Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача в якому просить стягнути із останнього на її користь неустойку (пеню) за несплаченими аліментами у розмірі 126482,75 грн за період з 01.01.2017 по 31.12.2019. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням суду присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина. Відповідач не сплачує аліменти, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у спірному розмірі. Через несплату аліментів з вини відповідача дитина перебуває на повному утриманні позивачки, а тому в такої виникло право на стягнення неустойки у відповідності до ст. ст. 180, 194, 195 СК України. Просить позов задовольнити. Відповідач не подав відзив, який містив би заперечення на позов. 04 березня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання, яке відкладалось для виклику відповідача. 24 березня 2020 року позивачкою направлено до заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи думку позивача, яка висловлена у заяві від 24.03.2020, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Рішенням Жовтневого раойнного суду міста Кривого Рогу від 18 серпня 2014 року у справі № 464/3127/14-ц стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. Рішення суду набрало законної сили 15.09.2014. У зв`язку із виникненням заборгованості по несплаті аліментів позивачка здійснила реалізацію свого права, яке гарантовано їй ст. 196 Сімейного кодексу України . Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що в [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини станом на 31.12.2019 у розмірі 126482,75 грн, що підтверджено здійсненими державним виконавцем Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) розрахунком заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 47475994 станом на 31.12.2019. Даний розрахунок не оскаржувався, а відтак є чинним. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач не здійснює сплату аліментів з будь-яких поважних причин, адже доказів у відповідності до ст. ст. 78-81 ЦПК України, які б заперечили встановлену обставину зі сторони [PERSON] на адресу суду не надходило. Таким чином, суд прийшов висновку, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. У зв`язку із наявністю підстав, які необхідні для стягнення неустойки (пені) позивачка надала у позовній заяві розрахунок пені за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, що становить у розмірі 427206,14 грн. Такий розрахунок проведений у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України. Будь-яких зауважень до правильності його проведення не надходило, такий не оскаржувався та є чинним, а тому приймається судом до уваги. З урахуванням законодавчих положень позивачка просить стягнути неустойку у розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, що становить у сумі 126482,75 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не подав доказів, які б дозволяли суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги наведене, суд прийшов висновку, що позов про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 включно, у розмірі 126482,75 грн, підлягає задоволенню повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. 196 Сімейного кодексу України враховуючи при розгляді справи загальні норми права на які посилалась позивачка у позовній заяві. Суд приймає аргументи позивачки, що наведені останньою як на підстави для стягнення неустойки, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1264,82 грн судового збору в доход держави.

Outcome: approved