Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 01 серпня 2009 року у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №14. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею. Оскільки відповідач, будучи офіційно працевлаштованим та отримуючи регулярний офіційний дохід у вигляді заробітної плати, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, жодним чином не турбується їх вихованням та утриманням, зароблені кошти витрачає лише на власні потреби, а вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує лише 860 грн. на місяць соціальної допомоги, що не дає їй можливості самостійно забезпечити фізичний, духовний розвиток усіх трьох дітей, розвиток їх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, обдарувань, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх трьох малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, також подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає повністю, заперечень щодо задоволення таких не має. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 серпня 2009 року перебувають у шлюбі, від якого у них народилося троє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач взагалі не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім цього, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved