Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На обґрунтування вимог вказала, що з 18 лютого 2012 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, а до цього з 2000року перебувала у фактичних шлюбних стосунках. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не бажає утримувати сім'ю і участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймає, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказуючи на те, що відповідач, як батько дітей, повинен брати участь в утриманні дітей, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, визначеного законом на дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що є підставою вважати його неявку до судового засідання без поважних причин, з огляду на що суд за клопотанням позивача розглядає справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 лютого 2012 року (арк.спр.9). Мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (арк.спр.7,8). Згідно довідки з місця проживання, діти зареєстровані і проживають разом з батьками за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.10). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Цей обов'язок рівною мірою покладається на обох батьків. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, на медичних обліках не перебуває, є батьком двох неповнолітніх дітей. Інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться (арк.спр.14). Враховуючи зазначене та відсутність підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що саме такий порядок визначення аліментів буде найбільш доцільним і найбільш відповідатиме інтересам дітей. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved