overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 14.06.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що протягом останнього року відносини з відповідачем значно погіршились, між ними відбувались постійні сварки, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі та побудову сімейних відносин на почуттях любові, поваги та взаємодопомоги, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв'язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №876. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами та неможливості їх поновлення, окреме проживання сторін та наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити «[PERSON]». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 14.11.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, різні інтереси, фактичне припинення шлюбних відносин, спільного проживання та ведення спільного господарства з 2016 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №422. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами, спільного проживання та ведення господарства з 2016 року, наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до заяви позивачки та ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 15.04.1976 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, припинення шлюбних відносин 30 років тому, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову. Також в заяві просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав та будь-яких заяв та клопотань по суті справи не заявляв. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 1976 року Підгороднянським сільським комітетом Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №49. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами, а також ведення спільного господарства, їх окреме проживання понад 30 років, наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. \~ \~ \~ \~З урахуванням положень ст.113 СК України та поданої позивачкою заяви після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 15.06.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Дитина є інвалідом та не може обходитись без постійного стороннього догляду, потребує постійного лікування та курсів реабілітації, що повязано із значним матеріальним навантаженням. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та крім соціальних виплат на дитину інших джерел доходів не має. В звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти до досягнення дитиною трьох років в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, що місячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у визначеному останньою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що останні з 15.06.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], 28.01.2015 року. На теперішній час спільне проживання між сторонами припинено та вони проживають окремо. Дитина залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи, що на теперішній час позивачка не працює, перебуваючи у декретній відпустці та іншого джерела доходів крім соціальних виплат на дитину не має, приймаючи до уваги той факт, що дитина сторін є інвалідом, що потребує додаткових матеріальних витрат на її утримання, а також враховуючи визнання позову відповідачем та відсутність підстав для звільнення останнього від сплати аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 24.07.2017 року та до досягнення дитиною донькою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 28.01.2018 року включно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 15.08.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення господарства, відсутність спільних життєвих інтересів, що призводило до суперечок та сварок, припинення сумісного проживання та ведення спільного господарства з квітня 2019 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2015 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №536. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин, сумісного проживання та ведення спільного господарства з квітня 2019 року, не бажання позивачки відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 19.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, припинення шлюбних відносин рік тому, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Також в заяві просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Зазімко. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав та будь-яких заяв та клопотань по суті справи не заявляв. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №739. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами, а також ведення спільного господарства, їх окреме проживання, наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. \~ \~ \~ \~З урахуванням положень ст.113 СК України та поданої позивачкою заяв після розірвання шлюбу прізвище останньої відновити на дошлюбне Зазімко. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 2008 року почала проживати у цивільному шлюбі із відповідачем, а 01.06.2019 року зареєстрували шлюб. В 2018 році в них народилась донька [PERSON] Вона офіційно не працевлаштована, будь-якого іншого доходу не отримує та перебуває вдома із семимісячною дитиною. Відповідач офіційно також не працевлаштований, однак має певні заробітки щомісячно. На її звернення надавати регулярну матеріальну допомогу відповідає відмовою та надає допомогу в незначному розмірі та не регулярно. В зв`язку з цим, позивачка просила на підставі ст.84 СК України стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~В наданій заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив розглядати справу без його участі, зазначивши про визнання позову. В зв`язку з поданими сторонами заявами та враховуючи положення ст.ст.211,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності останніх та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі, під час якого [INFO] в них народилась донька [PERSON] 01.06.2019 оку сторони зареєстрували шлюб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~З урахуванням вищезазначеного, враховуючи, що на теперішній час позивачка не працює та іншого джерела доходів не має, доглядає за малолітньою дитиною та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач регулярно не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11.06.2019 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] включно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 20.11.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що останні два роки відносини між ними почали погіршуватись через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обовязки, ведення господарства та виховання дитини, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин та спільного проживання і ведення спільного господарства з 01.02.2017 року, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданому клопотання також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №964. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини 01.02.2017 року, з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними до теперішнього часу не відбулось та сторони згідно поданих ними до суду заяв наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved