Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 03.03.2011 вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 163. Від шлюбу мають дитину: малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Федорчук». В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 03.03.2011 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СР № 073531 від 03.03.2011. У шлюбі народилася дитина: [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції складено актовий запис № 129. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 209524. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. В ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя,разом не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сімї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що не ставиться питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, позивачці залишається шлюбне прізвище «Федорчук». Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved