Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 13 червня 2014 року в с. Вільшаниця Тисменицького району помер її чоловік [PERSON]. Під час шлюбу вони збудували житловий будинок по вул. Швабівка, 49 в с. Вільшаниця. Крім того, у них є приватизована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Вільшаниця. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, ? частку домоволодіння. Позивачка є єдиним спадкоємцем даного спадкового майна, оскільки вони з чоловіком були бездітні і інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона прийняла спадщину, тому що проживала із спадкодавцем на момент його смерті. Так як, господарство відносилося до колгоспного типу та в позивачки було відсутнє свідоцтво на права власності, нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини. У звязку з вищевказаним позивачка змушена була звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, вказує, що при вирішенні справи покладається на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 13 червня 2014 року в с. Вільшаниця Тисменицького району помер чоловік позивачки [PERSON]. Під час шлюбу вони збудували житловий будинок по вул. Швабівка, 49 в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області. Крім того, у них є приватизована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Вільшаниця. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, ? частку домоволодіння. Позивачка є єдиним спадкоємцем даного спадкового майна, оскільки вони з чоловіком були бездітні і інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона прийняла спадщину, так як проживала із спадкодавцем на момент його смерті. Так як, господарство відносилося до колгоспного типу та в позивачки було відсутнє свідоцтво на права власності, нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини. Вищевказане підтверджується копією свідоцтва про смерть чоловіка позивачки, копією свідоцтва про шлюб, архівним витягом з додатку до рішення виконкому Тисменицької районної Ради від 19 грудня 1989 року, згідно якого власником будинку був покійний чоловік позивачки, довідками сільської ради про те, що господарство відносилося до колгоспного типу і позивачка на момент смерті її чоловіка проживала разом з ним, копією технічного паспорта та звітом про оцінку майна. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У звязку із вищезазначеним позивачка вимушена була звернутись до суду для захисту своїх прав на спадкове майно. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved