Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона [PERSON], зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання. Відповідно до договору купівлі-продажу АВК № 637514 від 18 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу [PERSON], позивачка набула право власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності на даний житловий будинок зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 31.05.2000 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як вказано в позовній заяві, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 11.07.2000 року також син позивачки, відповідач по даній справі - [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою КЖРЕП № 5 від 07.04.2014 року № 1298. [PERSON] фактично жодного дня у вказаній квартирі не проживав, він був лише зареєстрований по згоді позивачки в липні 2000 року, але фактично вони проживали з позивачкою в іншому житловому приміщенні, оскільки в спірній квартирі, яку придбала позивачка в той час у власність, здійснювався поточний ремонт. У вересні 2000 року син позивачки, відповідач по справі, виїхав за межі України в США на навчання в аспірантурі. З того часу він в квартирі не проживає, постійно проживає в США. Доказом того, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає з 2000 року, є акт обстеження житлових умов від 07.04.2014 року, затверджений начальником КЖРЕП-5 Є.І.Долгим. Як зазначає позивачка, відповідач [PERSON] не заперечує проти того, щоб його зняти з реєстрації в спірній квартирі [ADDRESS], проте він цього не може зробити, оскільки постійно проживає за межами України, а таку заяву відповідно до чинного законодавства України він повинен подати особисто у відповідні державні органи. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, як її син, тобто як член її сім»ї, позивачка не має можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, ні державну допомогу як малозабезпечена особа, також позивачка сплачує зайві житлово-комунальні послуги, тобто вимушена нести додаткові витрати. На основі викладеного позивачка просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього по пошті надійшла нотаріально завірена заява про розгляд даної справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання. ( а.с. 6). Відповідно до договору купівлі-продажу АВК № 637514 від 18 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу [PERSON], позивачка набула право власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності на даний житловий будинок зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 31.05.2000 року. ( а.с. 7). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Також судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 11.07.2000 року також син позивачки - [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою КЖРЕП № 5 від 07.04.2014 року № 1298. ( а.с. 6), однак з 2000 р. відповідач в спірній квартирі не проживає, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 07.04.2014 року, затвердженим начальником КЖРЕП-5 Є.І.Долгим. ( а.с. 8), а також зазначені обставини підтверджує і заява відповідача про визнання позовних вимог в якій він заначив що на даний час проживає в США ( а.с. 31-32). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, як її син, тобто як член її сім»ї, позивачка не має можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, а також вимушена нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особаю, який втратив право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивачки про зазначення в рішенні суду про те, що дане рішення є підставою для виписки з житлового будинку, то відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved