Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 21.04.2011 року вона зареєструвала шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис за №285) із [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду від 13 березня 2018 року шлюб було розірвано. Від шлюбу ми з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Шлюбне життя не склалось, сторони мають різні погляди на життя, в результаті чого між ними виникали сварки, сторони втратили повагу один до одного, а тому подальше подружнє життя і збереження сім'ї стало фактично неможливим. Як наслідок, вказаним вище судовим рішенням шлюб було розірвано. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. У позивача та відповідача різний фінансовий бюджет, спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо. Діти проживають разом із позивачем у його батьків, та перебувають на повному її утриманні. Просить суд стягнути із [PERSON], [INFO], зареєстрованого та проживаючого: 18002. м. Черкаси, вул. Гоголя, 258. кв.З. ідентифікаційний код: [NUMBER] аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 05 квітня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття з індексацією відповідно до закону. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: Відповідно до статей 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис за №285). Рішенням Соснівського районного суду від 13 березня 2018 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач частково надає дітям матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ч. 1 ст. 183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Відповідно до частини першої\~статті 191 Сімейного Кодексу України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дітей позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року складає 1860грн. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст. 185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 05 квітня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття . При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації\~\~ закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Однак оскільки позивачем заявлена вимога щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі частки від його заробітку, а не в твердій грошовій сумі, суд вважає що така вимога позивача щодо здійснення індексації не підлягає до задоволення оскільки не передбачена чинним законодавством. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial