Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відносно відповідача, [PERSON], вказуючи на те, що останній є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки, не цікавиться її станом здоров'я, не підтримує жодних стосунків з донькою, у зв'язку з чим просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач, її представник та прокурор підтримали вимоги позову які просять суд задовольнити. Відповідач, [PERSON], про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення у пресі, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник 3-ї особи, відповідно письмової заяви просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. З'ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Так, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], підтверджено, що відповідач є її батьком. Відповідно до висновку Департаменту праці а соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 15.05.2015 року за № 252, неповнолітня [PERSON], проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, яка займається вихованням дитини, піклуються про її здоров'я, духовний та моральний розвиток. Враховуючи рекомендації Комісії, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки, не підтримує жодних стосунків з нею, що також підтверджується довідкою з виконавчої служби щодо наявності заборгованості відповідача по аліментам. (а.с.6-12, 68,69). Таким чином доведено, що відповідач не займається вихованням дитини, не піклуються про її здоров'я, духовний та моральний розвиток, не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що передбачено ст.150 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовьязків по вихованню дитини. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р., ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При таких обставинах, позив підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів дитини

Outcome: approved