Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхніх дітей: малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та на даний час перебувають на її повному матеріальному утриманні. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить розгляд справи проводити у її відсутність. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання 22.02.2021 не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 10.03.2021. Відповідач повторно, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у тому числі через оголошення про виклик відповідача, розміщеному на сайті судової влади за посиланням https://court.gov.ua/unknown/, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.2014, та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2016. Малолітні діти сторін проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з положеннями частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті, на дату подання позовної заяви, становила 840,80 гривень (2102 грн. х 0,4 = 840,80 грн.) який необхідно стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved