Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 10 000 грн., посилаючись на наступні обставини. 16 травня 2012 року відповідач [PERSON] взяв у неї в борг гроші в сумі 10 000 гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] Вищевказану грошову суму відповідач зобов'язався повернути, відповідно до умов договору позики(розписки), до 30 серпня 2012 року, однак у зазначений термін борг не повернув і до теперішнього часу ігнорує виконання взятого на себе зобов'язання, що стало підставою для звернення позивачки до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. У разі неявки відповідача, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяв про причину неявки не надіслав. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.2012 року між сторонами по справі був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивачки гроші в розмірі 10000 гривень. Договір був укладений в усній формі, але на підтвердження укладання цього договору відповідач надав позивачці розписку. Згідно копії розписки (а.с.5), відповідач [PERSON] взяв у позивачки в борг 10 000 гривень, які зобов'язався повернути до 30 серпня 2012 року. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Також судом встановлено, що відповідач не виконав умов договору, а саме: не повернув борг у встановлений договором строк, чим порушив ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявність у позикодавця оригіналу розписки (а.с.20) свідчить про невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання за договором позики по поверненню позивачці боргу, вказаному у розписці. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідач, що взяв у позивачки в борг 10 000 грн., не звільняється від відповідальності за неможливість сплати боргу через відсутність коштів, тому вимоги останньої підлягають задоволенню, як основані на законі.

Outcome: approved