Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивачка завернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Кунисівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] видане 04.01.2007 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 24.03.2007 року Коломийським МБТІ, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON],[INFO], [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 127, виданої виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради 02.05.2018 року та копії виписок з по господарських книг № 132, № [NUMBER] за 1986-1989рр, за 1991-1995рр. у вищевказаному господарстві були зареєстровані і проживали: голова колгоспного двору [PERSON], 1949 р.н., дружина [PERSON], 1957 р.н., дочка [PERSON], 1979 р.н., син [PERSON], 1983 р.н., які були членами колишнього колгоспного двору і кожному з них належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялися і ніхто свою частку не втрачав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно за законом і в усіх членів сім'ї виникло право на спадкування. Спадковим майном залишився житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], який в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно забудованих будівель немає. Спору за вказане майно теж немає. За даним домогосподарством числиться земельна ділянка відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON], позивачка у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України прийняла, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, оскільки звернувшись до державної нотаріальної контори отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2094/02-31 від 07.11.2017р. у зв'язку з тим, що не виділена частка померлого у спільному майні. Довідкою виданою виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради № 522 від 12.12.2017р. стверджено, що позивачка на час смерті свого чоловіка проживала і була зареєстрована у житловому будинку по [ADDRESS], де і на даний час продовжує проживати. Відповідачі не заперечують щоб позивачка стала власницею житлового будинку з господарськими будівлями за вищезгаданою адресою. звітом про оцінку житлового будинку (загальною площею 82,8 кв.м.) складеного ФОП [PERSON] вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] становить 165 237 грн. Ухвалою від 06.11.2018р. по справі залучено співвідповідача [PERSON]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], до суду подали заяви про те, що вони не заперечують, щоб їх мати стала власником нерухомого житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги вважає обгрунтованими та підтримує в повному обсязі. Кунисівська сільська рада подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 04.01.2007 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради на підставі рішення від 14.03.2006р. за № 9 стверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 14004227 від 24.03.2007 р. слідує, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності /б/н/ 04.01.2007/ виконавчого комітету Кунисівської сільської ради/рішення № 9 від 14.03.2006/. Довідкою №62 виданою 05.03.2018р. виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що в [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Довідкою № 127, виданої 02.05.2018 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що домогосподарство, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] являвся колгоспним двором. Із копії по господарських книг за 1986-1989 роки особовий рахунок [NUMBER] та за 1991-1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. у віці 61 року, актовий запис № 15 від 29.11.2016 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29 листопада 2016 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 522 виданої 12.12.2017 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON], який помер [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним проживали та були зареєстровані, разом вели спільне господарство, проводили поховання: дружина [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] Копією повторного Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.10.2016 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області доводиться, що [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], одружилися 29 травня 1976 року, актовий запис № 3; після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.02.2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджується, що відповідачка [PERSON] народилася [INFO]. її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу 23 травня 1996 року з [PERSON], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 23.05.1996р. виконкомом Кунисівської с/Ради. Батьками відповідача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Копією спадкової справи № 21/2017 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь стверджено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON]. 27 січня 2017 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Копіями Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46571347 виданого 27.01.2017 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 60163425, номер у нотаріуса 21/2017. В спадковій справі знаходиться заява [PERSON] від 14.02.2017 року про відмову від прийняття спадщини. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані [ADDRESS]. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1982 р., інші господарські будівлі збудовані в 1982, 1983, 2000, 2008 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 82,8 кв.м.), складеного ФОП [PERSON], вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], станом на 22.06.2018 р. - становить 165 237 грн. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2094/02-31 від 07.11.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на частку у спільній сумісній власності, а саме житлового будинку [ADDRESS] з посиланням на те, що за життя [PERSON] не було визначено розмір його частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316,317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved