Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини сторін - доньки [PERSON] , [INFO] . На виконанні у ВДВС Дзержинського району м. Харкова МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/5108/2005 від 15.01.2015 року, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] аліментів в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з 24.06.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що відповідач неналежно виконував свій обов`язок щодо сплати аліментів, останній станом на 01.01.2019 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 61 039, 78 грв, при цьому відповідно до здійсненого позивачкою розрахунку неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з 16.02.2015 року по 01.01.2019 року складає 161 654, 82 грв.. Посилаючись на ст. ст. 180, 196 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 161 654, 82 грн.. В судове засідання представник позивачки адвокат Соколов В.І. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності (ас.29-32), в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відзив на позов не подав (ас. 29). В ході розгляду даної справи судом вчинено наступні процесуальні дії: -21.08.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас.24-25); -19.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (ас.33). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій суду заяві (ас.32) те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. З огляду на дане, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній доказів, при цьому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: -так, з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Новов`язівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області 01.06.2001 року, вбачається, що батьками [PERSON] є мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (ас.11). Згідно копії виконавчого листа № 2/5108/2005, виданого 09.08.2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24.06.2005 року та до досягнення дитиною віку повноліття (ас.13). З копії розрахунку заборгованості [PERSON] по виплаті аліментів від 28.01.2019 року, виконаної старшим державним виконавцем Шевченківського (раніше Дзержинського) ВДВС м. Харкова Пархоменко Н.В., вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 16.02. 2015 року по 01.01.2019 року становить 61 039, 78 грв., при цьому відповідач не сплачував аліменти за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року, включно (ас.15-17). Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , виконаному позивачкою за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року включно, що міститься в тексті позовної заяви , розмір пені за вказаний період складає 161 654, 82 грв. (ас.3-6). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, частинами 1-2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16. З огляду на дане, суд погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, виконаним позивачкою за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року включно, на суму 161 654, 82 грв., що міститься на аркушах справи 3-6, оскільки останній виконаний з дотриманням положень про розрахунок пені, викладених у Постанові ВС від 03.04.2019 року та з урахування наявної заборгованості по сплаті аліментів за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року включно, відповідно до довідки виконаної старшим державним виконавцем Шевченківського (раніше Дзержинського) ВДВС м. Харкова Пархоменко Н.В. від 28.01.2019 року (ас.15-17). З огляду на дане, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року становитиме 161 654, 82 гривень. Згідно довідки - розрахунку заборгованість по аліментам відповідача [PERSON] станом на 01.01.2019 року, з урахуванням сплачених аліментів за період вересень - грудень 2018 року, становить 61 039, 78 грв., який суд і бере за основу при прийнятті рішення (ас.15-17). З огляду на дане, враховуючи положення статті 196 СК України про те, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, те, що розмір заборгованості відповідача за аліментами за період з 16.02.2015 року по 01.01.2019 року становить 61 039, 78 грв. , суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, однак підлягають до часткового задоволення в розмірі 61 039, 78 гривень. Будь-яких доказів щодо неможливості сплати неустойки ( пені) у зв`язку з тим, що відповідач перебуває в тяжкому матеріальному становищі, отримує мінімальний дохід , має на утриманні інших осіб тощо останнім до суду не надано та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому, в судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, їх зміну тощо. Крім того, відповідачем не було заявлено і клопотання про зменшення розміру неустойки (пені) з урахуванням його матеріального та сімейного стану, не надано відповідних доказів та їх обгрунтування. З урахуванням того, що згідно ст. 196 СК України стягненню підлягає неустойка (пеня) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів , за період з 16.02.2015 року по серпень 2018 року включно, у розмірі 61 039, 78 грн. Оскільки позивачка відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору такий в дохід держави, відповідно до статті 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 768, 40 гривень.

Outcome: partial