Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що після смерті чоловіка прийняла у встановленому законом порядку спадщину, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді квартири, тому вона звернулась до суду з зазначеним позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від позивачки надійшла заява (а.с.40), в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглянути справу у її відсутність. Також позивачка просила не відшкодовувати їй судові витрати. Представник відповідача Житнікова Т.А., яка діє на підставі довіреності №3722-01-21 від 31.12.2015р., надала суду заяву (а.с.28), в якій просила розглянути справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Шапошник В.В. надав суду заяву (а.с.36), в якій просив розглядати справу без його участі та зазначив, що підтримує позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 29.04.1978р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 27.06.1989р. №120/1 «Про затвердження рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу №97» затверджений список членів ЖБК-97 на заселення [ADDRESS] (а.с.9). На підставі цього [PERSON] виданий ордер серії [NUMBER] від 15.06.1989р. (а.с.8) на право зайняття житлового приміщення площею 37,83кв.м., що складається з трикімнатної ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS]. Ордер виданий на сім'ю, яка складається з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - син. Згідно відомостей про реєстрацію, що містяться в паспорті позивачки, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 15.09.1989р. (а.с.5). Згідно довідки №1047 від 21.08.2008р. (а.с.11), виданої ПП «ЖЕОС», [PERSON] є членом ЖБК №97, [ADDRESS], створення якого затверджене рішенням міськвиконкому №273 від 14.05.1984р.. Вартість квартири складає 10997крб. Квартира корисною площею 61,7кв.м., житлова площа 37,8кв.м.. Пайовий внесок сплачений повністю і сума паєнакопичень складає 10997крб. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після його смерті спадкоємцем майна є його дружина [PERSON]. Діти спадкоємця - донька [PERSON] і син [PERSON] - відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується відомостями наданими суду Другою черкаською державною нотаріальною конторою (а.с.38). Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину, за яким спадкове майно складається з права власності на земельну ділянку, яка розташована в селі Митлашівка Драбівського району Черкаської області (а.с.16). Постановою від 22.12.2015р. нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], - через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.17). Згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.39) право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], - не зареєстроване. На теперішній час ЖБК №97 рішенням загальних зборів його членів реорганізований в об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Джерело-97», що затверджене рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.10.2010р. №1626 (а.с.14), а будинок [ADDRESS] зарахований на баланс ОСББ «Джерело-97». Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS], - зазначена квартира є трикімнатною і має загальну площу 65,4кв.м, яка складається з житлової площі - 37,8кв.м, підсобна - 24кв.м, площа літніх приміщень із знижувальним коефіцієнтом - 3,6кв.м (а.с.12-13). Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість квартири від 24.12.2015р. (а.с.18) вартість об'єкту позову складає 149800грн. За таких обставин, позивачка вважає, що зазначена квартира входить до складу спадщини її померлого чоловіка [PERSON], а тому просить визнати за нею право власності на цю квартиру. Тож спір виник з правовідносин про право власності та спадкування і регулюється Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Законом України від 01.07.2004р. №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.2 ст.331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 01.07.2004р. було прийнято Закон України №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно якого право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Частиною 5 статті 3 цього Закону (в редакції на момент його прийняття) передбачалося, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. За таких обставин до 01.07.2004р. не передбачалося обов'язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а відносини з права власності регулювалися Законом України від 07.02.1991р. №697-ХІІ «Про власність». Статтею 15 цього Закону передбачалося, що член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на цю квартиру. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.11) [PERSON] повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру в розмірі 10997крб. Згідно Указу Президента України від 25.08.1996р. №762/96 «Про грошову реформу в Україні» з 16.09.1996р. єдиною грошовою одиницею на Україні є гривня. Тож цілком вбачається, що пайовий внесок [PERSON] зроблений до 16.09.1996р., а отже право власності на квартиру виникло до набрання винності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено що квартира за адресою: [ADDRESS], - належала [PERSON] на момент його смерті на праві приватної власності, а тому входить до складу спадщини. Зазначений висновок також узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові ВСУ від 18.12.2013р. у справі №6-138цс13, яка є обов'язковою для застосування судом в контексті положень ч.2 ст.214 ЦПК. Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст.1268 ЦК передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Натомість ч.3 ст.1296 ЦК передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи позивачка реалізувала своє право на прийняття спадщини після смерті чоловіка і прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді квартири їй відмовлено у зв'язку з чим на теперішній час в неї відсутній документ, який підтверджує її право власності на квартиру і вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію свого права. Оскільки спірне нерухоме майно перебуває на території Черкаської міської ради, то позов пред'явлений до належного відповідача. Згідно ст.392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані. За таких обставин суд вважає, що право позивачки є порушеним і підлягає захисту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивачки про покладання судових витрат на неї. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved