Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача на кожну дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1990 року по вересень 2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилось п'ятеро дітей, з яких троє неповнолітні, а саме: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає, а самотужки позивачка не може забезпечити повноцінне її утримання. Просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмір по 1/6 частини на кожну дитину, які стягувати до їх повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні повторно не з'явився, про час та місце судового засідання оповіщався, за місцем проживання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, представника до суду не направив. Позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони в період з 07.07.1990 по 21.09.2004 року перебували в шлюбі. Від якого мають п'ять спільних дітей, троє з яких неповнолітні, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] їх батьком записано відповідача по справі - [PERSON] (а.с.6-8). На даний час малолітні: [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою Ф-3 (а.с.9) та перебувають на її утриманні. Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює технологом в ТОВ «Колорспирт» має постійне місце праці та стабільний заробіток. Суд приймаючи до уваги всі обставини у справі, вважає, що в інтересах дітей розмір аліментів необхідно визначити по 1/6 частки від заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення повністю . Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved