Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з 01.12.2001 року вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 04.08.2020 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.05.2020 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10.04.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] найстаршою дитиною [PERSON] досягнуто повноліття, після чого розмір аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] складає 16,5% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначає, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 04.11.2020 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в період навчання. Навчання [PERSON] проходило в Маріупольському центрі професійно-технічної освіти ІІІ рівень акредитації на денній формі з 01.09.2018 року по 28.06.2021 року. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід у філії «Автодор № 4» ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В зв`язку з чим просить збільшити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 29.07.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, а також просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надав. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/653/20 від 04.08.2020 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано і дане рішення набуло законної сили. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.02.2009 року, позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарського районного суду Донецької області № 222/511/20 від 05.05.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10.04.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття і дане рішення набуло законної сили 05.06.2020 року. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/1101/20 від 04.11.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в період навчання у ДНЗ «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчального закладу, але не довше ніж досягнення ним 23-х річного віку, починаючи з 25.08.2020 року і дане рішення набуло законної сили. Відповідно до довідки ДНЗ «Маріупольський центр професійно-технічної освіти» за вих. № 71 від 10.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , навчається в Маріупольському центрі професійно-технічної освіти ІІІ-й рівень акредитації на денній формі з 01.09.2018 року по 28.06.2021 року за фахом «Кухар, кондитер». Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд вважає доведеними доводи позивачки, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини з боку відповідача, після ухвалення судових рішень про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, а також про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання, матеріальне становище відповідача змінилося, а саме його було звільнено від обов`язку щодо утримання старшого сина [PERSON] , в зв`язку з досягненням ним повноліття та закінченням навчання, а також враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, та не спростував доводи позивачки, суд вважає за можливим змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши вимоги позивачки у повному обсязі. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved