Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 02 січня 2008 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. 13 грудня 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все, що їй належатиме на день смерті [PERSON] (позивачці). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Романівського, 19 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та площею 0,08 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Романівського в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 02 січня 2008 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO] (а.с. 4,5). 13 грудня 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все, що їй належатиме на день смерті [PERSON] (позивачці) (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Романівського, 19 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та площею 0,08 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Романівського в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, які їй були передані у приватну власність рішенням Виконавчого комітету Городківської сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області № 13 від 28 червня 1994 року (а.с. 6). При проведенні замірів було встановлено, що фактична плоша земельних ділянок становить: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,1819 га.; для ведення особистого селянського господарства 0,1481 га. (а.с. 8). Позивачка в позовній заяві зазначає, що на земельній ділянці для ОЖБ на даний час забудови відсутні. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, крім того отримала свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна (а.с. 9, 10,27,28). Інші спадкоємці відсутні. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 13). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якоїправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 0,1819 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Романівського, 19 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та площею 0,08 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Романівського в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 02 січня 2008 року, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Outcome: approved