Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору на відпуск теплової енергії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її неповнолітній син [PERSON] є власником нежитлового приміщення №1 А-5, що складає 8/100 частки в домоволодінні [ADDRESS]. 01.10.2005 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір на відпуск теплової енергії за вищенаведеною адресою. В серпні 2014 року позивачкою було подано відповідачу заяву про розірвання вказаного договору. Позивачці було відмовлено у розірванні договору, але фактично відключено від центрального теплопостачання. У зв'язку з вищенаведеним позивачка просила суд розірвати договір №198 від 01.10.2005 року, укладений між нею та відповідачем на відпуск теплової енергії за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка присутня не була, надала заву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутність відповідача. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з витягом по реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 року [PERSON] на праві приватної власності належить 8/100 частки нежитлового приміщення 1 А-5 по [ADDRESS] (а.с.7). 01.10.2005 року між [PERSON] та ККП «Маріупольтепломережа» було укладено договір на відпуск теплової енергії №198 (а.с.10). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.08.2012 року судовий наказ від 11.06.2012 року скасовано, роз'яснено ККП «Маріупольтепломережа» його право на звернення до суду в позовному провадженні (а.с.5). З листів ККП «Маріупольтепломережа» від 07.09.2014 року та від 25.09.2014 року вбачається, що підстав для розірвання договору, передбачених чинним законодавством, у відповідача немає, тому позивачці у її зверненнях було відмовлено (а.с.8-9). З акту директора ЖКП «Жилкомплекс» А.М.Ащаулової від 07.10.2014 року вбачається, що в приміщенні, розташованому за адресою: пр. Леніна, 54/46 в м.Маріуполі, пристрої опалення зняті, стояки заізольовані. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п.32 Типового договору про надання послуг з центрального опалення, встановленого «Правилами надання послуг з центрального опалення, постачанню холодної води та гарячої води та водовідводу та типового договору про надання послуг», затверджених постановою КМ України за №630 від 21.07.2005 року, договір може бути розірваний у випадку зникнення потреби у використанні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. Оскільки позивач фактично не отримує послуги з теплопостачання, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved