Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 20 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який розірвано 12 вересня 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 13 травня 2008 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно Жашківського виробничого відділення комунального підприємства «Черкаське обласне об?єднання бюро технічної інвентаризації». Відповідач відмовляється визнати за позивачкою [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами. В зв?язку з вище викладеним позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на ? частину будинку, який було придбано за час перебування в шлюбі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі просила його задовольнити, суду пояснила, що вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 12 вересня 2008 року. За спільні кошти 13 травня 2008 року ними було придбано житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] Черкаської області. За будинок вони сплатили 4500 доларів США. Пояснила, що до останнього часу не зверталася до суду, так як між нею та відповідачем була усна домовленість, що будинок залишиться їхньому синові. Просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами та стягнути з відповідача на її користь 243, 60 оплаченого судового збору при подачі заяви до суду, та 500 гривень за надання правової допомоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, суду пояснив, що фактично він не проживає з позивачкою з січня місяця 2008 року. 13 травня 2008 року за власні кошти ним було придбано житловий будинок по [ADDRESS] за 6000 гривень. 27 серпня 2008 року згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області шлюб розірвано. Будинок старий, з глини, на час придбання був не придатний для проживання. На даний час ним отримано дозволи на реконструкцію будинку і він вже збудував «коробку» з мансардним поверхом. Позивачка жодного дня не проживала в даному будинку та не була там зареєстрована. Також, протягом 6 років позивачка не володіла, не користувалася спірним будинком, після розлучення шлюбу минуло більше 5 років, а тому він вважає, що строк позовної давності щодо поділу майна подружжя сплинув ще в вересні місяці 2011 року. Крім того, зазначив, що позивачка звернулася до суду через те, що на місці старого будинку він, після припинення шлюбних відносин з нею, фактично побудував новий будинок. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2002 року. На даний час спільно не проживають. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 вересня 2008 року, актовий запис про розірвання шлюбу № 116. Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 13 травня 2008 року, [PERSON] зобов?язується передати, а [PERSON] приймає у власність житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Продаж вчинено за 6000 грн. Також суд звертає увагу на те, що загальна площа придбаного будинку по [ADDRESS] на момент продажу становила 38,4 кв.м, а житлова 21,5 кв. м. При цьому відповідачем надано план по реконструкції будинку згідно якого загальна площа складає 126,50 кв. м, а житлова 71,75 кв. м, що значно перевищує площу придбаного будинку в 2008 році та вказує на те, що вартість самого домоволодіння також відчутно збільшилася. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. В даному випадку строк позовної давності рахується з моменту розірвання шлюбу між сторонами, тобто, з 12 вересня 2008 року. Суд вважає, що позивачкою без поважних на те причин пропущено строк на звернення до суду із зазначеною вище позовною вимогою, що є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed