Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить суд встановити факт належності [PERSON] на праві власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на день його смерті [INFO] та визнати за нею право власності на вищезазначене домоволодіння в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його смерті вона звернулась до Державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, але з'ясувалось, що за життя [PERSON] не оформив своє право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок її чоловік побудував за власні кошти та з 1974 року до дня його смерті був зареєстрований в даному будинку. На час смерті чоловіка та до теперішнього часу позивачка проживала за зазначеною адресою та вважає що має право на визнання за нею права власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка, але оформити право власності вона не має можливості через те, що її чоловік за життя не оформив своє право власності тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не явилась, її представник надав суду заяву про слухання справи у його відсутність на задоволені позовних вимог наполягав. Представник відповідача в судове засідання не явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходив з наступного: судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього на а.с.9. З паспорту [PERSON] вбачається, що остання є дружиною [PERSON]. Відповідно довідки голови квартального комітету від 21.09.2013р. на а.с.20 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2004 р. по теперішній час. З відповіді Другої державної нотаріальної контори від 10.12.2013р. за № 2860/01-16 вбачається, що після померлого [PERSON] заяву про прийняття спадщину подала [PERSON], заведена спадкова справа, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, інші заяви у спадковій справі відсутні. З домової книги вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований з 1974р. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З наданих позивачем доказів вбачається, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном будинком за адресою: [ADDRESS], оскільки залишилась проживати за вищезазначеною адресою, отже фактично прийняла спадщину після померлого. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зазначене суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт того, що [PERSON] належав при житті будинок за адресою: [ADDRESS], таким чином в даної частині позову вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи, що у померлого [PERSON] інших спадкоємців не має, крім позивачки, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка на будинок за адресою: [ADDRESS] також обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved