Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з жовтня 2014 року по серпень 2019 року вона - [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем - [PERSON] . Також вказує, що [INFO] в них народився спільний син - [PERSON] , батьком якого є відповідач. Батьком дитини припинено надання матеріальної допомоги на утримання сина, який відвідує садочок та потребує догляду і піклування. Окрім того, вони не мають власного житла, що потребує додаткових витрат. Крім того, вказує, що відповідач тимчасово безробітній та має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її (позивачки) користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 26.02.2020 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що він дійсно, є батьком малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Він розуміє свої обов`язки по утриманню та вихованню сина, однак на даний час не має змоги сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх сина в тому розмірі, про який просить позивачка. Також просить врахувати, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року він вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. До того ж він на даний він ніде не працює, так як втратив роботу, тому змушений перебувати на обліку в Черкаському центрі зайнятості. Тому просить врахувати зазначені обставини при ухваленні рішення по справі. Також зазначає, що він згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає, що задоволення позову саме в такій частці буде відповідати і інтересам дитини та не порушить його (відповідача) прав. 02.03.2020 року позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій вказує, що всі твердження та заперечення відповідача є безпідставними і суд не повинен брати їх до уваги, оскільки відповідач зазначає про своє скрутне матеріальне становище і про стягнення з нього аліментів на іншу дитину, однак довідки про розмір своїх доходів суду не надав. Крім того, не можливо сплачувати аліменти на утримання однієї дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходу, а на утримання іншої дитини - в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу. Оскільки всі діти мають рівні права, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову. Також пояснив, що стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі не порушить прав дитини - [PERSON] в порівнянні з іншим його сином - [PERSON] , на утримання якого з нього (відповідача) стягуються аліменти в більшому розмірі, а саме в розмірі ј частини його заробітку, оскільки він має намір звернутися до суду із позовом про зменшення розміру такого розміру аліментів також до 1/6 частини його (відповідача) заробітку. Крім того, просив врахувати, що при ухваленні попереднього рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON] не було тих обставин, які існують на сьогодні. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 12.11.2015 року. Спору щодо батьківства та місця проживання дитини між сторонами не існує. На даний час неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] не може самостійно в повній мірі забезпечувати утримання малолітнього сина та потребує допомоги на утримання дитини з боку відповідача. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , який є працездатним, зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] суду не надано. Навпаки відповідачем частково визнано позовні вимоги позивачки в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.01.2020 року - становить 1779 грн., відповідно мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), з 01.01.2020 року для дітей до 6 років становить - 889 грн. 50 коп. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання сина - [PERSON] суд враховує, що відповідач [PERSON] на даний час не працевлаштований, в зв`язку з чим перебуває на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості, що стверджується відповідною довідкою (а.с. 30). Крім того, з останнього за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2019 року вже стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів наявності у відповідача доходу, в тому числі вкладів в банківських установах, наявності рухомого чи нерухомого майна сторонами суду не надано. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на корить [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2020 року і до досягнення сином повноліття. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в більшому розмірі, а саме в розмірі ј частини заробітку відповідача, оскільки сторонами, в тому числі позивачкою, на яку в силу ст. 12, 81 ЦПК України, покладений обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку визначеному ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Відповідно до положень ст. п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial