Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачка, діючи у своїх інтересах, а також будучи законним представником свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом про визнання за ними в рівних частинах права власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка (батька дитини) - [PERSON], який помер 21 червня 2014 року, на легковий автомобіль марки «FORD TRANSIT», 1998 року випуску. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті останнього відкрилася спадщина, у тому числі, на вищевказаний транспортний засіб, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON], померлої у 2013 році. Спадкоємцями за законом є вона та син померлого. Вказала на те, що вона разом із сином отримали свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, належне спадкодавцеві, оскільки проживали на день смерті із останнім та у встановлений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, при зверненні позивачки для оформлення спадкових прав на спірний автомобіль, нотаріальною конторою було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу видане на імя іншої особи та не переоформлено за життя спадкодавця. У звязку з цим, з метою захисту спадкових прав, [PERSON] просить суд визнати право власності на вказаний обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивачка та представник позивачки надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача надіслав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 16 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вчинено актовий запис №165 від зазначеного числа (свідоцтво про шлюб Серії 1-НО №201002, видане 16 квітня 2010 року). Вони є батьками [PERSON], [INFO], що зазначено у свідоцтві про народження серії 1-НО №332735, виданому виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області 02 листопада 2010 року, актовий запис №31. Відповідно до свідоцтва по право на спадщину за законом, виданого держаним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори 21 серпня 2013 року, [PERSON] після смерті його матері - [PERSON], яка померла 03 січня 2013 року, належав на праві власності легковий автомобіль марки «FORD TRANSIT», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі №WFOLXXGBVLWU19961, зареєстрований РЕВ 4 МРВ міста Маріуполя [PERSON] України 27 квітня 2006 року, що до цього належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №322351, виданого РЕВ 4 МРВ міста Маріуполя [PERSON] України 27 квітня 2006 року. Відомості про це відображені у витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34906949 від 21 серпня 2013 року, а також у матеріалах спадкової справи №190/2013. [PERSON] помер 21 червня 2014 року у смт. Васищеве Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №800878, повторно виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області 29 серпня 2014 року, актовий запис №33 від 26 червня 2014 року, а також довідкою про причину смерті (до форми №106/о №1925-ДМ/14). Як вбачається із матеріалів спадкової справи 520/2014, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, і на легковий автомобіль марки «FORD TRANSIT», 1998 року випуску. Так, 02 грудня 2015 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №81а по вулиці Крупської в смт. Старий Крим у місті Маріуполі Донецької області, відомості зареєстровано в реєстрі за №1-1021, а також на земельну ділянку, площею 4,77932 га, кадастровий номер:1423981100:000:0174, відомості зареєстровано в спадковому реєстрі за №1-1020. Однак, при зверненні спадкоємиці до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний автомобіль, постановою державного нотаріусу Самбірської державної нотаріальної контори від 10 лютого 2016 року за вих.№154/02-31, [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки відсутні відповідні правовстановлюючі документи щодо підтвердження належності спадкодавцеві зазначеного транспортного засобу. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію (РСА №322351) авто «FORD TRANSIT», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], його власником є [PERSON]. З цього випливає, що за життя [PERSON] не здійснив переоформлення належним чином. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ч.4 ст.234 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1261, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до п.26 вказаної Постанови, при поділі спадщини між спадкоємцями\~необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями,частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивачки та її малолітньої дитини, та визнати в судовому порядку за ними у рівних частках право власності на спірний автомобіль, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 21 червня 2014 року. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved