Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. на дитину, щомісячно, до досягнення нею повнолітнього віку, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Рішенням Теребовлянського районного суду від 11 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В свідоцтві про народження серії І-ИД № 050305 зазначено, що [PERSON] народився 03 квітня 2007 року, в графі «Батьки» батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка [PERSON] не представила суду жодних доказів про те, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2000 грн., а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2016 року до досягнення ним повнолітнього віку.

Outcome: partial