Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказує, що рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 11 жовтня 2012р. між нею та відповідачем, який є її колишнім чоловіком, було розподілено спільне майно подружжя, та за кожним з них було визнане право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2012р. рішення Кіровського районного суду м.Донецька залишено без змін та набуло законної сили. Згідно технічного паспорту, спірна квартира складається з двох жилих кімнат площею 12,9 кв.м. та 15,3 кв.м., а також приміщень загального користування, загальна площа квартири 47,4кв.м., жила - 28,2 кв.м. У вказаній квартирі на теперішній час зареєстрованими значаться, позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та його дитина - [PERSON] При цьому, позивачка вказує, що відповідач позбавляє її права користування вказаною квартирою, не допускає до проживання і у добровільному порядку вона позбавлена можливості вселитися, оскільки відповідач чинить їй перешкоди. В зв'язку з викладеним, позивачка змушена звертатися до суду з даним позовом та просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язавши відповідача видати їй комплект ключів від квартири, вселити її у вказану квартиру та встановити порядок користування квартирою при якому, виділити їй у користування жилу кімнату площею 12,9 кв.м., а [PERSON] - 15,3 кв.м., залишивши у загальному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та балкон. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, при цьому надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, задовольнивши її позовні вимоги у повному обсязі(26). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про що в матеріалах справи мається його розписка(а.с.25). Суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 11 жовтня 2012р., між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розподілено спільне майно подружжя, та за кожним з них було визнане право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS](а.с.10-13). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2012р. рішення Кіровського районного суду м.Донецька залишено без змін та набуло законної сили. (а.с.14-16) Як вбачається з представленої суду виписки з особистого рахунку(а.с.9) у вказаній квартирі на теперішній час зареєстрованими значаться, позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та малолітній син відповідача - [PERSON] [INFO] Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст.383 ЦК України власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своїй сім'ї, інших осіб… Відповідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] чинить позивачці [PERSON] перешкоди у користуванні її власністю(1/2 часткою квартири [ADDRESS]) не надає їй ключів від вхідних дверей та не впускає до квартири. Враховуючи вищенаведені норми закону, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушає право позивачки [PERSON] вільно користуватися своєю власністю, а тому її слід вселити у квартиру [ADDRESS], зобов'язавши відповідача не чинити їй перешкод у користуванні квартирою та видати комплект ключів від вхідних дверей до квартири. Пункт 14 Постанови Пленуму ВС України від №20 від 22 грудня 1995р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», передбачає, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, як що про це заявлено позов. Згідно представленого суду технічного паспорту, спірна квартира складається з двох жилих кімнат площею 12,9 кв.м. та 15,3 кв.м., які є ізольованими, а також приміщень загального користування: кухні, коридору,ванної кімнати, вбиральні та балкону, вихід до якого передбачений з обох жилих кумнат. Загальна площа квартири складає 47,4кв.м., жила - 28,2 кв.м.(а.с.5-8). Таким чином, на кожного зі співвласників квартири припадає по 14,1(28,2 : 2) кв.м. жилої площі. Відповідно до ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України, тобто є ізольованим і розміром не менше від встановленого для надання одній особі. Згідно ст. 47 ЖК України , норма жилої площі на одну особу складає 13,65 м.кв. Суд вважає, як що позивачці [PERSON] буде виділена у користування жила кімната площею 12,9 кв.м., а відповідачу [PERSON] жила кімната площею 15,3 кв.м., такий порядок користування буде відповідати вимогам закону, не порушить суттєво житлових прав сторін, а також їх прав, як співвласників квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved