Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що навчається. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком та батьком доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. 20 грудня 2006 року шлюб з [PERSON] розірвано. На даний час [PERSON] являється студенткою 1 курсу факультету біотехнології і біотехніки Національного технічного університету України КПІ денної форми навчання та навчається за держзамовленням. Термін навчання з 1.09.2014 року по червень 2018 року. Донька є інвалідом з дитинства з діагнозом порушення функції дихання , ковтання та жування та потребувала підвищеної уваги та додаткових витрат на заняття з логопедом та відвідувань лікаря ортодонта в Українському центрі для дітей з вродженими вадами щелепно - лицевої ділянки в м . Києві. За цей час у вказаному медичному центрі у відділенні щелепно лицевої хірургії їхній доньці було проведено три складні хірургічні операції, але батько дитини жодного разу здоровям дитини не цікавився. 8 листопада 2007 року вона звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача до суду. Аліменти відповідач сплачував не регулярно і в обсязі меншому , ніж було визначеного за рішенням суду. В 2014 році вона отримала від відповідача допомогу в розмірі 330 гривень у місяць, хоча прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становив 1286 гривень, а 30%- становить 386 гривень. Також, вказується , що в вересні 2014 року їхній доньці проведена хірургічна операція з кісткової пластики обличчя в клініці при медичному університеті м. Мюнхен \\ Німеччина \\ , вартість такої операції 11000 євро, не враховуючи витрат на відкриття візи 740 грн., страхових медичних полісів 530 грн., вартості авіаквитків -11000 грн., проживання 450 євро та харчування 240 євро. З січня 2015 року вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти з витратами на операцію, яка їхній доньці була життєво необхідна та надає шанс на повноцінне життя здорової людини, але ніякої додаткової допомоги відповідач не надав. Вона та її батьки витратили на операцію всі свої заощадження, на покриття витрат та боргу перед клінікою вона вимушена витрачати всю свою заробітну плату і не має додаткових засобів утримувати та навчати дитину. За поясненнями відповідача в серпні 2014 року він отримав високооплачувану роботу в м . Москва \\ Росія \\ та разом з співмешканкою мають наміри в найближчі місяці мати спільну дитину, що свідчить про його стабільне фінансове становище. Просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання та навчання їхньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2675 гривень щомісячно. Вказана сума включає: кошти необхідні на оплату проживання доньки в гуртожитку при університеті 275 грн. щомісяця, витрати на харчування 45 грн. на день, вартість проїзду з м. Київ в м . Черкаси два рази на місяць 500 грн., мобільний зв'язок 30 грн. щомісяця, інтернет 60 грн. щомісяця, канцелярія 50 грн. щомісяця, побутова хімія та засоби гігієни 60 грн. щомісяця, витрати на одяг та взуття в середньому 350 грн. на місяць. Розмір її доходів не може в повній мірі забезпечити оплату навчання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши , що оскільки [PERSON] ніде не працює та не має постійного заробітку , а крім того , він проживає разом з батьками пенсіонерами та надає їм посильну допомогу. Також, він сплачує аліменти за рішенням суду на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно. Також, він перебуває у цивільному шлюбі з гр..[PERSON], яка перебуває стані вагітності та потребує додаткових витрат. Про це детально викладено в письмових запереченнях на позов. На теперішній час він має можливості щомісячно сплачувати на навчання доньки 300 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження 1-СР №203606 від 10.12.2014 року [PERSON] є батьком [PERSON],[INFO], яка навчається на 1 курсі факультету біотехнології і біотехніки Національного технічного університету України КПІ денної форми навчання за держзамовленням. Термін навчання з 1.09.2014 року по червень 2018 року. Вказане підтверджується довідкою факультету біотехнології і біотехніки вказаного навчального закладу від 12.12.2014 року за №296. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно заперечень на позов [PERSON], вбачається , що відповідач ніде не працює, постійного заробітку не має, за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 28.11.2011 року сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. кожного місяця. З лютого 2010 року відповідач перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], яка на теперішній час є вагітною та потребує додаткових витрат на утримання, про що свідчить індивідуальна карта вагітної. Також, згідно письмових заперечень, відповідач також допомагає та утримує своїх батьків пенсіонерів. Виходячи з аналізу наданих заперечень та письмових документальних підтверджень на цей рахунок , вбачається , що матеріальний стан відповідача на теперішній час такий , що він немає практичної можливості оплачувати навчання своєї доньки [PERSON] у визначеному позивачкою розмірі 2675 грн. щомісяця. Згідно пояснень представника відповідача , вбачається , що [PERSON] має можливості та згідний сплачувати на навчання доньки [PERSON] 300 гривень у місяць. Разом з тим , враховуючи вищевикладене, а також обставини того , що донька відповідача [PERSON] [PERSON], [INFO] , потребує коштів на своє навчання та здобуття освіти є важливим моментом в її житті , оскільки , саме здобуття освіти надасть їй можливість самостійно заробляти на своє життя , суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько дитини , виходячи з встановлених обставин справи та наданих ним письмових матеріалів та письмових заперечень, в змозі забезпечити належну оплату навчання [PERSON] у розмірі 400 гривень щомісяця. Встановлено , що батьки відповідача є пенсіонери та отримують пенсію, а відповідні документальні докази щодо надання їм матеріальної допомоги з боку відповідача відсутні. При цьому , у відповідності до ст. 182 СК України , суд враховує при прийнятті даного рішення обставини , викладені сторонами, при вирішенні даного спору. А тому, враховуючи викладене, а також матеріальний стан відповідача та інші обставини , визначені ст..182 СК України, суд вважає можливим задовольнити частково позов [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 400 гривень на навчання та надання освітніх послуг на період навчання з 1.09.2014 року по 30.06.2018 року щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років. Також згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення слід звернути до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 11,60, 213-215,88 ЦПК України,

Outcome: partial