Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON], з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані вона та її син відповідач по справі - [PERSON], який в ній не проживає вже більше півтора року. місце його фактичного проживання на даний час їй не відоме. В судовому засідання позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та/або ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 березня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 7-133 та копією реєстраційного посвідчення № 025099 від 17.11.2008 р. зареєстрованому за № 434. Відповідно до довідки форми № 3 виданої ЖБК «Верстат» від 04.09.2015 р. № 50 [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі з 1982 року, окрім неї в квартирі зареєстрований її син [PERSON], з 1988 року. Позивач вказує на те, що відповідач більше півтора року за місцем реєстрації не проживає. Вказана обставина підтверджується листом Шевченківського РУ ГУ МВС України від 16 вересня 2015 року № 59/385-ад, з якого вбачається, що Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві проводилась перевірка щодо фактичного проживання [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], та встановлено що [PERSON] за вказаною адресою не проживає більше ніж півтора року, у зв'язку з аморальною поведінкою життя, місце його проживання не відоме. Також з пояснень сусідів з'ясовано, що [PERSON] на час проживання за місцем реєстрації зарекомендував себе з негативного боку, вживв наркотичні засоби та вчиняв крадіжки з спільної з матір'ю квартири. Згідно вимог ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Положеннями ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Частиною 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON], як член сім'ї позивачки, відсутній за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, а тому за таких обставин він втратив право користування спірним приміщенням.

Outcome: approved