Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вказуючи, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.11.2009 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], на даний час проживають окремо, дитина проживає з нею. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатись до суду. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки він не надає, вважає свої позовну вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що на даний час не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, отримує допомогу у розмірі 540 грн. на місяць. Інших джерел доходів не має. Не проживають разом з відповідачем з 13.12.2016 р., з цього часу відповідач надавав їй матеріальну дорогу на дитину у розмірі 200 - 1000 грн. на місяць, бажає отримувати матеріальну допомогу на дитину від відповідача у фіксованому розмірі, тому звернулася з цим позовом до суду. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснив, що перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку, разом не проживають з 13.12.2016 р., з цього часу щомісячно надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у різних сумах, інших дітей не має, працює, отримує заробітну плату у середньому розмірі 2000 грн. на місяць та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у зазначеному позивачкою розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого остання народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 07.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 14) Факт проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою № 1479 від 17.02.2017 року, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, згідно якої [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], та в склад її сім'ї входить донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 13). Факт реєстрації [PERSON], як безробітної в Вільногірському МЦЗ підтверджено довідкою № 228 від 17.02.2017 року, дохід за період з 14.12.2016 року по 31.01.2017 року становить 491,35 грн. (а.с. 12) Факт надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини за період грудня 2016 р. - 2017 р. підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 30-38). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.11.2009 року перебувають у шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обов'язку утримувати дитину між подружжям не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку по утриманню малолітньої дитини відсутні, позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181,182, 191 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved