overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.07.1983 року зареєструвала шлюб з відповідачем Сімейні відносини з останнім перестали існувати з 2008 року. Переконана, що подальше сімейне життя неможливо та збереження шлюбу буде протирічить її інтересам. В зв'язку з викладеним позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на те, що хоча вони і проживають разом із відповідачем в одній квартирі, але фактично з 2008 року шлюбні відносини між ними було припинено та останні не відновлювались, після досягнення донькою повноліття спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Вважає примирення неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що йому з відповідачкою ще необхідний час для налагодження сімейних відносин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 липня 1983 року Відділом ЗАГС Жовтневого району м.Дніпропетровська, актовий запис №1218. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони з 2008 року припинили шлюбні відносини, проживають разом, але шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час та протягом наданого судом строку не відбулось і позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити - [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останню при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.08.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та обовязки із ведення спільного господарства та виховання дитини, через влаштування відповідачем постійних скандалів, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з серпня 2014 року, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити останній. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. З урахуванням повторної неявки в судове засідання відповідача, думки позивачки, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України, було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №836. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з серпня 2014 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо та примирення за цей час між ними не відбулось і позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки, різні погляди на життя та ведення спільного господарства, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з травня 2016 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Після розірвання шлюбу залишити прізвище Варук. Відповідач в наданій заяві також просив розглянути справу без його участі, зазначивши про визнання позову. Враховуючи подані сторонами заяви, суд відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.ст.211,223, ч.2 ст.247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №702. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до\~ч.3\~ст.56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони з травня 2016 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей не відбулось та позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти шлюбу не заперечував, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. \~ \~ \~ \~Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити Варук. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 09.10.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки, відсутність порозуміння та поваги один до одного, різні погляди на життя, припинення шлюбних відносин з липня 2017 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2010 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №836. Від шлюбу дітей не мають. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони з липня 2017 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не відбулось та позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти цього, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11.06.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, виховання дітей та ведення домашнього господарства, неприязне ні стосунки між ними та фактичне припинення шлюбних відносин з січня 2017 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №207. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З огляду на наведенні положення СК України, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, згідно поданих заяв наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11.07.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що останнім часом відносини з відповідачем були напружені, будувались без взаємної любові, поваги та дружби, що призвело до припинення з грудня 2015 року шлюбних відносин та спільного проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. За вказаних вище обставин, враховуючи положення ч.2 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 липня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №524. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони з грудня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, позивачки згідно поданої заяви підтримала позов, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11.10.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] На протязі останніх двох років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя неможливим. З 26.09.2015 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинені. В зв'язку з цим позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №394. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень СК України, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони з 26.09.2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 12.02.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що протягом останніх двох років подружні стосунки між ними розладились через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, стали частими сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з 01.06.2018 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №70. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони з липня 01.06.2018 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не відбулось та позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти цього, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. \~ \~ \~ \~Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved