Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50% частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2006 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюб було розірвано, проживають окремо, діти проживають із нею. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, дітьми не цікавиться. Відповідач працевлаштований та має стабільне матеріальне становище. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримає та просить пред'явлений позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 29 липня 2006 року було зареєстровано шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Як вбачається із рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2015 року, шлюб, укладений між сторонами було розірвано (а.с. 8-9). Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення пред'явленого позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дітей у судовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дітей, оскільки відповідач є їх батьком та зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved