Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON], Кутської селищної ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона проживає в квартирі №44, що розташована по вул. Снятинській,14, в смт. Кути Косівського району з 1 квітня 1988 р. по даний час. Дана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині позивачці, покійному чоловіку [PERSON] та дочці- відповідачці по справі. Після смерті чоловіка, який помер 04.11.1996 р., позивачка фактично прийняла спадщину на належну йому 1/3 частину квартири, оскільки завжди там проживала, здійснювала за нею належний догляд, провела капітальний ремонт та сплачувала комунальні послуги. Відповідачка [PERSON] відмовляється від належної останній 1/3 частини квартири на користь позивачки, оскільки на даний час має інше житло, де проживає там із своєю сімєю та не претендує на спадкову частину квартири. На даний час позивачка виготовила технічну документацію на квартиру №44, що розташована по вул. Снятинській,14, в смт. Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, проте через відсутність на неї правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити право власності, а тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, де зазначила, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати у її відсутності. Представник Кутської селищної ради подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу, Серія І-НМ №259900, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 06.07.1978 р., зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №21. Після укладення шлюбу «Заседко» присвоєно прізвище «Боднарук». Згідно свідоцтва про смерть, Серія І-НМ 3015124, виданого на [PERSON], слідує, що останній помер 04.11.1996 р. З довідки від 06.06.2017 р. №1863, виданої Кутською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON], [INFO], перебуває на реєстраційному обліку в [ADDRESS], деє співвласником 1/3 частини житлової квартири. Після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.11.1996 р., вступила у фактичне володіння спадковим майном, а саме 1/3 частиною житлової квартири, яка належала покійному. Згідно акту обстеження матеріально- побутових умов [PERSON], виданого виконавчим комітетом Кутської селищної ради Косівського району, [PERSON] належить 1/3 квартири 52,6 м.кв. Остання проживає у [INFO], селише Кути з 1 квітня 1988 р. по даний час. 1/3 даної квартири належала померлому 04.11.1996 р. [PERSON], після смерті останнього, [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном. [PERSON] в квартирі не проживає, зареєстрована та фактично проживає в [INFO]. Постановою від 07.11.2017 р., приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №44, що знаходиться в селищу Кути, вул.Снятинська, буд.№14, Косівського району, Івано-Франківської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] відсутні відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження - відносно вищезазначеного житлового будинку. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача. Вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивачка, яка має намір прийняти спадщину, відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved