Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30 квітня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №547. Від шлюбу у них 01 листопада 2014 року народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося, внаслідок різних поглядів на подружнє життя, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З огляду на вищенаведене подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу неможливе. Зазначає, що свій обовязок по утриманню дитини відповідач не виконує, будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча на даний момент офіційно не працевлаштований, однак отримує дохід від 5000 грн., тобто має нерегулярний, мінливий дохід. Вона працює на посаді офіс-менеджера у ФОП [PERSON], що підтверджується довідкою б/н від 01.09.2017р., та отримує заробітну плату в розмірі 3230 грн. Однак, на зазначені кошти не має можливості повністю матеріально забезпечувати утримання та виховання доньки. Крім цього, донька відвідує дошкільний навчальний заклад «Казка», що підтверджується довідкою ДНЗ №10 №129/123/38 від 04.09.2017р., за відвідування якого вона сплачує позивачка. Стан її здоровя та здоровя відповідача задовільний, протягом останніх двох років до дільничного лікаря не звертались. Хронічних захворювань в неї та у відповідача немає. Відсутні у неї та у відповідача інших дітей та непрацездатних батьків. Враховуючи ці всі обставини вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки доцільно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовну заяву, надала аналогічні пояснення позову, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не заявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак відомостей про поважність причини неявки суд не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 квітня 2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №547, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №096359 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 01 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №21956 (а.с.7). Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад «Казка», що підтверджується довідкою ДНЗ №10 №129/123/38 від 04.09.2017р. Як встановлено матеріалами справи, дитина проживає з матірю, яка самостійно утримувати доньку не має змоги, так як її дохід не є достатнім для належного забезпечення. Відповідач на даний момент офіційно не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обовязку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно із вимогами. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до п 17. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 цього кодексу щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі , суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в добровільному порядку не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей\~\~та непрацездатних осіб на його\~\~утриманні не має.\~ Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з моменту звернення до суду: з 08 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. за позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов задоволено, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України, а щодо позовних вимог про розірвання шлюбу відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути повернення судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial