Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжностей поглядів на життя та спільне ведення господарства. Шлюбні відносини між ними не підтримуються фактично з вересня 2017 року. Як під час перебування в шлюбі, так і після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не надає належної матеріальної допомоги та ухиляється від утримання неповнолітньої дитини. Позивачка стверджує, що відповідач ухиляється від виконання свого прямого обов'язку, щодо утримання дитини, участі у вихованні доньки не приймає. Вона не має можливості належним чином самостійно утримувати доньку, тому звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі, за участю її представника - адвоката [PERSON], позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає, що при таких обставинах існують всі підстави ухвалити заочне рішення, на підставі ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб позивачки і відповідача зареєстровано виконкомом Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 04 серпня 2011 року, актовий запис №8. У даному шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжностей поглядів на життя та спільне ведення господарства. Шлюбні відносини між ними не підтримуються фактично з вересня 2017 року. Як під час перебування в шлюбі, так і після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не надає належної матеріальної допомоги, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, участі у вихованні доньки не приймає. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивачки на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 25% від заробітку (доходу) відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved