] пояснив, що після смерті спадкодавиці [PERSON], яка померла 23.02.2008 року, відкрилася спадщина, спадкоємицею якої, згідно заповіту від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 та заповіту від 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 є - [PERSON] Ці два заповіти на даний час є чинними, оскільки спадкодавець [PERSON], маючи право на скасування попереднього заповіту, не скасувала жодного зі складених заповітів. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємицями 1-ої черги за законом, після смерті [PERSON] Однак лише [PERSON] має право на обовязкову 1/8 частину в спадковому майні, як особа, яка втратила працездатність згідно ст.1241 Цивільного Кодексу України. А на 7/8 частин спадкового майна має право згідно заповітів від 18.05.2004 року та від 30.05.2005 року відповідачка [PERSON] Державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори [PERSON] пояснив, що позивачка [PERSON] не має права на обов`язкову частку в спадковому майні, оскільки вона на час смерті [PERSON] була особою працездатного віку та не мала інвалідності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть серії І ИД № 061534 слідує, що [PERSON] померла 23.02.2008 року (актовий запис № 51). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.1993 року за реєстровим № 3122 слідує, що [PERSON] успадкувала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м.Кременець по вул. Плитниця-1 №8, Тернопільської області, після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 25 серпня 1992 року. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.05.2009 року, вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Плитниця 1, буд.№ 8 в м. Кременець Тернопільської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину Р№ 3122 від 02.11.1993 року. З заповіту, складеного 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 вбачається, що [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати її на день смерті заповіла [PERSON] З заповіту, складеного 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON]- 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд і земельною ділянкою, що знаходяться в м.Кременці по вул. Плитниця-1, буд.№ 8, Тернопільської області. З довідки, виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації № 311 від 25.03.2016 року слідує, що станом на 31.12.2012 рік право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Плитниця 1, буд.№ 8 в м. Кременець Тернопільської області було зареєстровано в КРКБТІ за реєстровим № 3086, книга №21, інвентаризаційна справа № 3119 за [PERSON] (померла) згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Кременецькою держнотконторою 02.11.1993 року, Р№ 3122. Житлова площа змінена на 48,4 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування та демонтування опалювальних грубок, що згідно «Інструкції про порядок проведення техінвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Держкомбуду, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Мін`юсті України 10.07.2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва. З висновку про вартість майна житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, м.Кременець, вул. Плитниця-І,8 слідує, що величина вартості об`єкту оцінки становить 207\~920( двісті сім тисяч дев`ятсот двадцять) гривень без ПДВ, вартість 7/8 частин оцінки даного об`єкту становить 181 930 (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять) гривень без ПДВ. З заяв № 553 від 13.06.2008 року та № 584 від 21.08.2008 року, адресованих Кременецькій державній нотаріальній конторі, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] бажають прийняти спадщину після смерті їх матері, [PERSON], яка померла 23.02.2008 року. З листа Кременецької державної нотаріальної контори від 16.03.2016 року № 01-16 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлої [PERSON], оскільки [PERSON] 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 в [PERSON], приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області, посвідчила заповіт на все своє майно в користь іншої людини, а також 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 в [PERSON], приватного нотаріуса Кременецького районного округу Тернопільської області, посвідчила заповіт на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов і споруд і земельною ділянкою, що знаходиться в м.Кременець по вул. Плитниця-1 (перша) буд. №8 (вісім) Тернопільської області, в користь іншої людини. З свідоцтва про народження серії І-УР № 884647 слідує, що [PERSON] народилася 11.10.1959 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 331494 слідує, що 14.01. 1980 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Довганюк»(актовий запис № 7). З свідоцтва про народження серії ЯФ № 662882 слідує, що [PERSON] народилася 02.04.1946 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про одруження серії І-АБ № 496546 слідує, що 16.05.1970 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Горинь» (актовий запис № 470). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 20.05.2016 року вбачається, що [PERSON] народилася 19.11.1953 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть серії І ИД № 133115 слідує, що [PERSON] померла 19.01.2012 року (актовий запис № 21). З свідоцтва про народження серії ІІ-ИД № 460359 слідує, що [PERSON] народилася 30.11.1985 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 120564 слідує, що 07.08. 2015 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Касянчук»(актовий запис № 2). З запису будинкової книги вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO], буд.№ 8, Тернопільської області. Відповідно до положень ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 1223 ЦК України,\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього кодексу. Частиною 1\~ст. 1235 ЦК України\~визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2\~ст. 1236 ЦК України). Згідно\~ст. 1254 ЦК України, заповідач має право скасувати заповіт, скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Також заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто та у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 168 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, визначено, що нотаріус при одержанні заяви про скасування заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається у справах державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві чи у приватного нотаріуса, і відмітку у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та в алфавітній книзі обліку заповітів. Якщо заповідач подасть примірник заповіту, що є у нього, то напис про зміну чи скасування заповіту робиться і на цьому примірнику, після чого він разом з заявою (коли заповіт скасовується заявою) додається до примірника, що зберігається у справах державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві чи у приватного нотаріуса. Нотаріус, якому під час посвідчення заповіту стало відомо про наявність раніше складеного заповіту, повідомляє про вчинену нотаріальну дію державний нотаріальний архів, нотаріуса чи орган місцевого самоврядування, де зберігається примірник раніше посвідченого заповіту. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат»\~встановлені підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, згідно п. 1 ч. 1 даної статті нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Статтею 57 Закону України «Про нотаріат» встановлений порядок зміни і скасування заповітів, згідно якого нотаріус при одержанні заяви про скасування чи зміну заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається в державній нотаріальній конторі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і забезпечує державну реєстрацію нового заповіту, змін до заповіту, скасування заповіту у Спадковому реєстрі, відповідно до порядку затвердженого Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що заповіт, складений [PERSON] 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 не скасував заповіт від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, оскільки не суперечить попередньому, а тому законні підстави для спадкування спадкоємцями за законом відсутні. Заяв про скасування заповіту 2004 року спадкодавицею подано не було. Також, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є дочкою покійної [PERSON] та спадкоємицею 1-ї черги за законом, однак, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України вона не відноситься до категорії осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині. За наявності заповітів, охоплення ними всього спадкового майна, позивачка, як спадкоємиця за законом не може претендувати на спадщину [PERSON] Підстав для визнання недійсними заповіту 2004 року немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі вищесказанного та

Outcome: dismissed