Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим , що 06 жовтня 2001 р. вона уклала шлюб з відповідачем і під час сумісного життя, 16 квітня 2010 року, за спільні кошти вони удвох придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16 квітня 2010 р. і зареєстрували право власності на відповідача, оскільки 02 грудня 2014 року шлюб був розірваний, а спірна квартира придбана в період шлюбу, то їй, як колишній дружині відповідача, належить ? частина цієї квартири. Враховуючи, що з відповідачем її не пов»язують сімейні відносини, вона звернулася до суду з зазначеним позовом . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що квартира [ADDRESS] була придбана нею і її колишнім чоловіком в період їх шлюбу і за їх спільні кошти, однак зареєстрована квартира лише на колишнього чоловіка, який не проживає в ній і на даний час в цій квартирі проживає вона з дочкою. Вона має право на ? частину цієї квартири і бажає, щоб її право було оформлене належним чином. З відповідачем вони вели розмови про переоформлення квартири на двох, однак до цього часу відповідач ніяких дій з приводу належного оформлення квартири на неї не вчиняє. Тому для неї є єдиний вихід закріпити своє право власності шляхом звернення до суду. Вона заперечує проти заочного рішення у справі, оскільки відповідач затягує з вирішенням цього питання, тому не з»являється до суду, хоча він повідомлений про дату і час розгляду прави. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги і позицію позивачки підтримує . Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. ( а.с.24, 31). Третя особа : Відділ з питань державної реєстрації Конотопської міської ради до судового засідання не з»явилися , надали заяву , в якій просять справу слухати без участі їх представника, покладаються на розсуд суду . Суд , заслухавши позивача , його представника , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню . Зі свідоцтва про одруження вбачається що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2001 року ( а.с.3) Частина 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України передбачає : майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу) . Згідно договору купівлі - продажу від 16 квітня 2010 року , відповідач [PERSON] придбав двокімнатну квартиру [ADDRESS]. В договорі також зазначено, що дружина покупця [PERSON] надала згоду на придбання квартири на ім»я чоловіка [PERSON] ( а.с.7). З витягу з державного реєстру правочинів від 16 квітня 2010 р. вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] ( а.с.8) Відповідно довідки характеристики КП Конотопське МБТІ від 04 жовтня 2016 року , загальна вартість квартири [ADDRESS] складає 112 790 грн. ( а.с.6) . Судом достеменно встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] придбана сторонами під час їх шлюбу, а тому вимоги позивачки в тому , що вона має право на частку в спірній квартирі, є правомірними. Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України : у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суду не надано відомостей та доказів про те, що сторони домовлялися про частки у цій квартирі або укладали шлюбний договір з цього приводу , а тому в силу ч. 1 ст. ст. 70 Сімейного Кодексу України їх частки у праві власності на спільне майно - квартиру є рівними. Враховуючи правомірність вимог позивачки суд ,

Outcome: approved