Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка в позові зазначає, що їй та її чоловікові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 16 лютого 1994 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 74 від 11 лютого 1994 року, на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. В передбачений законом 6 термін після смерті чоловіка, вона звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому чоловікові [PERSON] Тому вона звертається до суду з даним позовом про визначення часток у спільному сумісному майні. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від в.о. міського голови м. Калинівка надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, в задоволенні позовних вимог просить відмовити через відсутність предмета спору. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачці та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 16 лютого 1994 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 74 від 11 лютого 1994 року, на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. В передбачений законом 6-ти місячний термін після смерті [PERSON], позивачка звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири позивачці було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому чоловікові [PERSON] Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частки позивачки та померлого [PERSON], як співвласників спільноїЧастки позивачки та померлого [PERSON], як співвласників спільної сумісної власності є рівними, так як вони приватизували квартиру, однаково володіли і користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, а тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними, і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved