Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23.01.2014 року вона з відповідачем та за участю поручителя [PERSON] домовились про придбання квартири та надала у якості завдатку 10000,00 грн. Після чого продаж квартири з боку відповідача відкладався та на даний час квартира продана іншим особам. Зауважує, що неодноразово у телефонній розмові вона вимагала повернення сум завдатку, проте до теперішнього часу він їй не повернутий, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти передані в якості завдатку в розмірі 20000,00 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наданої [PERSON] розписки, 23.01.2014 року [PERSON] отримав завдаток за квартиру в розмірі 10 000,00 грн. та у разі не здійснення угоди зобовязався повернути грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідачем не було надано суду доказів того, що вказана сума завдатку була повернута позивачці. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина перша статті 635 ЦК передбачає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно з статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив факт укладення попереднього договору між [PERSON] та [PERSON] щодо придбання квартири. При цьому, свої зобов'язання за попереднім договором позивачка виконала належним чином, надавши відповідачу грошову суму у розмірі 10 000 грн., як авансовий платіж до основного договору у вигляду придбання квартири. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. В даних правовідносинах суд застосовує як договірні відносини за попереднім договором, так і норми ЦК України, а також зясовує за чиєї дії чи бездіяльності не були виконані зобовязання сторін і чи підлягає поверненню завдаток та додаткова сума у розмірі завдатку. Так, у вказаній розписці зазначено, що грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. були отримані відповідачем в якості завдатку за квартиру та у разі не здійснення угоди, останній зобовязався повернути грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. За вимогами ст..570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Отже, завдаток за своїм характером наближується до санкцій, встановлених за порушення зобов'язання. Це проявляється у втраті суми завдатку, стороною, яка є винною такому порушенні. Слід підкреслити, що стаття 571 ЦК України в якості умови втрати/стягнення суми завдатку називає порушення зобов'язання. А оскільки під порушенням зобов'язання ст. 610 ЦК України розуміє невиконання або неналежне виконання зобов'язання, втрата завдатку може мати місце і в разі порушення стороною зобов'язання якихось його окремих умов. Якщо відповідальність за невиконання зобов'язання, забезпеченого завдатком, покладається на сторону, що отримала завдаток (кредитора), вона повинна повернути боржнику завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Тобто, якщо завдаток виражався в грошовій сумі, він повертається в подвійному розмірі. А тому, з врахуванням того, що за неявки відповідача суд не отримав спростувань щодо порушення зобовязань саме зі сторони відповідача, вимоги позивача щодо повернення завдатку та суму у розмірі завдатку є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути, судовий збір в розмірі 243,60 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved