Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 15.10.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 510, укладений з відповідачем. За змістом позову від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з 06.10.2016 року. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Гришаєнко» (а.с.26). Відповідач згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує (а.с.27). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами, відносяться до сімейних, суд здійснює розгляд справи у загальному позовному провадженні, що відповідає ч.4 ст. 19, ч.1 ст. 274 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №100592, 15.10.2011 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 510 (а.с.6). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖС № 319179, а.с.7 ), яка мешкає з позивачкою. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені з 06.10.2016 року, сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити позивачці за її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «Гришаєнко». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved