Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON] , [INFO] . 09 жовтня 2017 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/4869/17 шлюб було розірвано. На підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року у справі №591/5860/17 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час в неї змінилося, а саме погіршилося, матеріальне становище, вона не в змозі самостійно утримувати дитинку. Тих коштів, які призначено судом на виховання дитини, не вистачає, адже зросли витрати на навчання, на їжу, на одяг. Також дитина потребує розвитку в певних секціях та гуртках, але без матеріальної допомоги це складно зробити. Відповідач за весь період з моменту призначення аліментів, сплачував фактично лише встановлений судом мінімум, при цьому додатково взагалі не допомагає. На даний час відповідач займається ремонтними роботами і його щомісячний дохід є стабільним та достатнім для сплати аліментів в більшому розмірі ніж ті, що виплачуються за судовим наказом. До того ж, жодної допомоги відповідачем також не надається, фактично дитина повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких додаткових відрахувань в примусовому порядку з нього не проводиться, тобто він має об`єктивну можливість, виплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, на підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року у справі №591/5860/17, на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на ј частку усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, вирішено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначенням судового засідання на 22 квітня 2020 року о 13 год. 30 хв. 22 квітня 2020 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 20 травня 2020 року, надано час позивачу для надання додаткових доказів по справі за клопотанням позивачки. 13 травня 2020 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що на судовому засіданні відповідач в усній формі заяви про незгоду з заявленими позовними вимогами, посилаючись на відсутність коштів для сплати аліментів та зазначив, що так як у неї не відбулося істотних змін у житті, то немає підстав для задоволення позову. Позивачка зазначила, що весь час вона намагається створити всі умови для належного та достойного рівня життя дитини, для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного та духовного розвитку. У 2017 році, вона отримувала достойну заробітну плату та намагалася самостійно забезпечувати дитину всім необхідним, фактично без допомоги відповідача. Саме тому згідно судового наказу Зарічного районного суду м. суми від 27 жовтня 2017 року у справі №591/5860/17, за її заявою було стягнуто мінімальний розмір аліментів в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у неї змінилися життєві обставини, і вона не має можливості фактично самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Вказує, що вона знаходиться на обліку в Сумському міському центрі зайнятості та отримує виплати по безробіттю, і фактично отримані кошти витрачаються виключно на дитину. Протягом останнього часу, вона з дитиною часто зверталися до лікарів, свідченням чого є медичні висновки та квитанції про сплату коштів за отримані послуги, дослідження та лікування. Всі ці витрати лягли виключно на неї, адже відповідач взагалі не допомагає, та не надає більше коштів ніж 50 % прожиткового мінімуму, що призначено судом. Але цих коштів, враховуючи витрати, що зросли, а також необхідність розвитку дитини в певних гуртках, критично не вистачає. Позивачка вказує, що батьки в рівних частинах несуть відповідальність за забезпечення дитини всім належним, і нею щомісячно витрачається на дитину близько 5000,00 грн., адже окрім свого доходу, їй також допомагають батьки. Відповідач має реальну можливість надавати кошти на утримання дитини в значно більшому розмірі, ні ж ті, що призначені судом, але не бажає цього робити, хоча і знає про те, що дитина хворіє і потребує значних витрат. Також вказує на те, що про можливість відповідача сплачувати кошти в більшому розмірі, ніж призначені судом раніше, свідчить купівля останнім автомобіля ІКСО Samand, реєстраційний номер [NUMBER] , у 2019 році. 20 травня 2020 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 03 червня 2020 року до 10 год. 30 хв., зроблено запит до Головного управління ДПС у Сумській області щодо витребування відомостей про доходи відповідача [PERSON] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що ним сплачуються аліменти в розмірі, який зазначений судом. Дитині він завжди допомагав, і допомагає зараз. Він дає кошти, та не знає куди позивачка їх витрачає. Вказує на те, що у нього з 2017 року не змінилося матеріальне становище. Офіційного доходу він не має. Зазначив, що його утримає мати, він існує на її кошти. Бере кошти в кредит, потім виплачує. Стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має. Також пояснив, що один чи два рази на тиждень він привозить дитині йогурти, м`ясо. Відповідач підтвердив, що дійсно він придбав автомобіль ІКСО Samand, у 2019 році за кошти матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що 14 липня 2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). На підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19 жовтня 2017 року (а.с. 9). Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. З довідки Головного управління ДПС у Сумській області про доходи від 28 травня 2020 року вбачається, що за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2020 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с. 50). В той же час відповідач в судовому засіданні не заперечував факт придбання ним автомобіля ІКСО Samand. Твердження відповідача про придбання вказаного транспортного засобу за кошти, які належать його матері, не доведено належними доказами, а тому суд приходить до висновку про недоведення джерела походження коштів. З встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що придбання відповідачем транспортного засобу свідчить про зміну майнового стану платника аліментів в бік покращення. Тоді як майновий стан позивачки [PERSON] змінився, що обмовлено тим, що вона втратила роботу та відповідно до довідки Сумського міського Центру зайнятості від 06 травня 2020 року вбачається, що з 20 серпня 2019 року зареєстрована в Сумському МЦЗ як безробітна (а.с.24). Крім цього, позивачкою надано суду документи на підтвердження того, що вона неодноразово на протязі 2019-2020 років зверталася до лікарів щодо стану здоров`я як свого так і дитини [PERSON] , 2016 року народження, в зв`язку з чим нею проводились медичні дослідження та придбавалися медикаменти (а.с. 25-41). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 27 жовтня 2017 року у справі №591/5860/17, провадження №2-н/591/885/17 та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили, на користь матері [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про зміну способу стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved