Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS], житловою площею 30,20 кв.м., загальною площею 45,60 кв.м., яка належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло, виданого [INFO] Лисичанським міськвиконкомом за розпорядженням №261 від 27.07.1993 р., в порядку спадкування. Представник позивачки у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] р. померла мати позивачки [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеної квартири, яка належала померлій, її чоловіку [PERSON] та сину [PERSON], на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 30.07.1993 р. Лисичанським міськвиконкомом за розпорядженням №261 від 27.07.1993 р. Спадщину фактично прийняли її чоловік [PERSON], син [PERSON] та позивачка. [INFO] помер брат позивачки [PERSON], спадщину після якого прийняв його батько [PERSON] [INFO] помер батько позивачки [PERSON], спадщину після якого прийняла позивачка, як така, що мешкала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасов Е.І. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2018 р. відмовив позивачці в видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53048225, було посвідчено заповіт від імені гр.[PERSON] від 22.04.1988 р., реєстр №2-2158, посвідчений нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, місце зберігання якого Луганській обласний державний нотаріальний архів, який знаходиться за адресою м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 6, який тимчасово знаходиться у м. Старобільську Луганської обл. Ідентифікувати особу померлої [PERSON] немає можливості, оскільки у спадковому реєстрі відсутні відомості про число, місяць, рік та місце народження заповідача. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53048380, було посвідчено заповіт від імені гр.[PERSON] від 06.09.1993 р., реєстр №2-5493, посвідчений нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, місце зберігання якого Луганській обласний державний нотаріальний архів, який знаходиться за адресою м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 6, який тимчасово знаходиться у м. Старобільську Луганської обл. Ідентифікувати особу померлої [PERSON] немає можливості, оскільки у спадковому реєстрі відсутні відомості про число, місяць, рік та місце народження заповідача. Отримати відповідь з Луганського обласного державного нотаріального архіву щодо надання інформації немає можливості, оскільки архівний фонд знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а саме у м. Луганську. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved