Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання жінки з якою проживає дитина до відповідача [PERSON] Посилається на те, що у період з 20.02.2014 року по 07.04.2015 року проживала спільно з [PERSON] в [ADDRESS]. За час спільно проживання, а саме [INFO] у них народилась дитина - [PERSON], батьком якого є [PERSON] З 07.04.2015 року разом не проживають, оскільки [PERSON] вчиняв скандали та покинув її з дитиною. На даний час проживає окремо, зустрічається з іншою жінкою. [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання спільного сина, хоча офіційно не працює, однак є працездатним, аліменти нікому не платить, інших осіб на утриманні немає. Малолітній син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Просить стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1032,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до настання дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з дня подачі позову до суду, допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному об'ємі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що офіційно не працює, згідний сплачувати аліменти на дитину та утримання позивачки в розмірі 309,00 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 12.02.2015 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. На утриманні [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Лукавецької сільської ради №1086 від 20.04.2015 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] №332 від 21.04.2015 року виданого Лукавецькою сільською радою №332 від 21.04.2015 року вбачається, що [PERSON] власного житлового будинку немає, проживає разом з дочкою та сином [PERSON] у будинку батьків. На даний час не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. Чоловік - [PERSON] на даний час не працює, зареєстрований та проживає разом з своїми батьками, власного житлового будинку немає. Судом також встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] не має змоги задовольнити свої матеріальні потреби та потреби малолітнього сина [PERSON] в повному обсязі, оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько малолітнього [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] є працездатним, інших осіб на утриманні немає, має задовільний стан здоров'я, що підтверджується копією виписки з історії хвороби. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини та утримання позивачки [PERSON] з якою проживає дитина на даний час відсутні. Відповідач [PERSON] надав суду висновки, які характеризують стан здоров'я останнього, інших доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини відповідачем не надано. Суд вважає, що стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно та на утримання позивачки в розмірі 200,00 грн., до досягнення дитиною [PERSON] трьох років з відповідача буде відповідати вимогам справедливості та розумності. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 23.04.2015 року і до настання дитиною повноліття. Також суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на її утримання в розмірі 200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 23.04.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial