Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 30.08.2007 року між нею та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір №DNK0GA00000054, за умовами якого їй було надано кредит в сумі 50000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% річних за період користування кредитом строком до 30.08.2017 року. 13.02.2016 року поштою вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №49931731 від 26.01.2016 року, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 03.11.2015 року за реєстровим №6032, за яким з неї стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором №DNK0GA00000054 від 30.08.2007 року в сумі 4488456 грн. 03 коп. та за рахунок яких задоволено вимоги банку в зазначеній сумі, з яких: заборгованість за кредитом 47493,94 долари США; заборгованість по відсотках 52862,93 долари США; комісія 7500 доларів США; пеня 93958,94 долари США; штраф (фіксована частина) 200 доларів США; штраф (відсоток від суми заборгованості) 10090,79 доларів США; що всього становить 212106,60 доларів США або за курсом НБУ станом на 02.10.2015 року - 4486756 грн. 03 коп. Також у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк, за який проводиться стягнення, складає вісім років один місяць та два дні, а саме: з 30.08.2007 року по 02.10.2015 року. Посилаючись на те, що стягнута за виконавчим написом нотаріуса заборгованість не була безспірною, оскільки розрахована банком поза межами строків позовної давності та за наявності на розгляді в суді спору між сторонами з цього питання, в порушення ст.61 Конституції України фактичне подвійне стягнення заборгованості, позивачка просила визнати виконавчий напис від 03.11.2015 року таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, посилаючись на вчинення виконавчого напису з дотриманням передбаченого законом порядку. Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання на неодноразові виклики не зявився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.08.2007 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір №DNK0GA00000054, за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 50000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% річних за період користування кредитом строком до 30.08.2017 року. 03.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою банку було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6032, за яким з [PERSON] стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNK0GA00000054 від 30.08.2007 року в сумі 4488456 грн. 03 коп., за рахунок яких задоволено вимоги банку, з яких: заборгованість за кредитом 47493,94 долари США; заборгованість по відсотках 52862,93 долари США; комісія 7500 доларів США; пеня 93958,94 долари США; штраф (фіксована частина) 200 доларів США; штраф (відсоток від суми заборгованості) 10090,79 доларів США; що всього становить 212106,60 доларів США або за курсом НБУ станом на 02.10.2015 року - 4486756 грн. 03 коп. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.01.2016 року було відкрито виконавче провадження №49931731 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.282 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.283 вказаної «Інструкції…» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п.284 «Інструкції…» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.286 «Інструкції…» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно \~до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, підставами для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості за нотаріально посвідченими угодами є оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підвереджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. \~ Згідно умов п.7.1 укладеного між сторонами кредитного договору №DNK0GA00000054 від 30.08.2007 року встановлено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту, винагороди, відсотків та комісії щомісячними платежами на відповідний рахунок, зазначений в п.7.2 кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України право дострокового повернення коштів у кредитора виникає в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, що надавався банком нотаріусу та згідно виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення, складає вісім років один місяць та два дні, а саме: з 30.08.2007 року по 02.10.2015 року. Виконавчий напис нотаріусом було вчинено 03.11.2015 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки за ним була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка розрахована поза межами трирічного строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, а також поза межами спеціального строку позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки. Крім того, згідно наданих позивачкою копій рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2015 року вбачається, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNK0GA00000054 від 30.08.2007 року, в рамках якої [PERSON] заперечувала проти вимог банку в частині стягнення комісії, пені та штрафу. Вказана обставина також беззаперечно підтверджує наявність між сторонами спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису та спростовує доводи представників відповідача та третьої особи про безспірність стягнутої за виконавчим написом нотаріуса заборгованості. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.118.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №6032. Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи задоволення позову та звільнення позивачки в силу ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved