Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона знаходилася у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. З відповідачем з 2012 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окреме. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В зв'язку з тим, що вона не має можливості самостійно забезпечити гідний достаток дитини, вона просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 500 грн. щомісяця до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, просить розглянути справу за її відсутністю, підтримала свій позов повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово позов визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходились у цивільному шлюбі. Від спільного життя у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, згідно якого позивачка і відповідач вказані батьками цієї дитини. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, доказів добровільної допомоги відповідач суду не надав. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Суд враховує, що відповідач не працює, не має щомісячного доходу, але він працездатній , інших утриманців не має. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що є підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 (п'ятсот) грн. щомісяця, починаючи з 03 вересня 2015 року і до повноліття дочки [PERSON], [INFO], чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних про матеріальний стан як платника, так і стягувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначені судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідач слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved