Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що на підставі мирової угоди від 06.10.2011 року, затвердженої ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2011 року по цивільній справі № 2-3055/2011, вона є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на дане майно зареєстровано за нею в КП «ДМБТІ» 10.02.2012 року за реєстраційним номером 35984973. Також в цій квартирі зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2011 року шлюб з відповідачем було розірвано. З липня 2010 року відповідач у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Наявність реєстрації останнього в належній їй квартирі, перешкоджає можливості вільно розпоряджатись останньою на власний розсуд та призводить до безпідставних додаткових витрат щодо її утримання. В зв'язку з цим, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та усунути їй перешкоди в користуванні квартирою, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Також просила зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації. В наданій заяві представник позивачки просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Від третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі мирової угоди від 06.10.2011 року, затвердженої ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2011 року по цивільній справі №2-3055/2011, позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на дане майно зареєстровано за нею в КП «ДМБТІ» 10.02.2012 року за реєстраційним номером 35984973 (а.с.9-13). Також у вказаній квартирі на теперішній час зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] (а.с.14). Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як зазначила позивачка в своєму позові, з липня 2010 року по теперішній час відповідач в спірній квартирі не проживає, з реєстрації самостійно не знявся, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Крім того, факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 28.01.2014 року, складеним за участю сусідів - мешканців квартир [ADDRESS],[ADDRESS]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та відповідно до ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2011 року про затвердження мирової угоди за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], а відповідач, припинивши шлюбні відносини з [PERSON], вибув на інше постійне місце проживання та більше року в квартирі не проживає, витрат з її утримання не несе, але з реєстрації не знявся, що створює позивачці перешкоди у можливості вільно розпоряджатись належною їй на праві власності квартирою та змушує нести додаткові витрати на її утримання щодо сплати комунальних послуг, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необіхдність їх задоволення в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та усунення [PERSON] перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Разом з тим, в частині зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації в квартирі в задоволенні позову слід відмовити, оскільки заявлення вимог до третьої особи не передбачено законом. Крім того, вказана вимога є зайвою, з урахуванням задоволення позову в частині усунення позивачці перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття відповідача з реєстрації в останній. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial