Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], з такими технічними характеристиками: будинок 1961 року забудови, загальною площею - 76,4 кв.м., житловою площею - 27,5 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою (літера В/пг), прибудова (літера а), веранда (літера а1), сарай-прибудова (літера б), сарай-гараж (літера Б), убиральня ( літера Г), ганок (літера а2), ворота з хвірткою, огорожа, колодязь питний ? частка. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2017 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не було складено заповідального розпорядження стосовно вказаного будинку, то спадкоємцями за законом є позивачка по справі [PERSON]. Позивачка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину та звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємці у спадкодавця на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується постановою нотаріуса від 07.11.2018 року. Як спадкоємець першої черги за законом позивачка в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу від 07.11.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Оскільки позивачка не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадковий будинок, це змусило з метою захисту її прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] відповідно до ст. ст. 1231 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER] від 10.03.2017 року, копією паспорта позивачки серії [NUMBER] виданий Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 18.03.1997 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого являється [PERSON], оскільки вона подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини щодо спадкового майна спадкодавця до нотаріуса не зверталися. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного округу від 07.11.2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю з дня смерті спадкодавця, належить спадкове майно, що залишилось після її смерті. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1961 року забудови, загальною площею - 76,4 кв.м., житловою площею - 27,5 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою (літера В/пг), прибудова (літера а), веранда (літера а1), сарай-прибудова (літера б), сарай-гараж (літера Б), убиральня ( літера Г), ганок (літера а2), ворота з хвірткою, огорожа, колодязь питний ? частка. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі сільської ради набув право власності на даний будинок. Відповідно до технічного звіту № 268/15.11.18 року, складеного спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд Робаком С.О. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS], з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком експерта з оцінки протипожежного стану об'єктів Пономаренка В.М. № 83 від 20.11.2018 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved