Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 24.10.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Дублянській селищній раді Самбірського району Львівської області. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2016 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач не приділяє уваги вихованню їхніх дітей, не дає кошти на їх утримання. Добровільно домовитись про сплату аліментів з відповідачем їй не вдається, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень (по 1 000 грн. на кожну дитину) щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено повністю. Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду від 07 лютого 2017 року дане заочне рішення скасовано та справу призначено до судового розгляду. Під час судового розгляду позивачка в силу ст. 31 ЦПК України змінила позовні вимоги та просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, (по 750 грн. на кожну дитину) щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 14.02.2017 року. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали. Крім того, відповідач пояснив, що згідний сплачувати аліменти на дітей в зазначеному позивачкою розмірі та зобовязується кожного місяця, крім сплати аліментів, добровільно надавати допомогу дітям. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи свідоцтв про народження: серії І-СГ № 232671 ( актовий запис № 12 ), виданого 13.07.2010 року Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області на імя [PERSON], та серії І - СГ № 358575 ( актовий запис № 04 ), виданого 05.05.2014 року виконавчим комітетом Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області на імя [PERSON], убачається, що батьком цих дітей записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Оскільки малолітні діти сторін проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо надання допомоги по утриманню малолітніх дітей, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним зі способів утримання, передбачених ст. 181 Сімейного кодексу Україн, є стягнення аліментів за рішенням суду в частці від доходу батька чи матері. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved