Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати житловий будинок [ADDRESS], об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частку цього домоволодіння та виділити їй цю частку в натурі. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 січня 1987 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі вони придбали зазначений вище житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, при цьому договір купівлі-продажу було укладено на ім'я відповідача. Після придбання цього будинку вони з відповідачем стали проживати в ньому та зареєстрували своє місце проживання. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2004 року шлюб між ними було розірвано. Останнім часом відповідач піддав сумніву її право власності на частку в цьому домоволодінні, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримала, просить його задовольнити та розглянути справу за її відсутності, при вибору варіантів розподілу домоволодіння просить виділити їй частку згідно висновку експерта № 31-18 від 16.05.2018 року, позначену у плані червоним кольором, та стягти з неї на користь відповідача різницю вартості часток. Судові засідання у справі призначалися тричі. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не з'явився, хоча кожного разу у встановленому законом порядку був повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомляв, заперечення проти позову чи відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин суд визнав за можливе проводити відповідно до вимог Глави 11 розділу ІІІ ЦПК України заочний розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує. Із матеріалів справи вбачається наступне: Згідно відміток у паспорті позивачки (а.с. 9) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 16) 25 січня 1987 року було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем, а 29.09.2004 року на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.05.2004 року було зареєстровано розірвання цього шлюбу. Із доданої до позовної заяви копії договору купівлі-продажу від 20.04.1992 року (а.с. 18) вбачається, що згідно цього договору колгосп «Зоря» Решетилівського району Полтавської області продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Михнівка Решетилівського району Полтавської області. Договір посвідчений М'якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 49. Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18) вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS], зареєстроване за відповідачем [PERSON] Згідно висновку експерта № 31-18 від 16.05.2018 року можливий наступний варіант розподілу спірного домоволодіння між сторонами: першому співвласнику пропонується виділити: -в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: коридор 1-1 площею 7,2 м2, коридор 1-2 площею 5,5 м2, кухню 1-3 площею 7,4 м2, кімнату 1-4 площею 21,6 м2, санвузол 1-8 площею 4,1 м2, топкову 1-9 площею 2,5 м2, а всього загальною площею 48,3 м2; -інші будівлі і споруди: літню кухню «Б», веранду «б», гараж «б1», сарай «Г», гараж «Д», вбиральню «Е», Ѕ частку воріт №1, Ѕ частку огорожі №2, Ѕ частку свердловини №3. Вартість цієї частки становить 53633 грн. Другому співвласнику пропонується виділити: -в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: кімнату 1-5 площею 10,4 м2, передпокій 1-6 площею 15,3 м2, кімнату 1-7 площею 10,3 м2, а всього загальною площею 36,0 м2; -інші будівлі і споруди: сарай «б2», сарай «В», погріб «в», сарай «в1», Ѕ частку воріт №1, Ѕ частку огорожі №2, Ѕ частку свердловини №3. Вартість цієї частки становить 32939 грн. Різниця часток при такому поділі будівель буде складати 10347 грн. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного: згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на момент укладення зазначеного вище договору купівлі-продажу житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності, є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналіз досліджених судом доказів та діючого законодавства дає підстави стверджувати, що житловий будинок [ADDRESS], придбаний сторонами під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Право власності позивачки [PERSON] на частку в цьому об'єкті спільної сумісної власності подружжя відповідачем не визнане, позивачка має право на виділ у натурі частки із цього майна. Згідно запропонованого позивачкою варіанту розподілу будинку розмір її частки перевищує розмір частки, яку вона пропонує виділити відповідачеві. Разом з тим суд зазначає, що відповідач не подав до суду заперечення проти такого варіанту розподілу житлового будинку і господарсько-побутових будівель і споруд, а також не надав суду своєї пропозиції щодо варіанту розподілу цього об'єкта нерухомості. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved