Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з 29.10.2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, чоловік допомоги на її утримання не надає. Просила суд, розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку до його повноліття. Сторони у судове засідання не зявилися, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.10.2007 року Іллічівським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис №421. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-НО № 211630, актовий запис №506, батьком якого зазначений відповідач. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З урахуванням зазначених у позовній заяві обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Тому на думку суду розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити вимогам закону та не порушить законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2016 року тобто з дня предявлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути суму судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка при зверненні до суду була звільнена, в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved