Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 07.11.2001 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , 2002 року народження. Позивачка зазначає, що спочатку їх сімейне життя складалося добре, однак протягом останніх декількох років стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частими сварки. Вважає, що шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, кожен живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. З урахуванням наведеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 26.02.2021 року ухвалою суду клопотання відповідача було задоволено та сторонам було надано строк на примирення 1 місяць. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовну заяву, зазначила, що наданий судом час на примирення не дав жодного результату, а відповідач за цей час не здійснив жодних спроб для примирення, а тому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідоачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 07.11.2001 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 501. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 січня 2006 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 358. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем. Приписами\~ст.110 СК України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка [PERSON] у судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, строк для примирення терміном у один місяць наданий подружжю згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2021 року бажаного результату не дав. Неявку відповідача [PERSON] у судове засідання , суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене вище дозволяє суду зробити висновок про те, що подружжя [PERSON] та [PERSON] повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного. Спору щодо поділу спільного майна подружжя позивачем не заявлялось. Враховуючи вищенаведені\~обставини справи\~та аналізуючи\~наведені вище\~норми\~ СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати.

Outcome: approved