Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнутих рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 16.12.2010 року аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] з 300 гривень до 8000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки у відповідача покращився матеріальний стан. В подальшому позивачка позовні вимоги зменшила і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3500 гривень 0 копійок. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить задовольнити вказуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, але має доходи за рахунок експлуатації двох власних автобусів. Розмір аліментів стягнутий за рішенням суду є недостатнім для забезпечення та утримання сина. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 888 грн. 50 коп. Дійсно у нього була два автобуса у власності, а потім один він продав. Інший автобус він надає у тимчасове користування ПП «Авен-Езер» та отримує плату 200 грн. в місяць, інколи сам виходить на лінію. В подальшому пояснив, що даний транспортний засіб продав, але підтверджуючих доказів суду не надав. Також просить врахувати, що сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2009 року, який рішенням Коропського районного суду Чернігівської області 10.02.2011 року розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 16.12.2010 року з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки розмір стягнутих рішенням суду аліментів є занадто низьким, а відповідач хоча і офіційно не працевлаштований, але має дохід за рахунок експлуатації власних транспортних засобів та приховує своє матеріальне становише позивачка звернулась до суду з даним позовом. Згідно листа Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 02.06.2017 року на реєстраційному обліку у ВРЕД ДАІ № 12 м. Києва, ТСЦ № [NUMBER] МВС м. Києва на імя [PERSON] перебувають: автобус ATAMAN A - 09304, 2013 року випуску д.н.з. [NUMBER] з 06.08.2014 року та автобус БОГДАН А -091, 2003 року випуску д.н.з. [NUMBER] з 07.06.2016 року. З наданого відповідачем договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5616/17/002430 від 03.08.2017 року вбачається, що автобус БОГДАН А -091 д.н.з. [NUMBER] продано. Проте продавцем є інша особа. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що даний договір було укладено співвласником. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів стягнутий за рішенням суду є не достатнім для нормального рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу, зміну матеріального становища відповідача, а саме має у власності автобус ATAMAN A 09304 2013 року випуску, що є джерелом доходу, наявність іншої неповнолітньої дитини, а також виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини суд дійшов висновку про доцільність зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Коропського районного суду Чернігівської області суду від 16.12.2010 року у твердій грошовій сумі з 300 гривень до 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, оскільки позивачкою не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень., що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд також враховує, що відповідач, як і позивач, які є батьками дитини, є особами працездатного віку, є морально зрілими особами, а тому повинні розуміти реалії життя і мають можливість працювати та заробляти достатню суму на утримання дитини.

Outcome: partial