Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Микуличинської сільської ради, Яремчанської міської ради, Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №12. В шлюбі у сторін народилося троє дітей. Однак, спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. На даний час кожен із сторін живе своїм життям, а перебування у шлюбі шкодить інтересам позивача. У зв`язку з викладеним позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить шлюб між сторонами розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовільнити, категорично заперечила можливість примирення. Від відповідача 09.08.2021 року на електронну адресу суду надійшла заява, в якій останній просив судове засідання проводити у його відсутності, зазначив, що позов визнає, просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2006 року у Виконавчому комітеті Микуличинської сільської ради, Яремчанської міської ради, Івано-Франківській області, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню, так як сторони тривалий час однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, категорично заперечують можливість примирення, отже, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved