Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася у суд 13.03.2018 року з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON], неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.07.2011 року із відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], у зв»язку із неналежним виконанням своїх обов»язків по сплаті аліментів за відповідачем утворилась заборгованість, яка згідно довідки розрахунку, виданої виконавчої службою, станом на 01.10.2017 року складає - 19946 грн. 98 коп., тому на підставі ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню на суму заборгованості яка становить - 3889, грн. 19 коп. Ухвалою суду від 14 березня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Так, відповідач [PERSON] 10.04.2018 року надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що розмір пені позивачкою розрахований не вірно, його вини у виникненні заборгованості не має та просив суд зменшити розмір неустойки відповідно до ч.2 ст. 196 СК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, письмові матеріали справиі проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та підтверджено документально, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] народження. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2011 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.02.2011 р. Згідно довідки державного виконавця за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.10.2017 року складає 19 946, 98 (а.с.6). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За правою позицією ВСУ викладеної у постанові №6-300цс16 - виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України, правову позицію ВСУ, пеня складає 3889,19 грн. ( суд погоджується із розрахунком позивача, здісненого з урахуванням правового висновку). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved