Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути на її користь зі СТОВ «Світанок» с. Непедівка та [PERSON] в рівних частках 1\~870 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. 06.12.2016 року представником позивачки була подана заява про відмову від позовних вимог до [PERSON]В.(а.с.48). Ухвалою суду від 19.12.2016 року відмова представника позивачки від позовних вимог до [PERSON] була прийнята, провадження у цій частині справи закрито. [PERSON] притягнутий до участі у справі в якості третьої особи(а.с.63). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 12.08.2016 року, близько 16 години, водій [PERSON], керуючи вантажним автомобілем ГАЗ-53, державний номерний знак [NUMBER], не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на перешкоду належний їй паркан, що відноситься до будинковолодіння, розташованого по вул.. Центральна (колишня Леніна), 7 в с. Пузирки Козятинського району Вінницької області, чим порушив Правила дорожнього руху і заподіяв їй матеріальну шкоду, повязану з пошкодженням паркану. Вина відповідача [PERSON] в порушенні вимог Правил дорожнього руху, та притягнення його до адміністративної відповідальності підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2016 року. Сам факт пошкодження паркану доводиться актом огляду паркану від 14.08.2016 року, складеного за участю депутата Пузирківської сільської ради, в якому зазначено, що було виявлено пошкодження одного бетонного стовпчика та пяти бетонних плит. Сума матеріальних збитків становить 1\~870 гривень і складається із вартості залізобетонної огорожі, стовпа, демонтажу, доставки та установки частини паркану. Добровільна матеріальна шкода їй не відшкодована. Вантажний автомобіль ГАЗ-53, державний номерний знак [NUMBER] належить СТОВ «Світанок» с. Непедівка Козятинського району, а відповідач [PERSON] працює водієм цього СТОВ. Тому СТОВ «Світанок» с. Непедівка Козятинського районує володарем джерела підвищеної небезпеки і має відшкодовувати завдану шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Представник відповідача - СТОВ «Світанок» в судове у засідання не зявився, подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню(а.с.90-92). Представник третьої особи - [PERSON] - позовні вимоги не визнав та пояснив, що [PERSON] працює водієм в СТОВ «Світанок» с. Непедівка, тобто перебуває з вказаною юридичною особою в трудових відносинах. 12.08.2016 року [PERSON] знаходився на роботі та здійснював поїздку на закріпленому за ним автомобілі [NUMBER] (підтвердженням цього є дорожній лист), який належить СТОВ «Світанок», при цьому пошкодив паркан помешкання, що розташоване по вул.. Центральна, 7 в с. Пузирки Козятинського району Вінницької області, оскільки вказаний автомобіль знявся з ручного гальма та покотився назад. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 553272 від 13.03.2012 року автомобіль [NUMBER] належить СТОВ Агрофірма «Світанок». [PERSON] замінив пошкоджений стовпчик паркану, плити паркану вже до наїзду мали незначеі пошкодження у вигляді відколу кутів, що жодним чином не перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Просить відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що паркан [PERSON] був побитий. В один проліт входить 4 чи 5 плит. Було побито 4 плити та один стовпчик поломані, розтрощені, лежали на землі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він на початку серпня 2016 року вранці гнав корову та побачив розбитий паркан [PERSON], бкло побито 5 чи 6 плит, стовпчик збитий. Плити висіли донизу, полопані. Одна чи дві плити побиті, тобто кутки відколоті, а нижні полопавші. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, він працює в поліції, на початку серпня 2016 року був виклик щодо побитого паркану, він виїхав та побачив, що збитий стовпчик, а плити були на місці, але потріскані, була пошкоджена одна плита. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що почув, що [PERSON] побив плити. Він поїхав подивитися, приїхав та побачив, що був розбитий стовпчик, плити були нахилені під 45 градусів, але трималися купи, на землі лежати куски від стовпчика. Верхня плита була пошкоджена відбитий вугол. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він живе навпроти [PERSON], він побачив, що був розбитий стовпчик, одна плита зі збитим кутком машина зечепила бортом. В нього працювала люди, і [PERSON] попросив, щоб вони допомогли його відремонтувати паркан, він дав людей вони встановили стовпчик та 2 плити, а плиту, що була надламана поставили зверху, вони по сьогоднішній день там стоїть. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його попросили поставити стовпчика у [PERSON], як і що сталося він не знає. Був розбитий стовпчик. [PERSON] привіз стовпчика та плиту і він з іншим робітником його забетонували і поставили. Всі матеріали привіз [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 2005 року проживає та користується жилим будинком, розташованим в с . Пузирки Козятинського р-ну по вул. Центральна, 7(а.с.10). 12.08.2016 року, близько 16 години, водій [PERSON], керуючи вантажним автомобілем ГАЗ-53, державний номерний знак [NUMBER], не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на перешкоду належний позивачці паркан, що відноситься до будинковолодіння, розташованого по вул.. Центральна (колишня Леніна), 7 в с. Пузирки Козятинського району Вінницької області. Вина відповідача [PERSON] в порушенні вимог Правил дорожнього руху доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №906286 від 15.08.2016 року(а.с.7) та постановою судді Козятинського міськрайсуду від 12.09.2016 року у справі №133/1901/16, згідно з якою 12.08.2016 року, близько 16 год. 00 хв. в с. Пузирки, Козятинського району, по вул. Леніна, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на паркан по вул. Леніна, 7, с. Пузирки, Козятинського району, Вінницької області. Своїми діями, [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП(а.с.108). Судом встановлено, що водій [PERSON] під час наїзду на паркан, належний позивачці, перебував у трудових відносинах зі СТОВ «Світанок», (а.с.25-26) та в свій робочий час керував автомобілем [NUMBER], який належить відповідачу СТОВ «Світанок»(а.с.27, 38-40). Факт скоєння наїзду на паркан сторонами не оспорюється. Між сторонами виник спір щодо розміру відшкодування заподіяної шкоди. Вирішуючи зазначений спір, суд виходить з наступних фактів та відповідних їм правовідносин. Позивачка [PERSON] в позовній заяві та її представники в судових засіданнях стверджували, що було пошкоджено один бетонний стовпчик та пять бетонних плит, посилаючись при цьому на акт від 14.08.2016 року(а.с.8), складений мешканцями с. Пузирки, та пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що було побито 4 чи 5 плит та один стовпчик. Суд критично ставиться до пояснень зазначених свідків та акту та вважає. що ці пояснення та акт не можуть бути визнані доказами, що достовірно підтверджують той факт, що внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху було побито 4 чи 5 плит паркану. Зазначені пояснення спростовуються показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Н, які пояснили, що внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху була пошкоджена одна плита та стовпчик. Судом встановлено та не оспорюється сторонами. що третя особа [PERSON] за власний рахунок придбав та встановив бетонний стовпчик. Згідно з накладною №126 від 16.08.2016 року, позивачка [PERSON] придбала для ремонту огорожі 5 бетонних плит по ціні 125 грн. за одну на суму 625 грн., стовпчик вартістю 125 грн. Згідно з цією накладною вартість демонтажа плит становить 300 грн., вартість доставки 700 грн., вартість установки 440 грн.(а.с.9), що і становить ціну позову. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачці [PERSON] була заподіяна шкода на суму 825 грн., що складається з вартості однієї пошкодженої бетонної плити 125 грн. та вартості доставки 700 грн.(а.с.9). Суд вважає, що вартість придбаних позивачкою 4 бетонних плит та вартість стовпчика, вартість демонтажу та установки плит відшкодуванню не підлягає, оскільки була пошкоджена лише одна плита, демонтаж та встановлення нового ствпчика було проведено третьою особою [PERSON] за васний рахунок. Враховуючи, що шкода була заподіяна позивачці з вини третьої особи [PERSON], який керував джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем [NUMBER], який належить відповідачу СТОВ «Світанок», суд приходить до висновку, що відповідальність за заподіяну шкоду повинно нести СТОВ «Світанок» с. Непедівки як володілець джерела підвищеної небезпеки Правовідносини, які склались між сторонами. відповідають вимогам ч.2 ст. 1187 ЦК України, згідно з якими шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Outcome: partial