Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] був власником трактора ЮМЗ-6, який з 2007 року не ремонтувався та був в не експлуатаційному стані. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка, як спадкоємниця вирішила продати вказаний трактор як металобрухт та запропонувала відповідачеві [PERSON] купити його, на що відповідач погодився та надав розписку від 27.11.2012 року, в якій зобов'язується повернути позивачці в сумі 2100 дол. США строком до 01 травня 2013 року. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення боргу, розмір якого складає 2100 дол. США, що станом на 17 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становить 32366 гривень 08 копійок. В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву, посилалася на доводи викладені в ній та пояснила, що в [INFO] помер її батько [PERSON], який був власником трактору ЮМЗ-6. Вона частково прийняла спадщину після смерті свого батька, а тому як спадкоємниця вирішила вказаний трактор продати відповідачеві за 3000 дол.США. У зв'язку з тим, що на той час у [PERSON] не було грошей він сплатив позивачці частину грошей за трактор в сумі 7000 гривень, а іншу частину в сумі 2100 дол.США зобов'язався сплатити до 01 травня 2013 року. В підтвердження вказаної умови було складено розписку в 2009 року. Після цього, відповідач все одно борг не повернув, а тому 27.12.2012 року [PERSON] знову написав розписку. Також, зазначила, що зараз їй трактор не потрібен, оскільки він з 2009 року знаходиться у відповідача. Крім того, пояснила, що якщо відповідач поверне їй гроші вона одразу займеться оформленням трактора на ім'я відповідача [PERSON]. Таким чином, на підставі того, що по теперішній час відповідач гроші не повертає, на вказаному тракторі він обробляє свої землі, позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу за проданий нею відповідачеві трактор в розмірі 32366 гривень 08 копійок. В судовому засіданні відповідач позов не визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно позивачка [PERSON] йому влітку 2009 року продала трактор ЮМЗ-6, вартістю 3000 дол.США, який належав її батькові [PERSON]. Також, пояснив, що позивачка обіцяла оформити вказаний трактор на нього, але до теперішнього часу вона цього не робить. Він дійсно писав дві розписки, одну від 2009 року, а потім 27.11.2012 року, в якій вказано, що він зобов'язується повернути кошти позивачці в сумі 2100 дол.США до 01 травня 2013 року. Також, розповів, що трактор поломаний, він ним не користувався, не працював на ньому, а тому на теперішній час він згоден повернути позивачці зазначений трактор, оскільки в нього немає грошей для погашення боргу. Таким чином, в задоволенні позову про стягнення з нього боргу в сумі 32366 гривень 08 копійок просив відмовити. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] за життя [PERSON] був власником трактора ЮМЗ-6, реєстраційний номер [NUMBER], 1979 року випуску. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі №2438, позивачка [PERSON] частково прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO]. Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в 2009 році продала відповідачеві [PERSON] вищевказаний трактор за 3000 дол.США. Частина цих грошей відповідачем було сплачена одразу, а іншу частину в сумі 2100 дол.США відповідач зобов'язався віддати позивачці в строк до 01 травня 2013 року. Дану обставину в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував. Крім того, в підтвердження існування боргу між сторонами 27 листопада 2012 року була складена розписка, в присутності голови Виноградівської сільської ради [PERSON], мешканки [ADDRESS] [PERSON] про те, що [PERSON] зобов'язується в строк до 01 травня 2013 року повернути [PERSON] суму грошей в розмірі 2100 дол.США. Згідно довідки №92 від 17 листопада 2014 року Публічного акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний Банк» станом на 17.11.2014 рік офіційний курс долара США складає 1541.2417 гривень за 100 доларів США. Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість по розписці за наступним розрахунком, а саме: 2100 доларів США*1541.2417 гривень = 32366 гривень 08 копійок. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.ст. 610-611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором. Згідно оригіналу квитанції №ПН101 від 28 листопада 2014 року вбачається, що позивачка за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 324 гривні 45 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, також те, що на теперішній час відповідачем борг позивачці не сплачений, між сторонами утворилися договірні відносини за розпискою, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] боргу в повному обсязі та судових витрат. На підставі викладеного ст.ст. 526, 610-611, 625, 629, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved