overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась 5 жовтня 2017 року до суду з позовом, з урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Постійного місця роботи та постійного доходу він не має, тому вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що мав проблеми з отриманням доходу, у зв'язку з чим декілька місяців матеріальної допомоги дітям не надавав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2003 року перебували від шлюбу. Мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 18 січня 2013 року шлюб сторін розірвано. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей. Судом встановлено,що відповідач не має постійного місця роботи, отримує мінливий, нерегулярний дохід. За таких обставин доводи позивачки щодо визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі суд вважає обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність інших утриманців у відповідача. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вимог, передбачених ст. 182 СК України, враховуючи вищенаведені обставини, суд визначає розмір аліментів щомісячно у сумі 1 000 грн. на утримання кожної дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову - з 5 жовтня 2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 640 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивачка звернулась 9 липня 2021 року до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 2 жовтня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось. Відповідач не проживає разом з сім`єю. Між ними виникають суперечки та непорозуміння з приводу участі батька у вихованні та забезпечення дітей. Шлюбні стосунки припинені, їх поновлення є неможливим. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач про судовий розгляд повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, що свідчить про відсутність зацікавленості у нього в збереженні шлюбу. Виходячи з положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути у відсутності сторін, та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 2 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1547). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка- [PERSON] . Сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 18.03.3021 [PERSON] змінила прізвище та ім`я, після чого її прізвище та ім`я - [PERSON] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні стосунки. Позивачка вважає неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась в листопаді 2014 року до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначила що разом з донькою та онукою [PERSON] мешкають в квартирі [ADDRESS] і вона є власником 62/100 частин зазначеної комунальної квартири. Власником іншої 38/100 частини квартири є [PERSON] і на її частині квартири без реєстрації проживають її син - [PERSON], невістка - [PERSON] та їх донька - [PERSON] В зв'язку з небажанням відповідачів сплачувати комунальні послуги в комунальній квартирі було відключено постачання газу внаслідок чого позивачка за власні кошти була змушена його відновлювати сплативши 164.04 грн. Крім того відповідачі не відшкодовують витрати за спожиту електроенергію, хоча користуються більшим переліком побутових приладів, в зв'язку з чим позивачка прохає стягнути з них на її користь 358.39 грн. - витрати за спожиту електроенергію, 164.04 грн. - витрати на відновлення газопостачання та судові витрати в сумі 543.60 грн. В судове засідання позивачка та треті особи з'явились. Позов підтримали посилаючись на підстави в ньому викладені. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час розгляду справи повідомлялись у встановлений законом спосіб. Причини неявки суду не повідомили. За згодою позивачки суд вважає можливим розглянути справу заочно. Заслухавши позивачку та третіх осіб, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: Позивач є власником 62/100 частин спірної квартири. Судом встановлено що власником іншої частини комунальної квартири є [PERSON] Згідно до акту дільниці 62 Жилкомсервісу з червня 2012 року в частині належній [PERSON] без реєстрації постійно проживають [PERSON], [PERSON], та їх донька - [PERSON] ( с.с. 7). Матеріалами справи встановлено що 29.05.2014 року в комунальній квартирі ПАТ «Харківміськгаз» було відключено газопостачання в зв'язку з заборгованістю відповідачів оскільки сторони мають окремий лицьовий рахунок. [PERSON] було за власні кошти поновлено газопостачання в комунальну квартиру і її витрати склали 164.04 грн. (с.с. 11,12, 25). Матеріалами справи підтверджується сплата позивачкою вартості спожитої електроенергії за лічильником, який є один на усю квартиру (с.с. 13-23). Згідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності забов*язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за забов*язаннями, пов'язаними із спільним майном. Суд погоджується з позовними вимогами [PERSON] оскільки вони ґрунтуються на положеннях ст.ст.1158, 1160 ЦК України та враховуючи ст. 60 ЦПК України за якою доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір та оскільки відповідачами заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягають і судові витрати які документально підтверджені на суму 543.60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд до відповідача із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2012 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем . Мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З серпня 2015 р. шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно та судові витрати по справі. В судове засідання позивачка не з*явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2012 р. між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач згоден сплачувати аліменти, в розмірі ? частини доходу щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - в розмірі 1/4 частини доходу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дитини, а тому їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом до [PERSON]. Позов мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. На даний час в належній їй квартирі зареєстрований її брат[PERSON], який перебуває в місцях позбавлення волі та відбуває покарання. Реєстрація відповідача у належній позивачці квартирі порушує право власності останньої на неї. За вказаних обставин просила визнати відповідачатакою, що втратив право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлений, просив розгляд справи проводити у його відсутності. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивачки,дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON]напозивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право користування належним позивачці житловим приміщенням. Згідно довідки УЖКГ від 30.11.2010 року, квартири [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/3 частки (а.с.7). 15 жовтня 2013 року [PERSON] подарувала свою частку позивачці [PERSON] (а.с.9). Співвласник квартири та брат позивачки [PERSON] засуджений та відбуває покарання в Коломийській виправній колонії № 41. При примусовому виконанні виконавчого листа виданого Івано-Франківським міським судом 29.10.2012 року, був складений акт опису й арешту майна для конфіскації майна [PERSON]. З прилюдних торгів, майно відповідача [PERSON], а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS] була продана. Переможцем торгів визнано позивачку [PERSON] (а.с.15). Отже, позивачка стала одноосібним власником всієї квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі[ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Позивачка вказує, що реєстрація у її квартирівідповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Як вбачається із статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власникмає право вчинятищодосвого майна будь-якідії, які не суперечать закону. Згідноіз ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагатиусуненняперешкоду здійсненні ним права користування та розпорядженнясвоїммайном. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.317,391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, але нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини, так як на житловий будинок немає правовстановлюючих документів. Житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], вони побудували разом в 1987 році. Позивачка просить встановити факт належності житлового будинку на праві особистої власності померлому чоловіку [PERSON] і одночасно визнати за нею право власності як за спадкоємцем. В судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач Пигарівська сільська рада проти позову не заперечує, просить розглянути справу у їх відсутність. Третя особа реєстраційна служба Середино-Будського районного управління юстиції з позовом ознайомлена, просить розглянути справу у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. В 1987 році подружжя [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS], побудували житловий будинок, що підтверджується записом в погосподарської книзі за 1986-1990 р. р. по Пигарівській сільській ради, особистий рахунок [NUMBER]; довідкою Пигарівської сільської ради № 64/02-18 від 31.03.2014 року; рішенням виконкому Пигарівської сільської ради № 15 від 26.05.1993 року, яким [PERSON] була передана у власність земельна ділянка 0.53 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.04 га, для ведення підсобного господарства 0.49 га. Згідно ст. 61 п. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позов підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 березня 1990 року в Пигарівській сільській раді. З копії свідоцтва про смерть вбачається, [PERSON] помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла мати її чоловіка [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0.248 га, розташованої в [ADDRESS], яка перейшла до її сина [PERSON]. [INFO] помер її чоловік [PERSON]. За життя він не встиг оформити земельну ділянку. Позивачка [PERSON] просить встановити факт належності земельної ділянки її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] і одночасно визнати за нею право власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем. В судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] міська рада проти позову не заперечує, просить розглянути справу у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 130 п. 4 ЦПК України у разі визнання позову, рішення може бути ухвалене на попередньому судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого [PERSON] загсом Сумської області 20 липня 1985 року. 23 червня 2011 року [PERSON] отримав свідоцтво на право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] Спадщина складалась з земельної ділянки загальною площею 0.248 га розташованої по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом 23 червня 2011 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Суд вважає, що в справі є всі підстави вважати, що земельна ділянка загальною площею 0.248 га, розташована в [ADDRESS], на праві особистої власності належала померлому [PERSON]. Згідно ст. 81 п. 1 п. п. « г » Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], який він отримав у спадщину після померлого батька. Нотаріус їй відмовив в оформленні спадщини, так як житловий будинок не був зареєстрований в Глухівському бюро техничної інвентарізації. Позивачка [PERSON] просить встановити факт належності житлового будинку , розташованого в [ADDRESS], на праві особистої власності її покійному чоловіку [PERSON] і одночасно визнати за нею право власності на вказаний будинок, як за спадкоємцем. В судовому засіданні інтереси позивача представляє представник [PERSON], який діє за довіреністю, посвідченою секретарем Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району від 28 квітня 2014 року. Позивач в судовому засіданні на своєму позові наполягає. Відповідач Уралівська сільська рада проти позову не заперечує, просить розглянути справу у їх відсутність. Третя особа реєстраційна служба Середино-Будського районного управління юстиції з позовом ознайомлена, проти позову не заперечує, просить розглянути справу у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 2 березня 1961 року в Глухівському ЗАГС Сумської області. 4 липня 1991 року [PERSON] отримав спадщину після померлого батька [PERSON] у вигляді житлового будинку, який розташований в селі Чигин, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданого натаріусом Середино-Будської державної нотаріальної контори 4 липня 1991 року. Згідно довідки комунального підприємства «Глухівське БТІ» від 04 вересня 2013 року житловий будинок , розташований в [ADDRESS] в Глухівському БТІ не зареєстрований. З довідки Уралівської сільської ради Середино-Будського району вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , який належить її чоловіку [PERSON], померлому [INFO] року. Таким чином, факт належності житлового будинку, розташованому в [ADDRESS] на праві особистої власності померлому [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 61 п. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаною заявою, яку мотивує тим, що з [PERSON] вона познайомилась в 2012 році. На даний час вона вагітна, строк вагітності складає 2 місяці. З метою збереження вагітності і законності взаємовідносин вони вирішили одружитися. Але, в реєстрації шлюбу їй було відмовлено, так як вона не досягла шлюбного віку. Заявниця [PERSON] просить дозволити їй зареєструвати шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця на своїй заяві наполягає. [PERSON] з заявою згоден і в судовому засіданні пояснив , що має намір одружитись з [PERSON]. Представник органу опіки і піклування просить надати дозвіл на реєстрацію шлюбу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіка та жінок встановлюється у 18 років. На даний час, заявниця [PERSON] вагітна. Її батьки надають можливість проживати у них, гарантують створити умови для виховування дитини та зміцнення сім'ї. [PERSON] згоден зареєструвати шлюб з [PERSON], підтвердив факт вагітності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що 01.10.2010 року вона з відповідачем розірвала шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, ухиляється від її утримання, дитина знаходиться на її утриманні. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов 'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із досліджених в судовому засіданні: рішення Володарсько-Волинського районного суду про розірвання шлюбу від 01.10.2010 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.10.2008 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01.10.2010 року і вони є батьками дочки [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позов визнав, а тому з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 23.01.2014 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved