Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернувшись із даним позовом посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. У 2007 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано, однак ще до моменту розірвання шлюбу вони припинили спільне проживання, з того часу, останні сім років, батько з дитиною не спілкується. Дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні, з квітня 2011 року припинив виплату аліментів та не надає жодної матеріальної допомоги. У зв'язку з виниклими обставинами просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, думку прокурора та представника служби у справах дітей Коломийської міської ради, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 лютого 2008 року, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09 лютого 2008 року. У шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15 вересня 2006 року зроблено відповідний запис за № 447. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2006 року батьками дитини являються сторони по справі. Позивачка ствердила, що до моменту розірвання шлюбу відповідач покинув сім»ю із того часу не спілкується здочкою, не бере участі у її вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальних коштів на його утримання. Так, на підставі виконавчого листа від 26 січня 2008 року, виданого на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2008 року з відповідача було вирішено стягнути аліменти на користь позивачки у розмірі однієї четвертої частки з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідок, виданих начальником ВДВС Коломийського МРУЮ, №№ 367/03-27/2 і № 367/03-27/2, від 29 серпня 2013 року і 23 липня 2014 року, вищезазначене рішення суду про стягнення аліментів відповідачем не виконується. З цих підстав до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесене кримінальне провадження, яке закрито 11 січня 2013 року відповідною постановою слідчого Коломийського МВ УМВС у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У своїх письмових поясненнях від 26 червня 2014 року відповідач вказує, що не сплачує аліменти на користь позивачки на утримання спільної дитини через тяжкий матеріальний стан. Довідка КП «Житлоінфоцентр» № 2520 від 23 липня 2014 року вказує, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, а із довідки цього підприємства № 3230 від 12 листопада 2007 року видно, що відповідач проживає у м. Коломиї з матір»ю та бабою. З довідки № 33 від 17 червня 2014 року, виданої завідувачем Львівського дошкільного навчального закладу ясла-садка № 109 видно, що дитина сторін відвідувала вказаний заклад з 2008 по 2012 роки. За цей час відповідач жодного разу не з»являвся, натоміть матір брала активну участь у масових заходах та дотриманні режиму дошкільного закладу, своєчасно проводила оплату за дошкільний заклад. У довідці № 208 від 17 червня 2014 року, виданої середньою спеціалізованою музичною школою-інтернат зазначено, що дитина сторін навчається у цьому закладі, вихованням дитини займається позивачка самостійно. Цим же закладом видано характеристику дитини сторін, згідно з якою остання характеризується позитивно, матір дбає про дитину, сумлінно ставиться до батьківських обов»язків, натомість батька там не бачили. Той факт, що дитина сторін часто хворіє підтверджується довідкою № 673 від 19 червня 2014 року, виданою комунальною четвертою міською клінічною лікарнею. Зазначено, що при оглядах дитини на прийомі в поліклініці та при відвідуванні її вдома присутньою була тільки матір. Все сказане знайшло підтвердження у перевірці, проведеній органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в ході якої встановлено, що відповідач, який згідно свідоцтва про народження дитини є батьком неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язків щодо виховання сина. У висновку, складеному за результатами даної перевірки зазначається, що [PERSON] вихованням дитини не займається, про її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, коштів на утримання не надає, а тому вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст. 150 Сімейного кодексу України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. В ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України зазначаються підстави позбавлення батьківських прав, зокрема : залишення дитини в пологовому будинку і не виявлення щодо неї батьківського піклування, а також ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов'язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved