Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 07 серпня 2003 року в відділі виконкому Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №47. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не приймає участі у їх вихованні. Вказує на те, що відповідач працює у приватного підприємця де здійснює перевезення вантажу по Україні та закордон, є молодою за віком та працездатною особою, має непоганий заробіток, а тому вважає що він в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні змінив позовні вимоги, оскільки відповідач має постійне місце роботи то вважає, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.3,4), актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сімєю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не підтримує та довідкою виконкому Дубівської селищної ради Закарпатської області, з якої вбачається, що діти проживають разом з позивачкою (а.с.5,6). Згідно довідки виданої ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно працює водієм на автомашині «МАН» з 11 лютого 2011 року. Із долученої до матеріалів справи довідки про доходи відповідача [PERSON] від 01 жовтня 2015 року №8, вбачається, що загальна сума доходу за період з січня 2015 року по вересень 2015 року становить 13902, 50 гривень (а.с.31). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дітей, відповідач частково приймає участь в утриманні дітей, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільних дітей. Беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Тому

Outcome: approved