overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка є власницею жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 05.05.2006 № 389, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10709973 від 23.05.2006. Відповідачка [PERSON] з 08.02.2011 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується записами в домовій книзі, а також інформацією, наданою Новомиколаївським районним сектором УДМС України в Запорізькій області. З 2011 року по теперішній час [PERSON] фактично за зазначеною адресою не проживає, що підтверджено отриманими у судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також актом обстеження від 03.02.2011. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом статті 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вищенаведеними доказами підтверджено, що відповідачка не проживає у спірному жилому приміщенні з 2011 року, тобто з моменту реєстрації. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин відсутності відповідачки за зареєстрованою адресою її проживання. З огляду на те, що стаття 163 Житлового кодексу Української РСР, якою встановлено строки збереження жилих приміщень приватного житлового фонду за тимчасово відсутніми наймачами, містить відсильну норму до статті 71 цього Кодексу, суд визнає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію № 87 від 09.01.2014, якою підтверджується сплата позивачкою судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка є власницею квартири [ADDRESS] на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Посилаючись на вищезазначені обставини позивачка в поданому позові зазначає, що разом з нею в квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який в січні 2015 року виїхав в невідому напрямку і по теперішній час за вказаною адресою не проживає. При цьому відповідач участі в утриманні квартири не приймає, особистих речей відповідача також в квартирі немає. Де саме проживає зараз відповідач їй невідомо. На теперішній час позивачка має намір розпорядитися своїм майном на власний розсуд, але реєстрація відповідача в цьому перешкоджає. А тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме право користування квартирою [ADDRESS]. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, хоча належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї зберігається право користування житловим приміщенням строком 6 місяців у разі поважних причин відсутності. При цьому, відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Із наданих позивачем доказів (а.с.8-9) встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім того, із наданих позивачкою доказів (а.с.6) судом встановлено, що позивачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS], за цією адресою зареєстрований також й відповідач, який фактично не мешкає в квартирі з січня 2015 року без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивачки (а.с.5). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка є донькою відповідачки, яка відповідно до положень ст.135 СК України є одинокою матір'ю та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує допомогу одинокої матері на дитину. Починаючи з 2003 року відповідачка ухиляється від виховання та утримання своєї доньки, не спілкується з нею, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не цікавляться її здоров'ям та розвитком, у зв'язку з чим дитина з цього часу проживає з бабусею - [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням. Посилаючись на те, що відповідачка не спілкується з нею, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, а також зовсім не цікавиться її здоров'ям та розвитком, позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення з неї аліментів. В судове засідання від сторін надійшли відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивачка позов підтримала, відповідачка позов визнала. Вислухавши доводи прокурора, який вважав що, необхідно позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків, а також беручи до уваги висновок представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з наступного: відповідачка ухиляється від спілкування з донькою та ніякої участі в її вихованні не приймає, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, зловживає спиртними напоями. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Те, що відповідачка є матір'ю позивачки, підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.16). Відповідно до висновку відділу у справах дітей, відповідачка ухиляється від виховання та утримання своєї дитини, не цікавиться її фізичним, психічним здоров'ям, не займається її розвитком; не спілкується з нею; не створила необхідних умов для проживання та навчання дитини; своєю поведінкою негативно впливає на доньки. Таким чином, зазначеного є достатньо для того, щоб суд дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно позивачки. Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі наведеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

Позивачка є дружиною [PERSON], який помер [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], на яку вона отримала свідоцтво про право на спадщину. У заяві позивач посилаючись на те, що ? частки квартири [ADDRESS], належить батькові чоловіка [PERSON], який також помер [INFO], після смерті якого її чоловік отримав свідоцтво про право на спадщину, але за станом свого здоров»я за час свого життя не зміг зареєструвати за собою право власності на успадковану частку квартири, просить суд визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON]. Позивач та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як убачається з свідоцтв ( л.с. 10,12) позивачка є дружиною [PERSON], який помер [INFO] Згідно свідоцтва [PERSON] помер [INFO] (л.с.13). Як убачається з документів ( л.с.14,15-16) померлим [PERSON] та [PERSON] на час смерті належало по ? частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 1297 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно свідоцтва, [PERSON] прийняв після смерті свого батька спадщину у вигляді ? частки квартири [ADDRESS] (л.с.17). Враховуючи всі вище зазначені обставини, суд вважає, що померлий чоловік позивачки прийняв спадщину після смерті свого батька, у вигляді ? частки квартири [ADDRESS] і ця частка квартири входила до складу спадкового майна після його смерті, тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на ? частки, вище зазначеної квартири, так як відповідно до ст.. 1261 ЦК вона є спадкоємцем першої черги. Як убачається з свідоцтва (л.с. 21), позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. На підставі викладенного , ст. ст. 1218, 1261,1297 ЦК

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Великоперевізької сільської ради Шишацького району [PERSON] 19.10.2015 року за реєстровим №47, після померлої 17.01.2017 року матері [PERSON], яка постійно проживала у [INFO]. На день смерті спадкодавця позивачка проживала разом з нею і фактично прийняла спадщину після її смерті. Спадкове майно складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,70 га. вартістю 26110,00 грн., яка розташована у селі Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області та належала померлій за життя згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯГ №675945, виданого Великоперевізькою сільською радою 25.05.2007 року за реєстровим №01. 07.545.00334. Для одержання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй з тих підстав, що у державному акті на право приватної власності на землю ЯГ №675945, виданого Великоперевізькою сільською радою 25.05.2007 року за реєстровим №01. 07.545.00334, зазначено неправильний кадастровий номер земельної ділянки. У звязку з цим позивачка звернулася до суду за захистом своїх майнових прав. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача позов підтримав. Відповідач про своє відношення до позову не повідомив. Заперечення суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно свідоцтва про смерть І-КЕ №340485, виданого Шишацьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 19.01.2017 року, [PERSON] померла 17.01.2017 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Великоперевізької сільської ради Шишацького району [PERSON] 19.10.2015 року за реєстровим №47, єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], зокрема, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,70 га. вартістю 26110,00грн., що розташована у селі Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області та належала померлій за життя згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯГ №675945, виданого Великоперевізькою сільською радою 25.05.2007 року за реєстровим №01. 07.545.00334 є позивач [PERSON] На день смерті спадкодавця позивачка разом з нею і фактично прийняла спадщину після її смерті. Оскільки у державному акті на право приватної власності на землю ЯГ №675945 зазначено неправильний кадастровий номер земельної ділянки, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у позасудовому порядку, а тому права позивачки підлягають судовому захисту. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого 30.01.2008 року батька [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Позивачка у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Станом на 01.07.1990 року домоволодіння, розташоване зараз за адресою: с.Ковалівка, вул.Богомольця, 12, Шишацького району Полтавської області відносилося до колгоспного двору і в ньому проживали батьки позивачки: батько [PERSON], який помер 30.01.2008 року, та мати [PERSON], яка померла 04.11.2002 року. Отже, дане домоволодіння станом на 01.07.1990 року належало членам колгоспного двору в рівних частках по 1/2 частині кожному. На день смерті своєї дружини [PERSON] проживав разом з нею та фактично прийняв спадщину після її смерті. Таким чином, спадкове майно померлого 30.01.2008 року [PERSON] складається з домоволодіння, розташованого по вул.Богомольця,12 села Ковалівка Шишацького району Полтавської області, що в цілому складається з: житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.Б), сараїв (літ.В, Г) , погреба (літ.Д). Для одержання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй з тих підстав, що на житловий будинок не надано оригіналу правовстановлюючого документу. Свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалося за життя спадкодавця. В звязку з цим позивачка звернулася до суду за захистом своїх майнових прав. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позов підтримала. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі. У порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст.1216-1218, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка є користувачем квартири [ADDRESS], в якій на правах наймача зареєстрований [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що відповідач з вересня 2013 року не проживає у вказаній квартирі, але не знявся з реєстраційного обліку, в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, звернулася в суд з позовом про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], отримав ордер на квартиру [ADDRESS] та вселився в неї зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON], що підтверджується ордером № 42 та довідкою АСББ «Антей» від 17 березня 2014 року № 61. З актів обстеження квартири від 10 вересня, 5 листопада 2013 року та 13 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з березня 2013 року, його особистих речей в помешканні немає. У відповідності зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач більше шести місяців не проживає в квартирі [ADDRESS], а тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, ст. 71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивачка є матір`ю сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання сина, звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2300 грн. щомісячно. У судове засідання позивачка не з`явилася, але від неї надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, зменшений розмір позовних вимог підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, просить розгляд справи проводити за її відсутності Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, просить врахувати, що отримує заробітну плату у розмірі 4300 грн., нещодавно переніс операцію та знову потребує оперативного втручання. Окрім цього має на утриманні непрацездатних батьків: мати [PERSON] та батько [PERSON] , які є відповідно інвалідами другої та третьої груп. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 травня 2008 року, який знаходиться на утриманні матері. Як вбачається із довідки № 1026 від 24 квітня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, за адресою: [ADDRESS] разом із позивачкою зареєстрований та проживає її син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач частково визнав позовні вимоги, а позивачка зменшила їх розмір, та те, що відповідачем не доведено доказами факт перебування на його утриманні батьків, не додано документів, що підтверджували б його незадовільний стан здоров`я та потребу в повторному оперативному втручанні, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного, ст. ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка є опікуном своєї онуки [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є батьками неповнолітньої [PERSON], відповідно до рішення Попаснянчського районного суду Луганської області від 10.01.2017 р. позбавлені батьківських прав та матеріальної допомоги на утримання своєї доньки добровільно не надають. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь на утримання своєї онуки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та досягнення повноліття. Позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачі дійсно добровільно не надають допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с. 3/. [PERSON] та [PERSON] за рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 10 січня 2017 року позбавленні батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно копії розпорядження Попаснянської Райдержадміністрації від 10 березня 2017 року № 95 - [PERSON], яка являється бабусею неповнолітньої [PERSON] (позивач) - призначена її опікуном. Відповідачі офіційно не працюють, але на підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому , відповідно до положень ст..166 ч.2 Сімейного Кодексу України особа, яка позбавлена батьківський прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Із копії свідоцтва про народження / а.с. 7/ вбачається, що відповідачка [PERSON] та відповідач [PERSON], дійсно являються батьками [PERSON], [INFO] А так, відповідачі зобовязані сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця з кожного, а також стягнути з відповідачів в рівних частинах судовий збір на користь держави в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. 180-183, 166 СК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка є основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на вищезазначені обставини позивачка в поданому позові зазначає, що разом з нею в квартирі зареєстровані також її донька та відповідач, який доводиться позивачці колишнім чоловіком, та який починаючи з 2015 року після припинення шлюбних відносин зібрав свої речі та переїхав. При цьому відповідач участі в утриманні квартири не приймає, жодної речі відповідача також в квартирі немає. Де саме проживає зараз відповідач їй невідомо, у зв'язку з чим позивачка змушена нести додаткові витрати на утримання квартири. А тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартири [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї зберігається право користування житловим приміщенням строком 6 місяців у разі поважних причин відсутності. При цьому, відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Із наданих позивачем доказів (а.с.5) судом встановлено, що позивачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Крім того, за цією адресою зареєстрований також й відповідач, який фактично не мешкає в квартирі з 2015 року без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивачки (а.с.7). Крім того, той факт, що відповідач не проживає в квартирі також підтверджується письмовими заявами сусідів позивачки - [PERSON] та [PERSON].( а.с.11,12). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved