Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON]. [INFO], в розмірі 1\\4 частини усіх видів доходу щомісячно, на період його навчання у Тернопільському кооперативному торговельно - економічному коледжі, починаючи стягувати з 09.08.2016 року й до 30.06.2017 року, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання повнолітньої дитини та не сплачує аліменти, а вона потребує допомоги так як син навчається, а відповідно потребує витрат. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання з'явився, при вирішенні спору поклався на думку суду, загалом проти задоволення вимог не заперечив. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони спору є батьками [PERSON]. [INFO], котрий навчається на денній формі навчання 4 курсі у Тернопільському кооперативному торговельно - економічному коледжі. Згідно довідки Тернопільської спеціалізованої загальноосвітньої школи 1 ступня повного дня з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради, позивачка працює медсестрою та отримує дохід, котрий за період березень - серпень 2016 року становив 13 995, 25 гривень. Повнолітній син сторін спору у зв'язку з стаціонарним навчанням не працює, перебуває на утриманні матері - позивачки у справі; крім того встановлено, що [PERSON], 1998 р.н. є інвалідом 2 групи з дитинства та йому призначено державну соціальну допомогу до 31.08.2018 року. В свою чергу відповідач у справі проживає окремо від сторін спору , працює в ТОВ «СеБорднетце - Україна» та за період з січня по серпень 2016 року отримав офіційний дохід в розмірі 38 046, 04 гривень. Опікується дитиною та утримує дитину сторін спору позивачка, що визнано сторонами спору, а тому не потребує доказування в силу ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 віл 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів участі в матеріальній підтримці повнолітнього сина , котрий продовжує навчатися на стаціонарі, при цьому [PERSON] за своїм матеріальним становищем, може виконувати обов'язки по утриманню повнолітнього сина та зобов'язаний йому матеріально допомагати і в інших сферах життя на період її навчання. За таких обставин, суд враховуючи вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням визнання позивачем вимог відповідачки, матеріального становища повнолітнього сина та його матері, інших обставин, що мають істотне значення, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved