Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] Посилається на те, що з 07.01.2008 року по 10.05.2014 року перебувала в громадському шлюбі з [PERSON], проживали в [ADDRESS]. В період спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, батьком є [PERSON] З 10.05.2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства і вона з сином переїхала проживати до батьків у с.Малий Рожен, Косівського району Івано-Франківської області. Вона проживає разом з батьком, який є інвалідом третьої групи загального захворювання і тому вона змушена допомагати йому. [PERSON], [INFO] на даний час знаходиться на її повному матеріальному утриманні. [PERSON] працює неофіційно таксистом та по найму, виконує різноманітні роботи, має постійний та регулярний дохід, його середньомісячний заробіток становить 2000,00 грн. - 3000,00 грн., однак допомоги на утримання сина не надає. Вона на даний час не працює, здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] та батьком. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Зазначала, що в разі стягнення аліментів в твердій грошовій сумі їх розмір має становити 800,00 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 350,00 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в громадському шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], виданого 25.08.2009 року, Малорожинською сільською радою, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №9. З довідки виданої виконкомом Малорожинської сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області №533 від 25.09.2014 року вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 25.09.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає з малолітнім сином [PERSON] та батьком у одному будинку. Будинок складається з двох кімнат, які потребують ремонту, сім'я малозабезпечена, через непрацездатність матері, яка веде догляд за малолітнім сином та батьком інвалідом третьої групи. Крім того, судом встановлено, що позивачка на даний час не має змоги самостійно, матеріально утримувати малолітнього сина, який проживає з нею, в повному обсязі. Відповідач добровільно регулярну допомогу на утримання дитини не надає, є працездатним, інших осіб на утриманні немає. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 25.09.2014 року і до настання його повноліття. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial