Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розподілити спільне сумісне майно, придбане в період шлюбу. 12 жовтня 2011 року позовні вимоги [PERSON] по цивільній справі № 2/1501/11 було задоволено. 23 листопада 2011 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від [PERSON] надійшла заява про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, яку було розглянуто 20 грудня 2011 року та ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, заяву [PERSON] про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами від 12 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2/1501/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, було задоволено, рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка просить суд поділити спільне подружнє майно, залишивши за нею, [PERSON], квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], вартість якої складає 26 000 грн., залишити за [PERSON] побутове майно на загальну суму 11 059 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості виділеного їй майна у натурі, зменшену на суму різниці. Яка підлягає сплаті ним, від отриманого побутового майна у сумі 14 941 грн. У своєму позові позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Впродовж року їх сім'я не мала особистого житла, тому її батьки запропонували надати кошти для придбання їй квартири, однак з подальшим їх поверненням. Нею була написана розписка про отримання грошей у сумі 26000 грн. підписана її батьком [PERSON]. 06 лютого 2007 року було укладено договір купівлі-продажу квартири між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавцями та за 26 000 грн. було придбано квартиру [ADDRESS]. Також ними було придбано майно: плазмовий телевізор Aquos Care Plan, теперішня ринкова вартість з урахуванням 50% зносу 10 000 грн.; м'ясорубку Molinex ME 41013Е, вартістю 559 грн., мікрохвильову піч Panasonik, теперішня ринкова вартість з урахуванням 50% зносу 500 грн., загальна вартість побутового майна складає 11 059 грн. 30 січня 2009 року рішенням суду шлюб було розірвано, позивачка залишилась проживати в квартирі [ADDRESS]. Ця квартири є єдиним місцем проживання її та дитини. Сам відповідач з квартири виїхав, вивіз усі свої особисті речі, і до теперішнього часу в квартирі не з'являвся. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі при заочному розгляду справи та без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 лютого 2006 року, яке видане Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 111. 11 лютого 2009 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видано 19 серпня. 2009 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 23. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2007 року сторони придбали нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], як підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] Із наданих документів вбачається, що нерухоме майне: квартира [ADDRESS], було придбано в період шлюбу. Згідно до технічного паспорту власником квартири [ADDRESS], є зареєстрована [PERSON]. Окрім цього, судом встановлено, що сторони також в період шлюбу придбали й побутове майно: плазмовий телевізор Aquos Care Plan, вартість якого складає 10 621 грн.; м'ясорубку Molinex ME 41013Е, вартістю 559 грн., мікрохвильову піч Panasonik вартістю 500 грн. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Крім того за клопотанням представника [PERSON], [PERSON] була призначена судово-будівельна експертиза на предмет встановлення дійсної ринкової вартості квартири [ADDRESS], проведення якої [PERSON] відмовився оплачувати. За даних обставин, а також враховуючи вартість майна, придбаного в період шлюбу, суд вважає, що право позивача на поділ спільного майна, як визнання за [PERSON] з рахуванням інтересів малолітньої дитини, права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS], а також залишення за відповідачем плазмовий телевізор Aquos Care Plan, вартість якого складає 10621 грн., м'ясорубку Molinex ME 4101ЗЕ, вартістю 559 грн., мікрохвильову піч Panasonik вартістю 500 грн., стягнення різниці вартості виділеного позивачу майна на користь відповідача у розмірі 7636,50 грн. є доведеним. Враховуючи викладене та

Outcome: approved