overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що мають дитину, [INFO] . Шлюбні стосунки припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обов`язки, сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. З вересня 2019 року припинені шлюбні стосунки. Дитина проживає з нею - позивачкою. Спір щодо поділу майна відсутній. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні, без повідомлення (виклику) сторін. Відзив на позов відповідач не надав, заперечень проти позову не зазначив. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29 червня 2013 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 321). Від шлюбу мають сина [PERSON] ,, [INFO] . Як зазначила позивачка, сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини та тривалий час проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з позивачкою. Заперечень вказаних фактів відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.. За проханням позивачки після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 2 серпня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем неможливо внаслідок систематичного застосування ним психічного та фізичного насильства до неї. Збереження шлюбу є неможливим. Дитина проживає з нею. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб сторін зареєстрований 2 серпня 2014 року Фрунзенським відділам державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на неможливість спільного проживання та збереження шлюбу внаслідок застосування до неї психологічного та фізичного насильства відповідачем. Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. \~ \~ \~ \~Позивачка подала суду заяву про підтримання позову, відповідач подав заяву про визнання позову. Отже, обидві сторони прийшли до висновку про неможливість поновлення шлюбних стосунків. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1 СК України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. \~ \~ \~ \~За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачці слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 серпня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають дочку- Антоненко [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено у 2016 році через несумісність характерів, різні погляди на життя.. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що тривалий час з чоловіком проживають окремо, у 2016 році чоловік пішов проживати до своєї матері, та з цього часу шлюбні стосунки не поновлювались. Дитина проживає з нею. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, та залишити їй дошлюбне прізвище - Валковська. В судовому засіданні відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені остаточно. Поновлення шлюбних стосунків з позивачкою вважає неможливим. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 1479). Від шлюбу мають дочку- Антоненко [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сімї, внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини, тривалий час проживають окремо, за різними адресами. Дитина - [PERSON], [INFO], за згодою сторін залишилась проживати з позивачкою. Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище Валковська.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 липня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні стосунки припинені влітку 2017 року. Шлюб існує формально. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим. Ухвалою суду від 3 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснила, що рішенням суду у вересні 2018 року стягнуто аліменти з відповідача на утримання дитини. З літа 2017 року шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Поновлення шлюбних стосунків вважає неможливим. Просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що шлюбні стосунки поновити неможливо, більше двох років вони проживають окремо. Він сплачує аліменти на утримання дитини. Майнового спору немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 9 липня 2016 року у Ленінському районному у м.Харкові відділі державного реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 262. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, проживають в різних містах. Примирення обидві сторони вважають неможливим та просять розірвати шлюб. За спільною згодою сторін дитина проживає з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області 19.11.2011 року, актовий запис №44, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить її волі. Від даного шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки і спорів щодо його місяця проживання між сторонами немає. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що їхня сім'я розпалась, разом вони не проживають і не намагаються відновити шлюбні відносини. Під час сумісного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, в наслідок чого, між ними виникали часті конфлікти та вчиняв насильство в сім'ї в присутності малолітнього сина, що перешкоджали нормальному існуванню сім'ї. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивачки, є неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на вимогах, щодо розірвання шлюбу та зазначила про своє бажання залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а відповідач позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, 11.01.2010 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім'ю. З листопада 2014 року вони припинили проживати разом, відповідач переїхав проживати до своєї сестри, сторони не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Позивачка не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки вони істотно суперечать її інтересам. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, при цьому зазначив, що позивачка має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечує проти викладених позивачкою в позовній заяві обставин та підстав для розірвання шлюбу. Просить суд в мотивувальній частині рішення зазначити, що причиною розірвання шлюбу є відсутність з боку [PERSON] почуття любові та поваги до відповідача. [PERSON] приймав та в подальшому прийматиме участь у вихованні та спілкуванні з їх малолітнім сином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2010 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації шлюбів міста Пуне, область Пуне, Індія, за № [NUMBER]. (а.с.19-20) Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 21) Спільне життя у сторін не склалось, вони стали проживати окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору майнового характеру між сторонами немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 01.08.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на сімейне життя. З 01.01.2014 року вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Спору щодо майна та проживання спільної дитини немає, син проживатиме з позивачкою, а відповідач постійно братиме участь у вихованні сина. Сторони в суд не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали обидва, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2009 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 976. (а.с.5) Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а. с. 6) Спільне життя у сторін не склалось, вони стали проживати окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору майнового характеру та щодо виховання і утримання дитини між сторонами немає. Дитина проживає разом з позивачкою. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 03.02.1995 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач почав вживати наркотичні засоби, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на сім'ю та шлюб. З ініціативи відповідача постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що впливає на їх психічний стан. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають між сторонами, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про поділ майна та щодо утримання, виховання дітей у сторін не має. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи беї її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, надання строку на примирення не потребує та не заперечує проти постановлення заочного рішення суду. Відповідач заяв, заперечень, клопотань суду не надавав, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.1995 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 147. (а.с.8) Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 9-10) Спільне життя у сторін не склалось, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору щодо виховання і утримання дітей між сторонами немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 05.09.1997 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку -[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відсутність взаєморозуміння призводило до конфліктів та в результаті стало причиною припинення подружніх відносин. Протягом року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають, донька проживатиме з відповідачем. Сторони в суд не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали обидва. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.09.1997 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 1187 (а.с. 3), від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4 ) Спільне життя у сторін не склалось, вони протягом року не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору майнового характеру між сторонами немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим відновлення дівочого прізвища позивачки на [PERSON] після розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 05.12.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку -[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства та бюджету. Спору про поділ майна та місце проживання дитини у сторін немає, дитина залишатиметься на утриманні та вихованні у позивачки. Сторони в суд не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали обидва. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін по наявним у справі доказам. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2009 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1966. (а.с.3) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Спільне життя у сторін не склалось, вони стали проживати окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Спору майнового характеру між сторонами немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, згідно якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 06.03.1999 року між сторонами укладено шлюб. Дітей від спільного шлюбу не мають. Протягом останніх двох років між сторонами постійно виникають сварки, скандали, які призвели до розпаду сім'ї. Домашнє господарство сторони ведуть окремо, ніяких взаємних турбот один до одного не здійснюють, подружні відносини не підтримують. Шлюб став носити формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, але вирішити питання через органи РАЦС не бажає. Спору про розподіл спільно нажитого майна немає. Сторони в суд не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали обидва, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.1999 року між сторонами укладено шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 256. (а.с.5) Спільних дітей від шлюбу не мають. Спільне життя у сторін не склалось. Між сторонами постійно виникають сварки, скандали, які призвели до розпаду сім'ї. Домашнє господарство сторони ведуть окремо, ніяких взаємних турбот один до одного не здійснюють, подружні відносини не підтримують. Спору про розподіл спільно нажитого майна немає. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved