Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 січня 2006 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. З відповідачем шлюб розірваний, що підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 25 жовтня 2012 року. Вона знаходиться у другому шлюбі, і має прізвище [PERSON]. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В звязку з тим, що вона не має можливості самостійно забезпечити гідний достаток дитини, вона просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 1/4 части з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, просить розглянути справу за її відсутністю, підтримала свій позов повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово позов визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 28 січня 2006 року було укладено шлюб. Від спільного життя у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, згідно якого позивачка і відповідач вказані батьками цієї дитини. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає, доказів добровільної допомоги відповідач суду не надав. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Суд враховує, що відповідач пенсіонер, має щомісячний дохід у вигляді пенсії, інших утриманців не має. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що є підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Даних про матеріальний стан як платника, так і стягувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначені судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідач слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487,20грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved