Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 8 000, 00 грн. щомісяця, починаючи з 11 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 12 липня 2007 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Також позивачка вказує, що з моменту розлучення відповідач лише декілька разів на свій розсуд надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а починаючи з березня місяця 2014 року зовсім припинив надавати таку допомогу. [PERSON] відвідує секції з малювання, співу, театральну студію, плавання, дзюдо, Одеський центр Дошкільно-юнацького мистецтва «Мор'яна», студію інтелектуального розвитку «АБВ». Крім того, значні кошти витрачаються на шкільні потреби, одяг, фотографії та відеозйомки. Тому належне утримання дитини на місяць потребує матеріальних витрат у розмірі близько 16 000, 00 грн. При цьому, відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги [PERSON] визнала частково в сумі 2 000, 00 грн., оскільки на утриманні у відповідача знаходяться двоє непрацездатних батьків - [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи, та [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року, що набрав законної сили, шлюб між сторонами був розірваний. З вказаного рішення також вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою. Також судом встановлено, що з моменту розлучення відповідач лише декілька разів на свій розсуд надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а починаючи з березня місяця 2014 року зовсім припинив надавати таку допомогу. [PERSON] відвідує секції з малювання, співу, театральну студію, плавання, дзюдо, Одеський центр Дошкільно-юнацького мистецтва «Мор'яна», студію інтелектуального розвитку «АБВ». Крім того, значні кошти витрачаються на шкільні потреби, одяг, фотографії та відеозйомки. Тому належне утримання дитини на місяць потребує значних матеріальних витрат. Однак, відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). З довідки ТОВ «Рехау» від 11 червня 2014 року №0068-В вбачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді директора Бюро з продажів ТОВ «Рехау» у м. Одеса, та розмір заробітної плати отриманої ним за останні шість місяців складає 189 578, 72 грн., що в середньому в місяць становить 31 596, 45 грн. Однак, в судовому засіданні встановлено, що на утриманні [PERSON] знаходяться двоє непрацездатних батьків - [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи, та [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними довідками, наданими представником відповідача до суду. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 3 500, 00 грн. щомісяця, починаючи з 11 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], а також допусти негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial