Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зазначаючи, що вони зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року. Протягом 2012 року в сім'ї постійно відбувались сварки через непорозуміння у поглядах на ведення спільного господарства. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає (а.с.13). У судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 21 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 238 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER] (а.с.7). В даний час подружжя припинили між собою фактичні шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, не ведуть спільний бюджет; відповідач наприкінці травня 2013 року пішов проживати до своїх батьків де і проживає на теперішній час; було втрачено почуття любові між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в позовній заяві просить залишити її прізвище після розірвання шлюбу без змін та покласти витрати на відповідача, пов'язані зі сплатою судового збору (а.с.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору 8511.255.1 (а.с.1), тому суд вважає, що відповідна сума, за заявою позивачки та у відповідності до ст. 88 ЦПК України повинна бути стягнута з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved