Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачка вказує на те, що згідно рішення Любарського районного суду від 09 лютого 2015 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1100 грн. щомісяця, на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 850 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що стверджується оголошенням опублікованим на WEB-сайті Любарського районного суду, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, відзив на позов не подав, а тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області №282/147/15-ц від 09 лютого 2015 року на [PERSON], [INFO], і.н. [NUMBER], мешканця [ADDRESS] покладено обов'язок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Також суд звертає увагу, що згідно ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка 27.02.1991 року ратифікована постановою Верховної Ради України встановлено, що: 1. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 2. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, суд, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, який не працює, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial