Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Як зазначила позивачка у позовній заяві, вона 18.10.2014 року уклала шлюб з відповідачем; під час перебування у шлюбі 27.04.2015 року у них народився син [PERSON], який проживає з позивачкою, проте відповідач ухиляється від утримання як дитини, так і самої дружини; враховуючи це, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та на своє утримання у судовому порядку. Під час судового розгляду справи представник позивачки [PERSON] підтримала свої вимоги, пояснила суду, що позивачка з кінця 2014 року проживає окремо від відповідача, батько дитиною не цікавиться, ніякого утримання не надає; просить задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що розмір аліментів, який вимагає позивачка, є завеликим, просить врахувати, що він не працює, має слабкий стан здоров'я. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Як встановлено під час судового розгляду, позивачка та відповідач 18.10.2014 року зареєстрували шлюб між собою у відділі РАЦС Вільнянського районного управління юстиції (а.с.4); під час перебування у шлюбі у них 27.04.2015 року народився син [PERSON], батьком дитини є відповідач (а.с.5). На даний момент дитина проживає разом із позивачкою (а.с.6). Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її батька. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З поданих доказів вбачається, що відповідач має постійне місце проживання, є працездатною особою, інших утриманців немає; його батьки, з якими він проживає, такого утримання не потребують. З поданої медичної довідки вбачається, що відповідач дійсно страждає певними захворюваннями (а.с.13), проте доказів того, що ці захворювання суттєво впливають на матеріальний стан відповідача, суду не надано. Враховуючи наведене, що вимоги позивачки про присудження аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на утримання дитини та 1/4 частини заробітку на утримання дружини є такими, що враховують матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] має бути задоволений повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved