Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Комунальне підприємство ЖЕК «Михайлівська», в якому просила суд зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права та спростувати недостовірну інформацію про особу, яка розповсюджена у листі від 22.04.2013 року №К-413 надане Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» Шевченківського району, а саме: «Працівники КП Київжитлоспецексплуатація» було проведено перевірку технічного стану димоходів від газових колонок в будинку [ADDRESS]. В ході перевірки виявлено порушення придатності вентиляційних каналів для природної вентиляції при спалінні газу в будинку. Дане порушення виникло після проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS], власником якої є позивач». Також, позивач просила суд зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права шляхом відкликання цього листа від 22.04.2013 року №К-413 надане КП ЖЕК «Михайлівська», заборонивши йому в будь-якому вигляді розповсюджувати до будь-яких осіб інформацію про вину позивача у виникненні непридатності обладнання, яке забезпечує відвід продуктів згорання від газових колонок квартир [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона отримала листа від 22.04.2013 року №К-413 надане КП ЖЕК «Михайлівська» про її звинувачення у порушенні цілісності димоходів, пічних каналів без надання доказів цього з її боку, а вказані димоходи були неробочі станом на 2000 рік. Вважає безпідставним перейменування відповідачем назви «пічне обладнання» в назву «димоходи та вентиляцію» для відводів продуктів згорання з газових колонок, який у її квартирі ніколи не було. Крім того, комунальні органи не отримували на свій баланс димовентиляційні канали, а тому не можуть вимагати від позивача відновлення їх стану. Вказані висловлювання на думку позивачки є неправдивими, образливими, оскільки принижують обвинувачують її у тому, що вона не робила, а саме у порушеннях придатності вентиляційних каналів, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність та залишила залу судового засідання, надавши суду копії документів на обґрунтування позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував повністю, надавши суду письмові заперечення, та наголосив на наявності підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки наведена у листі К-413 від 22.04.2013 року інформація стосувалась та була адресована виключно позивачу та вказана інформація є достовірною, що підтверджено актами перевірок стану димоходів та рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27.11.2013 року. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до положень ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що у листі від 22.04.2013 року №К-413 відповідачем було оприлюднено відомості, стосовно неї, які на її думку порушують її права, честь, гідність. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Згідно наданого листа від 22.04.2013 року №К-413 зазначено, що він складений і підписаний службовими особами відповідача та адресований виключно позивачу, а не будь-яким третім особам, із значенням виявлення порушень в каналах димоходів після проведення ремонтних робіт в квартирі позивача із зобов»язанням позивача відновити димові канали для подальшого користування мешканцями інших квартир [ADDRESS] газовими приладами. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні з наданих позивачем документів не вбачається, що вказана у листі №к-413 від 22.04.2013 року інформація про [PERSON] була доведена до відома третіх осіб, окрім позивача, якій він і був адресований. Крім того, позивачка зазначала, що відомості, які вона просить визнати такими, що не відповідають дійсності та спростувати інформацію, яка була поширена у вищевказаному листі від 22.04.2013 року №К-413. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація про особу вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. В судовому засіданні стороною відповідача було доведено, що зазначена у листі від 22.04.2013 року за №К-413 інформація щодо позивача є правдивою та такою, що відповідає дійсності, оскільки її достовірність встановлена працівниками КП «Київжитлоспецексплуатація» та КП «ЖЕК «Михайлівська» 29.01.2013 року під час перевірки технічного стану димоходів від газових колонок з метою визначення їх придатності для відводу продуктів згорання. В ході перевірки комісією було встановлено, що при ремонтних роботах в [ADDRESS], власником якої є позивач, були порушенні канали димоходів [ADDRESS] відсутня щільність, гиря не доходить. Крім того, зазначені обставини були предметом судового розгляду та рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27.11.2013 року, що набрало законної сили, було встановлено причинний зв»язок між діями позивачки та порушення щільності каналів димоходів внаслідок проведення ремонту в квартирі позивачки і цим рішенням було позов КП «Керуюча дирекція» задоволено та зобов'язано [PERSON] за власний рахунок привести технічне обладнання, яке проходить через її квартиру [ADDRESS], в первинний стан та відновити порушенні димоходи. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За таких обставин, представником відповідача було доведено, що викладена у листі за №К-413 від 22.04.2013 року інформація є такою, що відповідає дійсності, та судом встановлено, що вказаний лист був адресований виключно позивачу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зобов»язання відповідача утриматись від розповсюдження інформації про позивача згідно листа №К-413 від 22.04.2013 року до будь-яких інших осіб про її вину у непридатності обладнання, поскільки в цьому засідання встановлено достовірність вказаної інформації, а повноважень у забороні розповсюдження достовірної інформації на майбутнє у суду немає, тому підстав для заборони здійснення таких дій у суду немає.

Outcome: dismissed