Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імідж» було досягнуто домовленість про укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав, в силу якої позивач мав придбати корпоративні права у відповідача -ТОВ «Медіа Імідж». Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленість про те, що супроводження угоди по придбанню корпоративних прав у ТОВ «Медіа Імідж», оформлення необхідних документів, здійснення платежів за договором купівлі-продажу корпоративних прав буде здійснюватись через відповідача [PERSON], який мав ділові стосунки з ТОВ «Медіа Імідж» та мав передати ( сплатити ) останньому суму авансу за придбання корпоративних прав. З метою реалізації вищевикладених домовленостей 25 грудня 2009 року позивач передав [PERSON], а останній отримав від позивача грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 3 100 000 доларів США, про що було складено та підписано власноруч відповідачем [PERSON] розписку. Відповідно до розписки, строк, до якого [PERSON] зобов»язався укласти з ТОВ «Медіа Імідж» договір купівлі-продажу корпоративних прав був встановлений до 16 січня 2010 року. Окрім того, в розписці були зазначені і інші умови угоди щодо придбання корпоративних прав. Станом на час звернення з позовною заявою до суду, відповідачі не виконали свої зобов»язання щодо укладання основного договору купівлі-продажу корпоративних прав. Позивач звертався повернути сплачену суму авансу, проте відповідачі зазначені грошові кошти так і не повернули, відповіді щодо терміну повернення сплаченого авансу не надали. Позивач вважає, що відповідачі після 16 січня 2010 року без достатньої на це правової підстави зберігають у себе суму сплаченого авансу в розмірі 3 100 000 доларів США. Просить стягнути, солідарно, з товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імідж» та [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 32 801 703 грн. 66 коп., які складаються із суми сплаченого авансу в розмірі 3 100 000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ становить 24 745 130 грн., із суми 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 358 609 грн. 33 коп., із суми процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами у розмірі 3 802 784 грн. 12 коп. та стягнути сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Медіа Імідж» у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що ТОВ «Медіа Імідж» не мав ніяких домовленостей з [PERSON] стосовно купівлі- продажу корпоративних прав товариства, оскільки директор не має повноважень на розпорядження частками у статутному капіталі ТОВ «Медіа Імідж», які в грудні 2009 року належали фізичним особам. Також ТОВ «Медіа Імідж» не уповноважувало [PERSON] на супроводження вдаваної позивачем угоди купівлі- продажу корпоративних прав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити, зазначила, що [PERSON] стверджує, що ніякої розписки про продаж корпоративних прав та про отримання авансу від [PERSON] у розмірі 3 100 000 дол. США не писав та не отримував від останньої ніяких грошових коштів. 3-тя особа: директор ТОВ «Медіа Імідж» Годлевська Олеся Михайлівна у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суд вважав можливим розглядати справу у її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В позовній заяві позивачка зазначає, що між позивачем та ТОВ «Медіа Імідж» було досягнуто домовленості про укладення договору купівлі- продажу корпоративних прав самого ж ТОВ «Медіа Імідж». Також позивачка зазначає, що оскільки [PERSON] мав ділові стосунки з ТОВ «Медіа Імідж», було досягнуто домовленість про оформлення документів через [PERSON] З метою реалізації вищенаведених домовленостей по придбанню корпоративних прав ТОВ «Медіа Імідж» 25 грудня 2009 року позивач передав [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 3 100 000 доларів США. В якості доказу передачі позивачем відповідачу [PERSON] грошових коштів в сумі 3 100 000 доларів США позивачка надає розписку від 25 грудня 2009 року ( а.с.11, том 2) та в позовній заяві зазначає, що дана розписка була складена та підписана власноруч відповідачем [PERSON] ( а.с.16, т.1). Відповідно до умов розписки, відповідач [PERSON] зобов»язався придбати на ім.»я позивача та у його власність корпоративні права ТОВ «Медіа Імідж» та зобов»язався укласти договір купівлі- продажу корпоративних прав до 16.01.2010 року. Крім того, в розписці були зазначені інші умови угоди щодо придбання корпоративних прав, а саме: встановлена загальна вартість договору купівлі- продажу корпоративних прав ТОВ «Медіа Імідж» в сумі 5 000 000 доларів США, порядок переходу права власності на корпоративні права від ТОВ «Медіа Імідж» до позивача, порядок оплати статутного капіталу ВАТ «Комерційний банк «Стандарт». Позивач вважає, що розписка від 25.12.2009 року є попереднім договором. Станом на час звернення з позовною заявою відповідачі не виконали свої зобов»язання щодо укладання основного договору купівлі-продажу корпоративних прав, сплачену суму авансу не повернули. Заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] зазначає, що ніякої розписки про продаж корпоративних прав та про отримання авансу від [PERSON] відповідач [PERSON] не писав та не отримував від позивачки ніяких грошових коштів. За клопотанням відповідачів судом було призначено почеркознавчу експертизу для з»ясування питання, чи виконана розписка від 25.12.2009 року [PERSON], чи іншою особою. Відповідно до висновку експерта № 8 від 14.03.2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на Південно-західній залізниці УМВС України рукописний текст, який починається з наступних слів: «Я, [PERSON], проживаю в [ADDRESS]» і закінчується словами : «[PERSON]. [PERSON] 25.12.2009» на розписці від 25.12.2009 року, яка міститься на а.с.11, том 2 цивільної справи № 2-5459/11- виконаний не гр.. [PERSON], а іншою особою. Дати відповідь на питання відносно підпису, що підлягає дослідженню, а саме наявного під рукописним текстом, в розписці від 25.12.2009 року, яка міститься на а.с.11, том 2 цивільної справи № 2-5459/11, не є можливим у зв»язку з тим, що при порівнянні досліджуваного підпису, із наданими на дослідження в якості порівняльного матеріалу: вільними, умовно-вільними та експериментальними зразками почерку та підпису гр.. [PERSON], встановлено як розбіжності, так і співпадання загальних та окремих ознак почерку, які, враховуючи високий ступінь варіаційності зразків підписів, простоту та конструктивну спрощеність як досліджуваного підпису, так і зразків, одночасно визнані не суттєвими, а їх кількість та ідентифікаційна значимість такі, що їхнє сполучення не може служити підставою як для категоричного, так і для ймовірного висновку - негативного чи позитивного ( а.с. 147-150). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачкою не надано суду будь-яких доказів того, що нею були передані відповідачу [PERSON], з метою реалізації домовленостей по придбанню корпоративних прав товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імідж», 25 грудня 2009 року, а відповідачем [PERSON] отримані від позивачки грошові кошти в сумі 3 100 000 доларів США. Крім того, твердження позивачки про складання власноруч відповідачем [PERSON] письмової розписки від 25.12.2009 року спростовується вищенаведеним висновком почеркознавчої експертизи від 14.03.2014 року. Що ж стосується домовленостей між позивачкою та ТОВ «Медіа Імідж» про укладання договору купівлі- продажу корпоративних прав ТОВ «Медіа Імідж», то як зазначив представник відповідача, ТОВ «Медіа Імідж» не володіє своїми ж корпоративними правами, та відповідно не може розпоряджатись такими правами. У складі ТОВ є засновники ( учасники) товариства, які самостійно, на власний розсуд, приймають рішення про продаж або в інший спосіб відчуження своєї частки ( її частини) у статутному капіталі ТОВ «Медіа Імідж». Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про стягнення з відповідачів сплаченого авансу, трьох процентів річних від простроченої суми авансу та процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст..ст. 526,536,610,611,625,1212,1214 ЦК України,

Outcome: dismissed