Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, зазначає, що з 07.03.1997 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти сторін проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] мешкає окремо за адресою [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Старший син сторін [PERSON] [INFO] є студентом 3 курсу Запорізького авіаційного коледжу ім. О.Г. Івченка денного відділення бюджетної форми навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року. У зв'язку з тим, що сину необхідно кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітнього сина до досягнення ним 23-х річного віку на термін навчання до 30.06.2017 року у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. 22.08.2017 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, що прийнята судом. В якій вказує, що по справі № 336/4713/16-ц ухвалено рішення, що набрало законної сили 04.10.2016 року згідно, якого з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, які на теперішній час продовжують з нього стягуватись. Зазначав, що у випадку додаткового стягнення з нього 1/4 частини заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON] він буде вимушений сплачувати неправомірно велику суму аліментів. Просив суд встановити єдину частку аліментів, що буде стягуватись з нього на утримання повнолітньої та не повнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що на теперішній час сини в тому числі і [PERSON] проживає разом з нею за адресою [ADDRESS]. Вказувала, що син [PERSON] є студентом денної форми навчання і не працює, а тому потребує матеріальної допомоги від батька. Також пояснила, що за рішенням суду № 336/4713/16-ц з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття, проте аліменти на [PERSON] продовжують стягуватись і після досягнення ним 18-річного віку. Зустрічний позов [PERSON] - визнала. Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що на теперішній час сплачує 1/3 частину заробітної плати на двох дітей за рішенням суду № 336/4713/16-ц, а після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття розмір аліментів зменшений не був. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов та зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним. За змістом ч.ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.03.1999 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської РА ЗМР. Факт навчання [PERSON] у Запорізькому авіаційному коледжі ім. О.Г. Івченка -підтверджується довідкою № 30 від 30.01.2017 року. Згідно вказаної довідки датою закінчення строку навчання є 30.06.2017 року. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] року народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 22.09.2016 року № 336/4713/16-ц з [PERSON], [INFO] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON], починаючи з 08 серпня 2016 року. Як зазначає відповідач за первісним позовом у зустрічній позовній заяві, аліменти за рішенням суду від 22.09.2016 року № 336/1713/16-ц і на теперішній час, навіть після досягнення [INFO] року сином [PERSON] 18-річного віку стягуються з [PERSON] у розмірі 1/3 частини від його доходів. Вказані обставини також визнані позивачем за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні. Як передбачено ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно із ст. ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. В силу роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов'язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я й матеріальне становище позивача, а також платника аліментів, який на теперішній час сплачує аліменти на утримання своїх дітей, а також заперечував проти розміру аліментів та подав обґрунтовану зустрічну позовну заяву визнану позивачкою за первісним позовом. З огляду на викладені обставини суд у відповідності до ст. ст. 182, 200 СК України вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця, які, на думку суду, є достатніми для утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. А також у відповідності до ст. 183 СК України суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за рішенням Шевченківського районного суду від 22.09.2016 року № 336/4713/16-ц в розмірі 1/6 частини доходу відповідача за первісним позовом щомісяця. Судовий збір, від попередньої оплати якого звільнено позивача, в силу цивільного процесуального закону належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial