Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем є спільна дитина - малолітній син [PERSON] , [INFO] . 18.08.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, 14.12.2018 року за направленням дільничного педіатра, позивачка звернулась до дитячого лікаря-стоматолога, та оплатила вартість лікування сина в розмірі 11 635,00 грн. Крім того, влітку син [PERSON] почав скаржитися на болі в животі та, для з`ясування причин, позивачкою було витрачено на лабораторні дослідження 2 040 грн., відповідач же участі у додаткових витратах на дитину не приймав та не приймає, тому просила стягнути з нього на свою користь на відшкодування додаткових витрат на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , 6 837,50 грн., що складає половину понесених нею витрат. Ухвалою від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24 лютого 2020 року відповідач подав відзив на позов, в якому зазначає, що він не в змозі нести додаткові витрати на сина [PERSON] , оскільки на даний час він є пенсіонером, має на утриманні хвору матір та сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу [PERSON] , 2004 року народження. Стосовно лікування сина [PERSON] , то квитанції, які надала позивачка на підтвердження оплати нею за лікування дитини, викликає у нього сумніви. В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, відповідач проживає окремо від дитини. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/9983/14-ц, 2/357/3236/14 від 29.09.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 18.08.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/9983/14-ц, 2/357/3236/14 від 29.09.2014 року змінено в частині стягнутих аліментів та стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 357/9983/14-ц від 18.12.2014 року виданого Апеляційним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина. З грудня 2018 року у дитини виникли проблеми зі здоров`ям, тому позивача була вимушена звернутися до стоматологічної клініки «Зубна Фея». Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 13-22/, за надані стоматологічні послуги в Стоматології для малюків та їх батьків « [PERSON] Фея», пов`язані з лікуванням сина [PERSON] , сплатила в загальному розмірі 11635,00 грн., а саме: 18 вересня 2018 року 50,00 грн. (04 травня 2019 року 1970,00 грн.; 04 травня\~ 2019 року 1200,00 грн.; 20 квітня 2019 року 1865 грн.; 20 квітня 2019 року 1200 грн.; 31 січня 2019 року 1690,00 грн.; 31 січня 2019 року 1200 грн.; 16 січня 2019 року 900,00 грн.; 16 січня 2019 року 1470,00 грн.; 14 грудня 2018 року 140,00 грн. Крім того, з наданих чеків вбачається, що відповідачка витратила 2040,00 грн. на проведення лабораторних досліджень дитини та здачу аналізів /а.с. 32-35/. Отже, судом установлено, що позивачка понесла витрати, пов`язані з лікуванням сина в сумі 13 675,00 грн. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які одержуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №127/16614/15-ц ). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить також до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2 ст.185 СК України). У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд, довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Витрати позивачки, пов`язані з консультацією лікаря стоматолога, лікуванням сина [PERSON] у стоматологічній клініці та проходження лабораторних досліджень, суд вважає доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, оскільки дані витрати зумовлені станом здоров`я дитини та її захворюванням, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у цих витратах. Як вбачається з матеріалів справи, з 01.09.2015 року [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 3 168,04 грн., що підтверджується копією довідки Головного управління ПФУ у Київській області від 24.09.2015 року № 318С-Д. З наданих відповідачем пояснень вбачається, що він має на утриманні хвору маму [PERSON] , 1940 року народження, яка потребує постійного догляду. Крім того, з відповідача стягуються аліменти на утримання ще однієї дитини доньки [PERSON] , [INFO] . \~ Однак, з огляду на те, що відповідач є здоровий, працезданий (протилежного суду не доведено) та обов`язок щодо утримання і виховання дитини в силу ст. 180 СК України, покладається як на батька дитини так і на мати, і це не звільняє відповідача щодо його обов`язку, передбаченого ст. 185 СК України, про його участь у додаткових витратах на сина [PERSON] . \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено її позовні вимоги та з урахуванням положень ст. 185 СК України із відповідача [PERSON] підлягає стягненню половина понесених позивачкою додаткових витрат на дитину в розмірі 6837,50 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved