Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, з тих підстав, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка за життя рахувалася головою дворогосподарства [ADDRESS]. Після смерті матері вона вступила в управління спадковим майном, так як на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавицею у власному будинку в м. Хуст у зв'язку з похилим віком та хворобами останньої. Факт її вступу в управління спадковим майном підтверджується свідоцтвом про смерть матері, в якому вказане місце смерті - м. Хуст, а також довідками про смерть та причину смерті. Окрім того, на адресу державного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу нею було відправлено заяву про прийняття спадщини, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.09.2008 року. 16.09.2005 року державним нотаріусом Турчин В.Ф. було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно їй - [PERSON] У померлої відсутні інші спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині. Разом з тим, правовстановлюючі документи на вказаний будинок виготовлені не були, тобто відсутність реєстрації права власності на цей будинок перешкоджає їй оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить визнати за нею право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі. Стужицький сільський голова також подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, виходить з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] від 21.04.2008 року та її (позивачки) свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.1962 року. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.11.1966 року. Внаслідок смерті матері позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Закарпатської області. На день своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. 16.09.2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 2-975, яким заповіла [PERSON] (позивачці) все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що згідно з законом матиме право. Позивачка, як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину за померлою, так як постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, і на даний час є єдиною спадкоємицею відкритої спадщини. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлою [PERSON], так як за життя спадкодавиці свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], оформлено не було та не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Як роз'яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved