Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка вимоги мотивує тим, що з 27.10.2015 року рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 грн. до досягнення повноліття. Однак стягнутих аліментів недостатньо, сума є значно меншою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить збільшити розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 27.10.2015 року. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Також повідомила, що виконавчий лист до виконавчої служби не предявляла, відповідач сплачував аліменти самостійно. Відповідач позов визнав частково, погодився на зміну розміру аліментів на заявлену суму. Втім не згодний сплачувати аліменти у збільшеному розмірі з 27.10.2015 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У ході розгляду та в межах наданих доказів судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2015 року у справі №592/10249/15-ц, починаючи з 27.10.2015 року, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення повноліття./а.с.9/ На час судового розгляду цієї справи 500 грн. є незначною сумою для утримання дитини з огляду на встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який становить 1777 грн.. Також встановлено, що відповідач не має постійного доходу, є працездатним, має загалом задовільний стан здоровя, інших неповнолітніх дітей не має. Відповідно до положень ст.ст. ст.ст. 180-184, 191СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу. Розмір аліментів на одну дитину не може бути більшим десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 23 визначено, що У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відтак суд вважає, що з дня набрання рішенням законної сили слід змінити розмір стягнення аліментів на заявлений розмір, який відповідає інтересам дитини і сторін. У задоволенні позову слід відмовити у частині стягнення аліментів у новому розмірі з 27.10.2015 року за необгрунтованістю. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави за ставкою на час подачі позову до суду(ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного і

Outcome: partial