Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, посилаючись на те, що вона протягом 12 років постійно та безперервно мешкає за адресою: [ADDRESS]. У вказану квартиру вона була вселена її співвласницею [PERSON] у 2003 році. При вселенні [PERSON] повідомила позивачку, що її матір інша співвласниця квартири (її матір) [PERSON] померла. Разом з тим жодних документів, підтверджуючих дану обставину, наразі немає. [PERSON] до цих пір є власницею особового рахунку для оплати житлово-комунальних послу, відкритого в житлово-експлуатаційній конторі. Обидві Відповідачки до сьогоднішнього дня зареєстровані у спірній квартирі. На момент передачі Позивачці квартири в ній ніхто не проживав та оплату комунальних послуг не здійснював, внаслідок чого утворилась суттєва заборгованість в розмірі 4378 грн. Під час передачі квартири Позивачка домовилась з [PERSON] про погашення усієї наявної суми заборгованості. З моменту вселення до квартири Позивачка завжди вчасно оплачувала усі комунальні послуги та протягом декількох років повністю погасила суму заборгованості. Після передачі ключів та протягом усього часу проживання в квартирі Позивачка жодного разу не зустрічалась та не спілкувалась з її власницями. Жодного інтересу до квартири вони не проявляли та не виходили на зв'язок. Станом на сьогоднішній день адреса проживання Відповідачок не відома. Декілька років назад Позивачка дізналась, що [PERSON]нібито емігрувала за кордон до Російської Федерації. Більш конкретною інформацією про неї Позивачка не володіє. На даний час строк постійного безперервного проживання Позивачки в зазначеній квартирі складає 12 років та 3 місяці. Вона оплачує комунальні послуги, підключила послуги телекомунікаційних мереж та мережі інтернет. В зв'язку з цим позивачка вважає, що має право на визнання за нею права власності на вказане житло, оскільки утримує його у встановленому порядку, місце перебування чи проживання попередніх власників квартири їй не відомо. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки не відомі. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] в 2003 році була вселена в квартиру [ADDRESS] її власницею - відповідачкою [PERSON] Крім відповідачки [PERSON] співвласницею вказаної квартири, зі слів позивачки, була [PERSON] Згідно відповіді адресного-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України, від 20.10.2015 року, [PERSON] зареєстрованою по м.Києву та Київській області не значиться. Згідно довідки форми-1, виданою ЖЕК №1404, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] Згідно відповідей Відділу реєстрації смерті у м.Києві від 07.11.2015 року №690/01-22-2 та Відділу державної реєстрації Актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві від 10.12.201 року №6219/02.121 вбачється, що реєстрація смерті [PERSON], [INFO] не проводилась, актовий запис про смерть останньої відсутній. Судом встановлено, що позивачка проживає в спірній квартирі [ADDRESS] більше 12 років. Оплачує комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату комунальних послуг. Крім того, факт користування даною квартирою також підтверджується укладеними на ім'я Позивачки договорами про користування телебаченням та послугами інтернет. Зокрема, 22.10.2003 року між нею та Закритим акціонерним товариством «Воля- Кабель» було укладено Договір надання доступу до послуг телеінформаційної мережі ВК № 0123930, відповідно до якого ЗАТ «Воля-Кабель» забезпечувало доступ до послуг телеінформаційної мережі за адресою: [ADDRESS]., який було переукладено в 2004 році. Так, 19.04.2004 року було підписано Договір надання доступу до послуг телеінформаційної мережі ВК № 0162135. В подальшому договірні відносини між Позивачкою та ЗАТ «Воля-Кабель» неодноразово пролонговувались, що підтверджується копіями Договору ВК № 178954 від 21.10.2004р., Договору ВК № 213472 від 05.05.2005 p., Договору ВК № 251639 від 06.11.2005 p., Договору ВК № 321113 від 19.05.2006 р. додаються. 22.03.2007 року за адресою знаходження квартири Позивачкою було підключено послуги в мережі «CDMA Україна» (копія Договору про надання телекомунікаційних послуг в мережі «CDMA Україна» № 1063425 від 22.03.2007 р. додається). В 2011 році Позивачка уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролайн ТМ» Договір № АБ - 20110122/7 від 22.01.2011 р. щодо підключення до квартири послуг інтернет (копія договору додається). Також, факт проживання позивачки в зазначеній квартирі був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідачка [PERSON] після смерті матері мала намір переїхати до Росії та вселила в квартиру позивачку, передала їй ключі від квартири. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 344 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5, особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved