Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували 15 листопада 2011 року в виконавчому комітеті Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №6. В них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, коштів на утримання дітей не дає, добровільно сплачувати аліменти не бажає, чим ставить її та дітей в важке матеріальне становище, що змусило позивачку звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, не заперечує про винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення з наступних підстав. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 15 листопада 2011 року в виконавчому комітеті Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №6. Від шлюбу в них є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтва про народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, яка є особою молодого віку, а також враховуючи те, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти матеріальне становище, тому позовні вимоги слід задовольнити, встановивши розмір стягнення коштів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Outcome: approved