Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, яке їй належить, а саме: з квартири [ADDRESS], накладений 18.03.2010 року постановою державного виконавця Біляївського ВДВС. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2005 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В зв'язку з виконанням рішення Біляївського районного суду Одеської області про стягнення з неї заборгованості на користь ВАТ «Одесаобленерго» 1579 грн. 05 коп., постановою державного виконавця Біляївського ВДВС від 18.03.2010 року на вказану квартиру було накладено арешт. Вказана заборгованість нею була погашена в повному обсязі, у зв'язку з чим вона звернулася до відділу ДВС Біляївського МРУЮ про зняття арешту, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що не відомо за яким виконавчим документом цей арешт було накладено. Позивачка посилається на те, що вказана бездіяльність відповідача перешкоджає їй здійснювати право користування та розпорядження своєю квартирою, а тому вона просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання двічі 19.08.2014 року та 02.09.2014 року не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать підписи на поштових повідомленнях про отримання судових повісток від 01.08.2014 року та 20.08.2014 року, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а відповідно до ст. 321 вказаного Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВСЕ № 258020 від 14 жовтня 2005 року (а.с. 10). Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Біляївського МРУЮ Одеської області від 18 березня 2010 року, на вказану квартиру було накладено арешт на підставі виконавчого листа, виданого Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Біляївського РЕМ в сумі 1579 грн. 05 коп. (а.с. 4). З довідки № 1068 Біляївського РЕМ від 16.06.2014 року вбачається, що у [PERSON] відсутня заборгованість у зв'язку з повною її сплатою (а.с. 9). З приводу скасування арешту з належної їй квартири позивачка 19.06.2014 року звернулася до відділу ДВС Біляївського МРУЮ, але листом № 35336 від 08.07.2014 року їй було відмовлено, так як не відомо за яким виконавчим документом цей арешт було накладено (а.с. 7). Оскільки відповідач безпідставно не скасовує накладений арешт на квартиру позивачки, а тому суд вважає можливим скасувати його, так як на даний час у позивачки відсутня заборгованість по виконавчому листу, за яким було накладено арешт.

Outcome: approved