Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вона з відповідачем перебувала з 29 червня 2007 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який страждає на атипічний аутизм. Згідно медичного висновку від 28.09.2011 року є дитиною - інвалідом та перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2014 року на користь позивачки з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За весь час відповідач сплатив на сина аліменти в розмірі 900 грн. Через хворобу на атипічний аутизм з порушенням мовного розвитку дитині необхідно постійно проходити спеціальне лікування, діагностику, огляд та консультації лікарів невропатолога, психіатра, що потребує додаткових витрат. У період з червня 2014 року по травень 2015 року додаткові витрати на лікування сина склали 35 725 грн. З 23 червня по 08 липня 2014 року [PERSON], [INFO], в Центрі стимуляції мозку в м. Києві було проведено томатіс тератію, ТКМП, консультації лікарів невропатолога і психіатра, вартість цих послуг склала 14 580 грн., з яких 11 580 грн. - витрати на лікування, 3000 грн. - витрати на житло. З 25 червня 2014 року у Центрі слухової реабілітації «Аврора», м. Києві, було проведено [PERSON], [INFO], комп'ютерну об'єктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, витрати на яку склали 500 грн. 04 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську дитина пройшла ЕЕГ моніторирування та консультацію лікаря невропатолога, вартість послуг склала 1700 грн. 20 жовтня 2014 року у Центрі стимуляції мозку, м. Києві, проведено томасіс терапію та заняття з психологом, вартість послуг склала 8200 грн. 30 січня 2015 року були придбані вітаміни на суму 153,72 грн. 24 лютого 2015 року в зв'язку з хворобою дитини були придбані ліки на суму 91,75 грн. 29 травня 2015 року на лікування [PERSON], [INFO] в ПП «Центр стимуляції мозку» було витрачено 10 500 грн. Позивачка просила відповідно до ст. 185 СК України стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина в розмірі 17 862 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Надала пояснення аналогічні викладеним в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином, судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2007 року, який було розірвано Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2014 року (а.с.6-7). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с.4,10). [PERSON], [INFO] страждає на атипічний аутизм та від 28.09.2011 року є дитиною - інвалідом та перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, що підтверджується медичним висновком № 34 від 28.09.2011 (а.с.5). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2014 року на користь позивачки з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-9). Згідно довідки №21163 від 15.06.2014 року видану Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відповідач виплатив позивачці одноразово суму аліментів в розмірі 900 грн. у листопаді 2014 року та згідно довідки №30400 від 24.11.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12 415,26 грн. (а.с.11, 30). Судом також встановлено, що через хворобу на атипічний аутизм з порушенням мовного розвитку [PERSON], [INFO] потребує постійного спеціального лікування, діагностики, огляду та консультацій лікарів невропатолога, психіатра. Згідно рахунку-фактури №2650 від 25 червня 2014 року [PERSON], [INFO] в «Центрі слухової реабілітації «Аврора» проходив комп'ютерну об'єктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, вартість яких склала 500 грн. (а.с.31). Також [PERSON], [INFO], була проведена в Центрі стимуляції мозку в м. Києві томатіс тератію, ТКМП, консультації лікарів невропатолога і психіатра, вартість цих послуг склала 11 580 грн. (а.с.32). Позивачкою були понесені витрати, у зв'язку з орендою житла в м. Києві за період проживання з 23.06.2014 року по 08.07.2014 року в розмірі 3 000 грн. (а.с.29). 04 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську дитина пройшла ЕЕГ моніторирування та консультацію лікаря невропатолога, вартість послуг склала 1700 грн.(а.с.33). 20 жовтня 2014 року у Центрі стимуляції мозку, м. Києві, проведено томасіс терапію та заняття з психологом, витрати склали 8200 грн., що підтверджується квитанцією №137/к від 20.10.2014р.(а.с.34). 30 січня 2015 року були придбані вітаміни на суму 153,72 грн., що підтверджується чеком № 178017 від 30.01.2015р. (а.с.35). 24 лютого 2015 року в зв'язку з хворобою дитини були придбані ліки на суму 91,75 грн., що підтверджується чеком (а.с.36). 29 травня 2015 року на лікування [PERSON], [INFO] в ПП «Центр стимуляції мозку» було витрачено 10 500 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 150529/1 від 29.05.2015 р. (а.с.37). Додаткові витрати на лікування [PERSON], [INFO] за період з червня 2014 року по травень 2015 рік склали 35 725 грн. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції Українита заст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно із ч. 2ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зі змісту п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Як встановлено судом першої інстанції, позивачкою протягом року понесені витрати на проходження сином [PERSON], [INFO] лікування за період з червня 2014 року по травень 2015 рік в розмірі 35 725 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача половини суми додаткових витрат, понесених позивачем на лікування їх сина. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved