Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 07 березня 2009 року та зареєстрований Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 53. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось. Під час подружнього життя жили як чужі люди. Відсутнє взаєморозуміння, повага. Постійно виникали конфлікти та сварки. Всі ці обставини призвели до фактичного існування шлюбу. Від шлюбних відносин у сторін народилась дочка. Просить у відповідності до ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення проти позову. 23 серпня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначеного підготовче засідання. Яке неодноразово відкладалось з поважних причин. 24 жовтня 2019 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення та провадження у справі зупинено. 20 січня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. 11 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 24 жовтня 2019 року позивачкою подано до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. 15 травня 2020 року відповідачем подано до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заперечує проти позовних вимог. У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлявся про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, а тому суд з урахуванням проданих заяв вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 07 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюбу у приміщенні Галицького відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 53, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб від 07.03.2009 серії [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] . Від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, що містяться у матеріалах справи. У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, зважаючи на надання судом строку для примирення; при обставинах, зазначених позивачем у позові, в останньої відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту, шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.\~

Outcome: approved