Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.1993 року. 24.05.2000 року дублікат договору купівлі-продажу був зареєстрований в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» та записаний в реєстрову книгу №190 за реєстровим № 35231. Квартира складається з однієї житлової кімнати розміром 11,0 кв. м., загальна площа квартири - 20,2 кв. м. Позивачка вважаю себе єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, позивачка зазначає, що вона познайомилась з [PERSON] в 1993 році , коли та переїхала проживати у будинок [ADDRESS] , та між нами склалися дружні стосунки. Квартира [PERSON] [ADDRESS] розташована на 8-му поверсі, а квартира позивачки № [ADDRESS] - на 5-му поверсі. На початку 2007 року стан здоров`я [PERSON] став погіршуватися - почали даватися взнаки наслідки отриманої професійної травми тазового суглобу, через професійну травму їй був імплантований металевий тазовий суглоб, який почав руйнуватися. Їй стало важко пересуватися за межами квартири, носити в руках важкі сумки з продовольчими та іншими товарами, виникли обмеження у виконанні деяких побутових робіт. На її прохання позивачка стала допомагати їй в побути, а згодом [PERSON] запропонувала позивачці перейти проживати до неї як члену сім`ї. Отримуючи фактично однакові за розміром пенсії, вони складали гроші разом та проживали за спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивачка прибирала в квартирі, прала, ходила на базар, в магазин за продуктами, ходила в аптеку, сплачувала комунальні платежі, а [PERSON] готувала їжу, мила посуд та інше, що могла виконувати за станом свого здоров`я. В 2008 році вони за спільні кошти зробили ремонт в квартирі [PERSON] [ADDRESS] , а саме встановили новий унітаз, побілили кімнату та стелю в кухні, пофарбували в кухні панелі. В 2009 році [PERSON] зробили операцію на нозі, витягли зруйнований металевий суглоб, вона стала потребувати постійного стороннього догляду, який надавала їй позивачка. На операцію, реабілітацію та подальше лікування [PERSON] вони витрачали спільні кошти. Позивачка вважає, що створення сім`ї нею та [PERSON] , двома літніми жінками, на засадах взаємодопомоги, взаємоповаги та спільного вирішення взаємних побутових проблем, не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, вважає, що вони проживали однією сім`єю понад 5 років. Після смерті [PERSON] , позивачка її поховала, сплативши за ритуальні послуги 4 490,0 грн. Також їй було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , довідку про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть №3021. Інших родичів або близьких людей у померлої нема, тому позивачка вважає, що має право на спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги за законом. Після смерті [PERSON] позивачка залишилась проживати в її квартирі [ADDRESS] , та в листопаді 2013 року вона отримала лист Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя №910 від 09.11.2013 р„ в якому запрошували родичів оформити недоотриману пенсію померлого. 01.03.2014 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована в Спадковому реєстрі та на підставі якої була заведена спадкова справа № 6/2014 за 2014 рік. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено на тій підставі, що вона не надала доказів родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. Позивачка просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та визнати за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2018 року об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та цивільну справу про визнання за [PERSON] , право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до об`єднаної цивільної справи позивачка просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] протягом 2008-2013 років та визнати за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Степанова Н.Г. підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник Запорізької міської радив судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та надала відзив на позов, в якому зазначила, що вважає, що між позивачкою та [PERSON] не виникли сімейні відносини, а між ними виникли дружні стосунки, засновані на взаємній допомозі одна одній, тобто добросусідські відносини. В доданій до матеріалів справи в якості доказів копії паспорту позивачки внесено відомість про її місце проживання квартира [ADDRESS] . Таким чином, твердження позивачки про тривале проживання однією сім`єю з [PERSON] є хибними. Так, позивачка стверджує, що [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. Однак, ніяких доказів, які підтверджують ці ствердження не було надано. Також, немає доказів того, що [PERSON] не заперечувала проти сторонньої допомоги [PERSON] , у разі, якщо така допомога мала місце. Також, навіть якщо [PERSON] якийсь час проживала з [PERSON] , вирішуючи таким чином своє «квартирне питання» - це жодним чином не свідчить про те, що у неї з`явились права на спірний об`єкт нерухомого майна. Крім того, [PERSON] не залишила заповіту на спадкове майно на ім`я позивачки - тобто не виявила бажання передати все наявне майно у спадок позивачці. Таким чином, жодного доказу про фактичні сімейні відносини, проживання разом, ведення спільного господарства позивачкою не надано; не може розглядатись у якості достатнього та належного доказу проживання протягом 5 років та ведення спільного господарства рахунок за ритуальні послуги. Отже, спірна квартира має всі ознаки відумерлої спадщини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частинами 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.09.2013. (т.1 а.с.8) Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1 -4926. 20.05.1996 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було визнано недієздатною [PERSON] , [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS] . (т.1а.с.112) 13.01.1997 року Розпорядженням Ленінської районної адміністрації було призначено [PERSON] , [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] , опікуном над недієздатної [PERSON] , [INFO]. (т.1 а.с. 113). 05.04.2000 року [PERSON] , яка є опікуном над недієздатною [PERSON] ,державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори був виданий дублікат договору купівлі-продажувід 05.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1 -4926.замість втраченого оригіналу. (т.1 а.с. 12) 24.05.2000 року ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі дублікату договору купівлі-продажу був зареєстрований та записаний в реєстрову книгу №190 за реєстровим № 35231. (т.1 а.с.13-15) Відповідно до наданого листа КУ «Запорізькій обласний клінічний онкологічний диспансер» №01-08/354 від 29.03.2017 року [PERSON] перебувала у них на обліку з 10.04.2007 року.(т.1 а.с. 114) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується посмертним епікризом з її медичної картки, де зазначено, що стан здоров`я [PERSON] погіршився з лютого 2011 року та вона перебувала під наглядом дільничного лікаря. 01.03.2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . (т.1 а.с.61-62) 21.03.2014 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні документи, підтверджуючи родинні відносини із спадкодавцем [PERSON] . (т.1 а.с.19) Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , заявником зазначено [PERSON] . (т.1 а.с. 74-75) В рахунку на ритуальні послуги померлої [PERSON] на суму 4 490,0 грн. заказником послуг зазначена [PERSON] . (т.1 а.с.16) [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 29,2 кв. м., в тому числі житлова 17,6 кв.м. (т1 а.с. 140) Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно до ч.4ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття «сім`я» та «член сім`ї» також були розтлумачені змістом Рішення Конституційного Суду України №5-рп/99від 03.06.1999 року. Відповідно до абзацу 1 п.1 резолютивної частини Рішення, під членом сім`ї… треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права… у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням…; веденням з ним спільного господарства. Пунктом 6зазначеного Рішення Конституційного Суду України встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Також поняття «член сім`ї» наявне в змісті ст.64 ЖК України. Згідно абзацу 2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Так, з огляду на доводи позовної заяви, процесуальним завданням позивачки було доведення належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що вона з серпня 2008 року до дня смерті [PERSON] мешкала з нею в одній квартирі, вела спільне господарство, мала спільний бюджет. Наявність таких доказів дали б позивачці правову можливість вимагати від суду й задоволення решти позовних вимог, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, як похідних. Між тим, єдиними доказами, що було надано позивачкою є копія договору купівлі-продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] від 05.11.1993 року, копія реєстраційного посвідчення на житло від 24.05.2000 року, копія технічного паспорту на спірну квартиру, копія свідоцтва про смерть [PERSON] , рахунок за ритуальні послуги 4 490,0 грн., копії квитанцій на придбання медичних препаратів у червні 2013 року, копія чека на придбання унітазу з комплектацією від 27.08.2012 року. Разом з цим вказані письмові докази жодним чином не підтверджують ані проживання позивачки разом з [PERSON] у спірній квартирі, ані ведення ними спільного господарства, ані наявність у них спільного бюджету. Інших доказів протягом усього часу розгляду справи позивачкою, її представником надано не було. Суд звертає увагу, що [PERSON] була визнана недієздатною та їй було призначено опікуна [PERSON] , яка виконувала свої опікунські обов`язки, розпоряджалася коштами [PERSON] та допомагала їй, що підтвердили свідки відповідача і не заперечували свідки позивача. Померла [PERSON] - [INFO] . Після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] не зверталася із заявою щодо оформлення її опікуном [PERSON] . Позивачка зазначає в позові, що вона проживала із [PERSON] та у 2008 році вони за спільні кошти зробили ремонт в квартирі [PERSON] та встановили новий унітаз, однак суду вона надала копію чека на придбання унітазу з комплектацією від 27.08.2012 року. З приводу показань свідків позивача суд зазначає, що оцінює їх у сукупності з іншими доказами, у тому числі з показаннями свідків відповідача. Зокрема, показання кожної сторони є протилежними, проте суд враховує, що свідок позивача [PERSON] є сестрою, а свідки [PERSON] , [PERSON] є подругами позивачки, в той час коли свідки відповідача [PERSON] , [PERSON] є сусідами позивачки та померлої [PERSON] , які пояснили, що саме [PERSON] опікувалася [PERSON] та заперечували, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , а свідок [PERSON] як депутат за зверненням [PERSON] надавала допомогу [PERSON] саме в проведенні ремонту квартири. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту спільного проживання сім`єю із [PERSON] , ведення ними спільного господарства, наявності єдиного бюджету. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed