Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй на підставі договору купівлі-продажу № 43 від 27.07.1987 року належить житловий будинок № 46, розташований по вул. Садовій в с. Зоря Володарського району Донецької області. У вказаному житловому будинку з 16.01.1998 року зареєстрована її сестра [PERSON], яка в 2002 році вирішила виїхати на постійне місце проживання за кордон та з цього часу в будинку не проживає, і про неї нічого не відомо. В звязку з тим, що відповідачка зареєстрована в належному їй будинку, вона вимушена одноособово проводити сплату комунальних платежів, що ставить її в скрутне матеріальне становище. На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме будинком № 46, розташованим по вул. Садовій в с. Зоря Володарського району Донецької області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилася. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмову заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 27.07.1987 року [PERSON] купила у [PERSON] жилий будинок зі всіма прибудовами, розташований в с. Зоря Володарського району по вул. Садовій, № 46. [PERSON] витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське БТІ» № 18715571 від 06.05.2008 року домоволодіння № 46, розташоване по вул. Садовій в с. Зоря Володарського району Донецької області належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 27.07.1987 року. Відповідно до довідки Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області за № 27 від 18.01.2016 року [PERSON] дійсно мешкає в с. Зоря, вул. Садова, буд. № 46 та має склад сімї: син [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO] та сестра - [PERSON], [INFO]. [PERSON] від 05.05.2015 року, 06.09.2015 року та 30.12.2015 року, складених депутатом Зорянської сільської ради з участю жителів села, [PERSON] за адресою: с. Зоря, вул. Садова, буд. № 46 зареєстрована, але з 2002 року по теперішній час не мешкає, її місце проживання не відоме. [PERSON] ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що також говориться у ст. 321 ЦК України. [PERSON] ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України особи можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умов, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачка дійсно зареєстрована, але не проживає за адресою позивачки понад 6 місяців, то суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням позивачки. Також слід зазначити, що задовольняючи позов на підставі саме ст.ст. 71, 72 ЖК України, що регулюють відносини між наймачем та членами його сімї, суд виходив з того, що особа, яку позивачка просить визнати втратившою право користування жилим приміщенням не є членом її сімї, оскільки останньою не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка є її сестрою. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved