Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 31.07.2010 року. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що певний час вона з відповідачем проживали окремо. Відповідач працював за кордоном, а вона доглядала двох малолітніх дітей в Україні. За час, що вони проживали окремо її з відповідачем стосунки стали напруженими, вони віддалились один від одного, між ними стали виникати непорозуміння. Вказує, що вона сподівалась, що чоловік повернеться із заробітків і вони будуть разом жити, будуть разом опікуватись дітьми, будуть разом їх виховувати. Однак її сподівання виявились марними. Починаючи з листопада 2018 року конфліктні ситуації, суперечки стали виникати частіше, стало очевидним , що подальше спільне життя є неможливим. На початку 2019 року фактично припинили подружні сімейні стосунки , а рішенням Нетішинського міського суду від 05.11.2019 року шлюб між ними було розірвано. Стверджує, що відповідач на даний час є працездатним, окрім їхніх малолітніх дітей не має на утриманні інших осіб піклуватись про яких він зобов`язаний за законом, тому вважає, що він спроможний щомісяця надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у вигляді аліментів. При визначенні розміру аліментів просить врахувати ту обставину, що їхні діти одного віку, а тому усе для дітей вона змушена купувати одночасно і це не тільки одяг та взуття. Все необхідне для їх гармонійного розвитку також змушена купувати їм обом одночасно. З кожним днем витрати утримання дітей зростають, з однієї сторони зростають ціни, з другої сторони діти підростають у кожного із них з`явились свої власні інтереси та бажання і тому вона змушена поважати прагнення дітей добиватись певних успіхів та поставлених цілей, старається підтримувати їх в їх починаннях. У зв`язку з наведеним у позовній заяві позивачка просить стягнути в відповідача на її користь аліменти в розмірі 2/5 частки його заробітної плати (доходу), щомісячно на утримання дітей, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 27.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та навела обґрунтування, які є аналогічні змісту позову. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він як батько допомагає своїм дітям. Зазначив, що погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/3 частки своїх доходів через те, що станом на даний час є непрацюючим, а у зв`язку із епідемією Covid-19 тимчасово знайти роботу за кордоном не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що передавав кошти на утримання дітей його брата [PERSON] в березні 2020 року в розмірі 150 євро, що не заперечувалося представником позивачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні пояснення свідка [PERSON] про передачу коштів на утримання дітей відповідача в розмірі 100 євро та 1100 гривень в лютому 2020 року, що не заперечувалося представником позивачки. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.11.2019 року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народженя серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем і наявність законних підстав для задоволення такого, суд вимоги [PERSON] задовольняє частково. Аліменти слід стягувати у частці від заробітку (доходу) відповідача, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 840,80 грн. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial