Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її (позивачки) користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 677 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з урахуванням індексації. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що із відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 травня 2014 року. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, однак з моменту їхнього народження діти проживають із позивачкою по вул.Центральна,30 у с.Надорожнів, а відповідач як батько дітей проживає окремо у цьому самому селі у будинку своїх батьків; дітьми він не опікується та не надає їм належної матеріальної допомоги, чим ставить їх у вкрай скрутне матеріальне становище, у звязку з чим вона змушена звернутися в суд із згаданим позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про слухання справи була повідомлена, на адресу суду попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також подала суду письмове пояснення на заперечення відповідача зазначивши його безпідставним та голослівним. Вважає твердження відповідача про надання ним по мірі можливості матеріальної допомоги на утримання дітей неправдивим; вказала, що до подання позовної заяви у суд вона неодноразово зверталася до [PERSON] про врегулювання питання на досудовому рівні, однак відповідач категорично відмовлявся та стверджував, що він є інвалід 3-ї групи і докладе усіх зусиль, щоб не платити аліменти. З приводу визначення аліментів у твердій грошовій сумі вважає, що її позовна вимога є вірною, оскільки відповідач, як інвалід отримує пенсію у розмірі 1277,00 грн. та періодично неофіційно працює, має у власності мотоцикл та автомобіль марки «Форд»; також має можливість працевлаштуватися офіційно на будь-яку роботу, оскільки за просту некваліфіковану роботу здійснюється оплата за місяць в розмірі 3200,00 грн. Враховуючи те, що відповідач отримує офіційно лише пенсію, яка є мінливим доходом та неофіційно періодично заробітну плату, яка є нерегулярним доходом й просить стягнути на її (позивачки) користь із нього аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 677,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з урахуванням індексації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмове заперечення проти позову, які фактично зводяться до заперечення виду стягнення аліментів. Вважає, що позивачкою при подачі позову не враховано той факт, що він є інвалідом 3-ї групи із дитинства і йому протипоказана важка фізична праця. Як інвалід він отримує пенсію в розмірі 1277,00 грн. щомісячно, яка є його єдиним та стабільним джерелом доходів, а тому вважає, що законним буде стягнення з нього аліментів не в твердій грошовій сумі, а лише у частці від його доходу. Так, у випадку задоволення вимог позивачки сумарний розмір аліментів буде перевищувати розмір його доходів, а саме отриманої пенсії. Просить в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дітей відмовити. Поряд з цим зазначив, що не відмовляється від утримання спільних з позивачкою дітей. Суд взявши до уваги подані стороною відповідача заперечення проти позову, а також подані на них письмові пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, встановив: Відповідно до ст.ст.60,61,62 ЦПК України - Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно довідки МСЕК від 09.02.2017 року відповідачу встановлено третю групу інвалідності з дитинства за загальним захворюванням, протипоказана важка фізична праця. З довідки № 849 ОУПФУ від 04.05.2017 року, відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1277,00 грн. на місяць (пенсійне посвідчення №3021423497 серія ААЗ №094507). Сторона позивача в підтвердження своїх пояснень, що дохід відповідача у виді пенсії по інвалідності є мінливим, а також, що у відповідач періодично неофіційно працює, - жодних належних й допустимих доказів суду не подала. Позивачкою також не надано доказів на підтвердження наявності додаткових (крім пенсії) доходів відповідача та будь-яких доказів в обґрунтування розміру аліментів саме у сумі 677,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Нелогічними й суперечливими є твердження позивачки, що з пенсії відповідача не може бути відраховано більш як її 50% на сплату аліментів та одночасно заявлені нею вимоги щодо розміру аліментів на кожну дитину по 677,00 грн. Так, у випадку задоволення вимог позивачки про стягнення на кожну дитину аліментів в твердій грошовій сумі по 677,00 грн. щомісячно, сумарний розмір аліментів буде становить 1354,00 грн. що перевищує 100 % розміру цілого доходу відповідача у виді згаданої пенсії. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості і вважає за можливе визначити спосіб стягнення аліментів саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки він щомісячно отримує пенсію, а тому має постійний дохід. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму, який з 01.01.2017 року становить 1355 грн., тому суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір за такими вимогами в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial