Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1214077,67 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що на підставірішень судів з відповідача було стягнуто аліменти на утримання 2-х дітей [PERSON], 1995 р.н та [PERSON], 2001 р.. та були идані виконавчі листи Дарницьким районним судом м.Києві від 13.04.2009 року та від 08.01.2014 року. Весь цей час відповідач ухиляється від сплати аліментів та його оголошено в розшук та відкрите кримінальне провадження. Внаслідок систематичної несплати аліментів у нього виникла заборгованість по аліментів та пеня за несплату аліментів становить 1214077,67 грн. яку позивачка просить стягнути. В судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі рішення суду про стягнення аліментів з відповідача були видані виконавчі листи №2-1351 від 13.04.2009 року та №753/15843/13 від 08.01.2014 року про стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до розрхунку заборгованості 1073/7 та розрахунку заборгованості пені за період 12.11.2008 року по 01.07.2014 року, сума заборгованості по аліментам відповідача становить 11626,67 грн., сума пені відповідно становить з 12.12.2008 року по 01.07.2014 року 1214077, 67 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до зазначеної постанови - порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів та Ухвалою суду від 02.10.2013 року за поданням старшого державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції відповідача оголошено в розшук. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, в порядку ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки в межах розгляду даної справи доведено, що відповідач з власної вини, прострочив виконання своїх зобов'язань за рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами виконавчих проваджень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved