Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 липня 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб, який\~ був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №89. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони абсолютно не сходяться характерами, що робить неможливим сумісне проживання. Тому вона прийшла до висновку, що шлюб їх розпався остаточно і відновленим бути не може. Вони стали чужими людьми і подружніх взаємовідносин не підтримують. Шлюб між ними існує тільки формально. Майнових претензій один до одного на даний час у них з відповідачем немає. Також просить залишити за нею понесені судові витрати. У судове засідання позивачка не зявився, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час\~ та місце судового розгляду справи. Подав суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, також просить розірвати шлюб, строку для примирення не бажає.. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, взявши до уваги заяви позивачки та відповідача, враховуючи повідомлені у позовній заяві обставини, якими позивачка обґрунтовує заявлені вимоги, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем [PERSON] зазначеного позову суперечить закону чи порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак, підстав для відмови у прийнятті такого визнання позову у суду немає і воно підлягає прийняттю. Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особа, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вважає суд, подавши заяву про фактичне визнання заявленого до нього позову, відповідач фактично визнав ті обставини, якими він обґрунтовувався, оскільки не заперечив їх, а відтак, зазначені позивачкою обставини суд приймає як доведені і такі, що не підлягають доказуванню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 22 липня 1995 року шлюбі, у якому в них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. На даний час подружнє життя між сторонами не склалося з причин несумісності характерів, що робить неможливим їх сумісне проживання, шлюб існує лише формально, що може перешкодити сторонам у реалізації їх інтересів, оскільки ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбі всупереч його волі. А тому, суд прийшов до висновку, що сімя розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved