Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить: надати [PERSON] дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO], за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення [PERSON] повноліття; надати дозвіл [PERSON] без нотаріальної згоди батька [PERSON] на оформлення та виготовлення проїзних документів на право тимчасового виїзду за кордон малолітньої доньки [PERSON]. В обґрунтування позову навела наступне. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано Саксаганським районним судом м. Кривого рогу 30 жовтня 2014 року. Від спільного життя з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з нею - позивачкою, матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На даний час має можливість вивезти дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення. Окрім того, також є можливості поїхати за кордон разом зі своїми однокласниками на різні екскурсії. Але відповідач не може надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а також покращить її стан здоров'я. Відповідач не надає відомостей про місце свого перебування, не може отримати від нього згоду на виїзд дитини за межі України. Хоче зазначити, що відповідач постійно виїжджає за кордон і такий дозвіл у нього кожен раз дуже складно отримувати. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька малолітньої [PERSON], шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Документ для виїзду за кордон для своєї доньки, а саме - закордонний паспорт, [PERSON] вже отримала, а дозвіл отримати на виїзд вона - позивачка, не може. У зв'язку із неможливістю отримати згоду відповідача на тимчасовий виїзд її за кордон змушена звернутись до суду. За змістом ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Отже, враховуючи викладене, зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, а також безпідставне небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон, вважає, що в суду є всі підстави надати дозвіл [PERSON], без супроводу та згоди батька [PERSON], оформити документи для тимчасового виїзду за кордон малолітньої [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи для участі у справі залучений орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси осіб - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Позивачка від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину. Дитині потрібно за кордон на оздоровлення. Батько дитини знаходиться за кордоном. У його присутності, в телефонній розмові, відповідач сказав позивачці, що не буде займатися питанням щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Представник виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради у судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки це буде відповідати інтересам дитини, так як батько не займається питаннями пов'язаними з дитиною. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення суду (а.с.6), свідоцтво про народження (а.с.7), довідка (а.с.8). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2014 року, що вбачається з рішення суду (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою (а.с.8). З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, що підтверджується поясненнями позивачки. На даний час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення, бажає щоб дитина відпочила та оздоровилася. Відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої, що підтверджується поясненнями позивачки, показаннями свідка. Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом. Підстави для обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ст. 6 названого Закону. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має намір виїхати за кордон України, надати можливість дитині [PERSON] відпочити та оздоровитися. Ці наміри позивачки узгоджуються з її обов'язком піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, відповідають інтересам дитини. Судом не встановлено передбачених законом підстав для обмеження виїзду дитини за кордон. Тому батьками дитини [PERSON], відповідно до ч.7 ст.7 СК України має бути забезпечена можливість здійснення права дитини на виїзд за кордон. Згідно ст.3 вказаного Закону, правила перетинання Державного кордону громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що відповідач не надає дозвіл на виїзд за кордон [PERSON], чим безпідставно обмежує права дитини, тому право дитини на виїзд за кордон має бути захищеним шляхом надання судом такого дозволу. Таким чином, позивачка, діючи у відповідності до ст. 154 СК України, яка надає право батькам на звернення до суду за захистом прав та інтересів дитини та відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України обґрунтовано звернулася до суду за захистом прав малолітньої дитини. З урахуванням наведеного та зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, а також небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон, суд вважає, що маються підстави для надання дозволу [PERSON] на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON], а також оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон малолітньої [PERSON], [INFO] народження, до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши позивачку, представника органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси осіб, свідка, та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved