overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2009 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є відмінність у характерах, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків. З квітня 2014 року сторони не ведуть спільний сімейний бюджет та господарство. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2009 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2268. У період шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 10.06.2011 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям взаєморозуміння, зловживання відповідачем алкогольними напоями, та скандали, які носять постійний характер, свідками яких стає син. З 01.11.2014 року сторони разом не проживають, спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 558. У період шлюбу народився син [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2017 року сторони зареєстрували шлюб. Підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, розбіжність ведення спільного господарства, різні погляди на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та побуту. У зв`язку з викладеним позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить шлюб між сторонами розірвати. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, направила суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутності. Просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем, заперечила можливість будь-якого примирення. Представник відповідача, адвокат Гураш М.В. зазначив, що дійсно шлюб між його довірителем та позивачкою фактично перестав існувати. Відповідач визнає позов, теж бажає шлюб розірвати, категорично заперечує відносно примирення. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.2017 року виконавчим комітетом Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони тривалий час (понад один рік) однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 12.04.2002 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Між сторонами сімейне життя не склалося, стосунки з часом погіршилися у зв'язку із чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Подружжя разом не проживають, спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 квітня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 418. У період шлюбу, [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2003 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини. Понад п'ять років подружжя спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечували, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1075. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2002 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON] - [INFO]. Спільне життя не склалося через складність характерів, різних поглядів на сімейні стосунки, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому призвели до розпаду сім'ї. З травня 2014 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судове засідання позивачка не з'явилася, письмові матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1662. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.2006 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям єдності у поглядах на спільне проживання, життя, у зв'язку із чим постійно виникали конфлікти та сварки, з травня 2014 року подружжя разом не проживає, спільний бюджет ат господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, шлюб є формальним, а тому збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, однак заперечував щодо підстав розлучення. Пояснив, що причиною сімейних конфліктів стало втручання матері позивачки у сімейні відносини подружжя. В літку 2013 року подружжя переїхало в окрему квартиру, однак [PERSON] не змогла самостійно вести домашнє господарство, через, що знову стали виникати сварки, а 22 травня 2014 року самовільно зімни місце проживання разом із дитиною. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2430. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2011 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1759. У період шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28.07.2007 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Тривалий час між сторонами виникали суперечки та непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. З 01.01.2014 року сторони разом не проживають, спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. Позивачка у позовній заяві просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2007 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1079. У період шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Щодо позовної вимоги про залишення прізвища «[PERSON]» після розлучення без змін, задоволенню не підлягає, оскільки положенням чинного законодавства України вирішення вказаного питання у судовому порядку не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30.07.1999 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Спільних дітей немає. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Сторони разом не проживають вже два роки, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивачка і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 1999 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 970. Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved