Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Сінгурівської сільської ради Житомирського району №73 від 16 грудня 1993 року їй передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,15 га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована по [ADDRESS]. На підставі вищезазначеного рішення було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №015003. На даний час у позивачки виникла необхідність присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці і при детальному обстеженні на місцевості встановлено, що розмір земельної ділянки становить 0,1258 га. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача Сінгурівської сільської ради Житомирського району в судове засідання не з'явився, надіславши лист про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Дослідивши в сукупності матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно із ст.116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Рішенням виконавчого комітету Сінгурівської сільської ради Житомирського району №73 від 16 грудня 1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га. в с.Сінгури, Житомирського району (а.с.18-19), на підставі якого видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №0150003 на земельну ділянку площею 0,1502, яка розташована в [ADDRESS] для обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с.6). Відповідно до акту обстеження від 25 вересня 2013 року розмір земельної ділянки наданої [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташованої в [ADDRESS] становить 0,1258 га. (а.с.7) Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України приватизація (отримання у власність) можлива лише тієї земельної ділянки яка перебувала в користуванні особи. Таким чином [PERSON] у приватну власність передана земельна ділянка площа якої не відповідає розміру земельної ділянки , яка перебуває у її фактичному користуванні. З урахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] недійсним, оскільки Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, що тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі державних актів та їх реєстрації, для того щоб внести зміни у державний акт слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий державний акт. Державний акт не відповідає вимогам ст. 116 Земельного кодексу України відповідно до якої громадяни набувають право власності на земельну ділянку тільки на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Outcome: approved