Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24.07.2010 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 41. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] Вказує, що вона також звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід (працює сезонно), проте коштів на утримання доньки не надає, а тому позивачка бажає, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки, в розмірі по 1000,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Вказала, що відповідач матеріально не допомагає утримувати доньку, працює на сезонних роботах та отримує великі заробітки, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення позову. Вказав, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі 450,0 грн., але не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,0 грн., оскільки він ніде не працює, їздить до Москви на сезонні заробітки та його дохід носить мінливий характер. Перебуваючи у шлюбі він матеріально забезпечував сім'ю, дохід отримував від сезонних заробітків, розмір якого іноді сягав 2000,0 доларів США в місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, 24 липня 2010 року між позивачкою та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 41), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідач). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківської області [PERSON] (позивачка) проживає по [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідок Тлумацького РУСЗН №№ 1610, 1609 від 09.08.2016 року [PERSON] (позивачка) перебуває на обліку в Тлумацькому РУСЗН та щомісячно отримує компенсаційні виплати як працездатній особі, що не працює (не вчиться) і здійснює догляд за інвалідом І-ої групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку в сумі 16,45 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в середньому розмірі 1535,16 грн. (а.с. 22, 23). Відповідно до довідки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON] (відповідач) з 27.05.2008 року не працює, у відповідності із записами, які містяться в його трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с. 24). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» для дитини віком дo 6 років встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2016 р.: з 01 січня пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада - 1 228 грн., з 01 грудня - 1 313 грн. на місяць. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком до 6 років. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 СК України, а також розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивачка ніде не працює, перебуває на обліку в Тлумацькому РУСЗН та отримує соціальну державну допомогу, а відповідач, який також не працює, є молодою, працездатною особою, тобто взмозі надавати, принаймні мінімальне, забезпечення своїй дитині, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі по 600 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial