Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем\~ [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 09 квітня 2010 року уклала шлюб із [PERSON], який\~ зареєстровано виконкомом Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із відповідачем життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного та розходження поглядів на сімейні відносини та обов»язки з ведення спільного господарства. Зазначила, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю через що між ними постійно виникають сварки, свідками яких є їхні малолітні діти. Відповідач висловлює безпідставні претензії, що негативно впливає на її психічний стан. Тривалий час вони проживають окремо, фактично припинили ведення спільного господарства, перебування в шлюбі носить формальний характер. Вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та дасть їй можливість в майбутньому створити нову сім»ю. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій зазначила: «У підготовче\~та судові\~засіданні по\~цивільній справі\~за моїм\~позовом до\~[PERSON] про\~розірвання шлюбу\~я з»явитися\~не можу\~за сімейними\~обставинами. Прошу такий\~судовий розгляд\~моєї справи\~проводити без\~моєї участі,\~позовні вимоги\~підтримую в\~повному обсязі,\~наполягаю на\~їх задоволенні,\~теперішнє моє\~прізвище змінити\~на дошлюбне\~-\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~«Ковалишин»,\~судові витрати\~залишити за\~мною і\~з відповідача\~не стягувати. Я категорично\~заперечую проти\~надання нам\~строку для\~примирення оскільки\~повністю втратила\~почуття любові\~та поваги\~до відповідача,\~наш шлюб\~відновленим бути\~не може. Я не\~бажаю бути\~у такому\~шлюбі,\~а оскільки\~шлюб є\~союзом добровільним\~і ніхто\~проти його\~волі не\~може бути\~до цього\~примушений,\~вважаю,\~що перебування\~у шлюбі\~із відповідачем\~порушить мої\~права,\~свободи та\~інтереси,\~зокрема й\~на можливу\~реалізацію в\~майбутньому мого\~права на\~створення нової\~повноцінної сім»ї. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що з січня 2018 року я фактично проживаю однією сім»єю з іншим чоловіком, шлюбні стосунки з відповідачем у мене повністю припинені. Щодо доказів то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON]\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча був\~повідомленим належним\~чином про\~слухання справи,\~подав суду\~заяву,\~в якій\~вказав:\~«Я не\~бажаю приймати\~участь у\~підготовчому й\~судовому засіданнях\~по розгляду\~цивільної справи\~за позовом\~[PERSON] до\~мене про\~розірвання шлюбу. Прошу судовий\~розгляд зазначеної\~справи проводити\~без моєї\~участі,\~позовні вимоги\~визнаю в\~повному обсязі,\~на розірвання\~шлюбу згідний. Також я\~не бажаю\~щоб нам\~було надано\~строк для\~примирення оскільки\~також не\~бажаю перебувати\~у шлюбі\~із позивачкою,\~у неї\~є інший\~чоловік,\~з яким\~вона спільно\~проживає з\~січня 2018\~року,\~наша сім»я\~дійсно розпалася\~і відновленою\~бути не\~може. Я погоджуюсь\~з позивачкою,\~що перебування\~у шлюбі\~порушить як\~ї права,\~так і\~мої на\~добровільність такого\~союзу,\~оскільки також\~в майбутньому\~маю намір\~створити нову,\~повноцінну сім»ю\~з іншою\~жінкою. Я визнаю всі обставини, якими позивачка обґрунтовує заявлені вимоги, погоджуюся з ними і не заперечую». Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягай повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно зч. 1 ст. 110 Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 09 квітня 2010 року, який зареєстрований виконкомом Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей. Також, з врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що сторони з січня 2018 року проживають окремо й шлюбних стосунків не підтримують, їх сім'я фактично перестала існувати і відновленою бути не може, позивачка на даний час проживає з іншим чоловіком, перебування у шлюбі носить формальний характер, сторони обопільно не бажають перебувати у шлюбі, втратили почуття любові й поваги один до одного і такі їхні почуття є взаємними. Отже, суд прийшов до висновку, що сімя\~сторін по справі розпалася остаточно, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved