Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що 01 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач є батьком доньки, проте матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча має постійне місце роботи на одному з підприємств міста Київ. Вказуючи на ухилення відповідача від утримання малолітньої доньки, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направивши до суду свого представника. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав в повному обсязі, разом з тим заперечив обставини, викладені в позовній заяві щодо ухилення відповідача від утримання своєї доньки. [PERSON] пояснив, що до грудня 2014 року донька [PERSON] проживала з батьком в місті Києві, відвідувала дитячий садочок, тобто перебувала на повному утриманні відповідача. Оскільки мати дитини - позивачка [PERSON] забрала доньку і вона на даний час проживає з нею, відповідач згідний сплачувати аліменти на дитину. Також зазначає, що [PERSON] застрахував життя дитини та систематично вносить страхові внески, придбав їй подарунки до свят та планує відвідати дитину, що свідчить про виконання ним обов'язку утримувати свою дитину. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009 року. 02 червня 2014 року шлюб було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, має постійне місце роботи, інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні не має, що сторонами в судовому засіданні не оспорюється. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст. 182 та ст. 183 Сімейного кодексу України, позицію представника відповідача, який визнав позов в заявленому розмірі, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши аліменти з відповідача на користь позивачки на малолітню дитину в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved