Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд (з урахуванням уточнення позовних вимог - а.с. 8) стягнути з Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 2/24448/11 було винесене рішення, яким з позивачки на користь [PERSON] стягнуто 135932,80 грн. згідно попереднього договору. Вважає, що стягнення з неї зазначених грошових коштів є наслідком подання Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою до суду копії спадкової справи до майна [PERSON], яка була засвідчена печаткою нотаріальної контори. Позивачка стверджує, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріусом до спадкової справи були додані незасвідчені ксерокопії документів, які не відповідають ст.ст. 203, 209, 210, 635, 657 ЦК України, тобто не мають обов'язкового посвідчення та не відповідають обов'язковій нотаріальній формі, а також не мають державної реєстрації. Позивачка наголошує на тому, що на цей час за фактом службового підроблення співробітниками Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013041630000113. За твердженням позивачки, такі дії відповідача завдали їй значної моральної шкоди. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Представник відповідача Коцар І.В. в суді заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач не вчиняв будь яких протиправних дій по відношенню до позивачки. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2013 року у цивільній справі № 2-2448/11 (а.с. 64-67), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2013 року (а.с. 61-63), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти з урахуванням індексу інфляції за попереднім договором купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] в розмірі 94500 грн., 18 % річних згідно з умовами договору про повернення завдатку в розмірі 37800 грн., витрати по сплаті судового збору розмірі 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., витрати, пов'язані з проведенням експертизи у розмірі 2812,80 грн., а всього 135932,80 грн. Судом було встановлено, що 28 травня 2008 року між [PERSON], яка діяла за дорученням від імені [PERSON], та [PERSON] укладено попередній договір, відповідно до умов якого [PERSON] мала намір придбати домоволодіння [ADDRESS], яке належало [PERSON], а [PERSON], яка діяла в інтересах своєї матері [PERSON] за довіреністю, зобов'язувалася продати вказане домоволодіння до 15 серпня 2008 року. На виконання умов договору [PERSON] було передано [PERSON] в якості авансу за домоволодіння 70000 грн. 25 лютого 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги є [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Рішення суду містить посилання на те, що із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи після [PERSON] вбачається, що [PERSON] дізналася про смерть [PERSON] лише у серпні 2010 року, після чого 16 вересня 2010 року звернулася з вимогами як кредитор [PERSON] до її спадкоємця [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги, суд керується приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за якими моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав Суд враховує роз'яснення, викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за якими відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачкою сам факт завдання їй моральної шкоди та наявність будь яких неправомірних рішень, дій чи бездіяльності Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори не доведений. Фактично обґрунтування завдання моральної зводиться до стягнення з позивачки грошових коштів з рішенням суду, яке набрало законної сили, що цивільним законодавством не передбачене. Сам по собі факт здійснення досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013041630000113 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, неправомірних дій нотаріуса не доводить. Суд враховує, що позивачкою до позову додана копія листа Міністерства юстиції України (а.с. 16-18) за результатами розгляду її скарги, який не містить встановлених порушень з боку працівників Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. На підставі викладеного, оскільки позивачкою не доведено порушення її прав відповідачем, такі права на підлягають судовому захисту, передбачені ч. 1 ст. 23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України умови для стягнення відшкодування моральної шкоди відсутні і позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачкою судові витрати, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed