Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючі суперечки та сварки, їх сімейні стосунки з чоловіком були припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначаючи на тому, що їх сім`я розпалась остаточно та що сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, стягнувши з відповідача на її користь сплачений при подачі позову судовий збір. Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду у спосіб, визначений процесуальним законом, до судового засідання не з`явилися. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачем право на подання відзиву на позов не використано, про причини неявки суд не повідомлено. З огляду на повторну неявку відповідача у судове засідання суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України за згодою позивачки здійснює судовий розгляд у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 2017 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №70 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Як випливає з позовної заяви, дитина мешкає разом з матір`ю (а.с.9,10). Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та позиція сторін, які до судового засідання не з`явилися, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу між сторонами, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне в порядку ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при подачі позову в розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved