Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги аргументує наступним. 25 серпня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №11. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх чотирьох років сімейні стосунки сторін існують лише формально. У них постійно виникають суперечки з різних питань. У звязку з розбіжностями у характері позивачка дійшла висновку, що спільне подружнє життя неможливе, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялась про місце і час розгляду справи. Натомість до суду надійшла від неї заява, в якій просить суд розглянути справу без її участі, так як не може зявитися в судове засідання у звязку з запланованим виїздом за межі Чернівецької області. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 25 серпня 2011року виконкомом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області під актовим записом №11, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №104117 від 10.08.2015 року. З обставин, наведених у позовній заяві та пояснень позивача судом встановлено, що подружжя від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка не вбачає можливості примирення та збереження сімї у звязку з розбіжностями у характері. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, із-за яких постійно виникали сварки. Останні чотири роки шлюб існує формально. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, покладення обовязку збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved