Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання дружини, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2010 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки не надає. Позивачка в судове засідання не з*явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2010 року. Сторони припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім*ї об*єднання співвласників багатоквартирного будинку « Стандарт» від 15.01.2014 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України, дане судам у постанові № 3 від 15.05.2006 р. у п. 17, а саме : «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати : стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідач не працює, те, що позивачка має скрутне матеріальне становище, те, що батьки зобов*язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дітей в розмірі по 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушує вимогу п. 2 ст. 84, СК України, згідно якій дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Шлюбні відносини сторін фактично припинені. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, дитини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позов та присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звґязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved