Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 27 березня 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Авдіївка Донецької області зареєстрований шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис № 79. В шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинились з кінця 2014 року. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між сторонами немає взаєморозуміння, тому відбувалися сварки, що і призвело до розпаду сім'ї. Майнових спорів між сторонами немає. За наведених обставин, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не надав. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.03.1993 року, сторони зареєстрували шлюб 27 березня 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Авдіївка Донецької області, актовий запис за № 79. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що через непорозуміння в сім'ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України, після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved