Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після якої відкрилася спадщина, що складається із квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Групою по приватизації жилого фонду НГЧ-4 05 квітня 1994 року. [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивачки, яка спадщину прийняла. Але позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з необумовленим виправленням у свідоцтві про право власності на житло загальної площі спадкової квартири з 46,8 кв.м. на 45,8 кв.м. та рекомендовано звернутись до суду. 20 жовтня 2017 року [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у відсутності представника Куп'янського міськвиконкому, можливих доповнень і заперечень по суті вимог не зазначили. Враховуючи надані учасниками процесу заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, з'ясувавши позиції сторін та перевіривши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статей 57, 60 ч.1, 63 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, показань свідків, тобто повідомлення про відомі їм обставини, які мають значення для справи, та інших доказів. [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON], [INFO], уродженка сел. Куп'янськ-Вузловий Куп'янської міськради Харківської області, що підтверджується копіями наданих документів (а.с.9,10-13). На день смерті [PERSON] мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належала їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 квітня 1994 року Групою по приватизації жилого фонду НГЧ-4 по розпорядженню № 366 від 31.03.1994 року. У цьому свідоцтві зазначено, що квартира є приватизованою та має загальну площу «46,8» кв.м. (вказано надрукованим текстом), але цифра була виправлена олівцем на «45,8». Станом на 30.12.2012 року КП «Куп'янське БТІ» на квартиру було зареєстровано право власності, про що 16.06.2017 року видана довідка та виписаний технічний паспорт, який також має виправлення площі помешкання (а.с.14,17-19). Ринкова вартість нерухомого майна станом на 29.09.2017 року складає 142094 грн. (а.с.16). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивачки, якій заповіла все своє майно. Цей заповіт не змінювався і не визнавався недійсним ( а.с. 10). Спадщину [PERSON] прийняла. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з [INFO]. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовської С.О. від 27 вересня 2017 року (а.с.8) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на майно містить не застережене виправлення загальної площі квартири, а саме з «46,8» на «45,8» кв.м. Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачка є онукою [PERSON], яка залишила на її ім'я заповіт, а отже є і спадкоємицею по заповіту згідно діючого законодавства. На даний час має намір реалізувати свої спадкові права, але через виправлення у документі на квартиру не може це зробити повною мірою. Відомості про інших спадкоємців в порядку ст.. 1241 ЦК України відсутні. Як було з'ясовано судом у ході розгляду справи позивачка, як спадкоємець за заповітом після [PERSON], спадщину прийняла та не відмовляється від неї, що підтверджується постановою державного нотаріуса, має намір оформити належним чином документи на це спадкове майно, але у позасудовому порядку зробити це не має можливості. Надані суду письмові докази свідчать про не застережене виправлення у Свідоцтві про право власності на житло загальної площі квартири, що унеможливлює прийняття нотаріусом вказаного правоустановчого документа. Зважаючи на викладене вище, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] для захисту її спадкового права.

Outcome: approved