Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов'язок батька по утриманню дитини не виконує, через що вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі. Водночас, відповідач надав суду письмові заперечення на позов, у яких зазначив, що, на його утриманні також перебуває повнолітній син, [PERSON], 1997 року народження, який є студентом, і відповідач сплачує вартість освітньої послуги сина. При цьому, відповідач не заперечував стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази - суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 15.09.2007р. між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого сторони, згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Згідно Довідки, наданої ТОВ «Інфо-ком» про склад сім'ї від 12.03.2015р., [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пояснень відповідача, наданих останнім у письмовому запереченні на позов, на його утриманні знаходиться повнолітній син, [PERSON], 1997 року народження, який навчається, і відповідач сплачує вартість навчання сина. Разом з цим, дослідивши додані до заперечень письмові докази, суд встановив, що, відповідач на підтвердження факту утримання повнолітнього сина не надав суду письмових доказів (квитанцій, платіжних доручень) зі змісту яких можливо було б встановити, що саме відповідач сплачує вартість навчання сина. При цьому, згідно письмових заперечень відповідача, відповідач є приватним підприємцем, має у володінні 1/2 частину стоматологічного кабінету, відповідно до чого має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: approved