Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що житловий будинок літ. «Г» та літ. «Е» з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . належить їй на праві власності, чв. Порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] разом\~із неповнолітніми\~ [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстровані в будинку з 30.05.2014 року за згодою батька позивачки, який помер [INFO] . Незважаючи на реєстрацію, в будинку [ADDRESS] відповідачі фактично ніколи не мешкали та їх місцеперебування невідоме. У будинку відсутні будь-які особисті та побутові речі відповідачів. Відповідачі не несуть ніяких витрат з утримання будинку, та не виконують ніяких робіт у будинку. Реєстрація відповідачів позбавляє позивачку можливості вільного володіння та користування належною їй власністю, у зв`язку з чим вона звертається із позовом до суду та просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача\~адвокат Коваль М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі повідомлені про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу їх реєстрації. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району надав висновок № 05/01-27/1131 від 12.11.2019 року, у задоволені позову покладається на розсуд суду. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст.\~223\~ч. 4,\~279,\~280 ЦПК України. Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі проаналізував їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок літ. «Г» та літ. «Е» з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . належить позивачці на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2018 року № 379(а.с.9), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.10-11,14-15), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.12,16), Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.09.2018 року № 381(а.с.13) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] з 30.05.2014 року, відповідно до домової книги(а.с.17-19), а також їх реєстрація підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міськради(а.с.20) Проте фактично в будинку [ADDRESS] відповідачі не мешкають, що підтверджується актом обстеження по вищезазначеному адресу(а.с.21), а також наданим, під час розгляду справи, висновком органу опіки та піклування, з якого вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично в будинку [ADDRESS] не проживають. Позивач несе витрати по обслуговуванню будинку самостійно. Реєстрація відповідачів позбавляє позивачку можливості вільного володіння та користування належною їй власністю. Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. Судом встановлено, що реєстрація відповідачів перешкоджає [PERSON] здійснювати своє право власності на будинок [ADDRESS] повною мірою, у зв`язку з чим поданий позов є обґрунтований та законний, а тому підлягає задоволенню шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved