Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] при третій особі [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В заяві вказувала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області 23 лютого 2012 року, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що подружні стосунки між ними не склалися через те, що в них різні характери, погляди на подружнє життя. Позивачка вказувала, що відповідач намагається нав'язати їй своє бачення проблемних питань, в зв'язку з чим неодноразово застосовував до неї фізичну силу, навіть у присутності їхньої малолітньої доньки. Оскільки взаємопорозуміння в сім'ї немає, позивачка в своїй позовній заяві просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, в своїй позовній заяві позивачка вказувала, що протягом тривалого часу відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, а протягом останнього року взагалі не надавав кошти на утримання малолітньої доньки та на потреби сім'ї, в зв'язку з чим вона просила суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів йогозаробітку на утримання їхньої малолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву позивачки та інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторонам надавався строк для примирення терміном 2, за який вони не помирилися. В суді доведено, що сім'я розпалася повністю і за даних обставин відновленою бути не може. Щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про укладення шлюбу, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В суді встановлено, що відповідач не працює, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 16 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved