Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що 11 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Дебеславці, вул. Шевченка, 25. Спадкоємцем першої черги за законом є вона, оскільки сини померлого на спадщину не претендують. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. З метою оформлення спадщини звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі даного свідоцтва про право на спадщину, так як правовстановлюючий документ виданий тільки на голову колгоспного двору і не виділено частки членів колгоспного двору. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Дебеславці, вул. Шевченка, 25, Коломийського району, Івано-Франківської області. Представник позивачки та відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, останні позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Дебеславці по вул. Шевченка, 25, Коломийського району, належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданим 13 серпня 1988 рроку виконкомом Коломийської районної ради народних депутатів на підставі рішення № 121 від 08 червня 1988 року. Відповідно до довідки Матеївецької сільської ради від 24 квітня 2017 року № 172 станом на 01 липня 1990 року за вказаною вище адресою проживали: [PERSON] голова домогосподарства, [PERSON] його дружина, [PERSON] син. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом на 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживало троє осіб, то кожному із них належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами . 11 січня 2017 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис № 35. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Дебеславці по вул. Шевченка, 25. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Дебеславцівської сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 24 квітня 2017 року № 172 та матеріалами спадкової справи № 19/2017. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Сини померлого відмовляються від своєї частки в спадковому майні. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак 14 червня 2017 року нотаріус повідомила, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки частки співвласників у домоволодінні, яке належить до колгоспного двору, не визначені. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 06 вересня 2017 року ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 72 300,00 грн. Частиною 1\~ст.16 ЦК України\~особі гарантується право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 11\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється з моменту смерті власника. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, виходячи з того, що позивачка вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає, та враховуючи, що відповідачі відмовляються від своїх часток у спадковому майні та не заперечують проти задоволення позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення. На підставі ст.ст.\~15,\~ 16,\~ 328, 346,\~392, 1268 ЦК України\~та

Outcome: approved