Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 900,00 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина у зв*язку з продовженням ним навчання та додаткові витрати на його утримання у з*язку зі станом здоров*я в сумі 1900,00 грн. щомісячно . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач це її колишній чоловік, батько їх сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між подружжям було розірвано 07.03.1998 року. Відповідач мешкає окремо. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З грудня 2006 року син захворів на цукровий діабет 1 типу ( інсулінозалежний) і до 12.09.2016 року був дитиною-інвалідом до 18 років, а зараз є інвалідом дитинства 2 групи, на лікування якого потрібні додаткові витрати. Син отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам у розмірі 1312,00 грн. щомісячно, але цих коштів не вистачає на оплату всіх необхідних ліків. Один раз на три місці сину необхідно здавати аналізи, вартість яких є 400 грн.. Крім того, потрібно купляти життєво необхідні ліки- інсулін за власний кошт. З посиланням на ст. 185 СК України позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1900, 00 грн. З вересня 2015 року син став студентом денного відділення Харківського гуманітарного університету « Народна українська академія», форма навчання контрактна, стипендію не отримує. Позивач у шлюбі не знаходиться, працює. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина . Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у зв*язку з його навчанням в розмірі 900, 00 грн. щомісячно до досягнення ним 23 років. У судове засідання представник позивача не з*явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала, не заперечує проти винесення рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з*явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] до суду не з*явилася, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на його утримання на користь матері. За згодою представника позивача суд розглядає справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково , виходячи з наступного: Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 200 СК України встановлено, що при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів суд визначає відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України. Судом встановлено, що відповідач є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . ( а.с.5) [PERSON] є студентом денного відділення Харківського гуманітарного університету « Народна українська академія», форма навчання контрактна, стипендію не отримує. Строк закінчення навчання - до 30 червня 2019 року / а.с. 8 / Таким чином, з урахуванням досліджених доказів по справі та норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 900 грн. щомісчно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] до закінчення ним навчання до 30 червня 2019 року . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплат за один місяць. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини задоволенню не підлягають виходячи з наступного : Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, правила статті 185 Сімейного кодексу України поширюються на правовідносини щодо обовязку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, зробленому ним в постанові від 24.12.2014 року при розгляді справи № 6-186 ц. Питання про розподіл судових витрат між сторонами , суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial