Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] свої вимоги, згодом уточнені, обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року помер її подружжя - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 213650. Шлюб з ним було зареєстровано 02 лютого 1995 року. На час укладення шлюбу з [PERSON] була власницею квартири № 12 будинку по вул. Курська, 51 м.Суми і в якій разом проживала з подружжям після реєстрації шлюбу. 14 жовтня 1998 року продала зазначену квартиру за 10766 грн. і за виручені кошти 11.12.1998 р. придбала у власність за 7888 грн. двокімнатну квартиру за № 9 загальною площею 42,62 кв.м., житловою площею 29,92 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Супруна, 8. На придбання даного житла витрачені тільки її особисті кошти, бо спільних з подружжя коштів не мали. Однак договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] оформлений на подружжя [PERSON] за його згодою . Після смерті [PERSON] в установлений законом термін звернулась до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, де з»ясувалося, що із заявами про прийняття спадщини звернулись також його діти від першого шлюбу- відповідачі за позовом. Вважає, що житло за адресою: [ADDRESS] належить їй на праві особистої власності і не входить до спадкового майна. Крім того, відповідно до рішення Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 22 грудня 1998 року подружжю [PERSON] виділена та передана безкоштовно у приватну власність для ведення садівництва земельна ділянка № 135 загальною площею 0,06 га. в Товаристві садівників «Чисті пруди». Але за життя останній не отримав Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому, за її думкою, до спадкового майна входить тільки зазначена земельна ділянка. При зверненні до Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в його оформленні та роз'яснено, що відповідно до п. 4.12 глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. Крім того роз'яснено, що відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 11 цього Порядку, в разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину документів, має право звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким визнати за нею : - право особистої власності на квартиру № 9 у будинку на вул. Супруна, 8 м. Суми , загальною площею 42,62 кв.м., житловою площею 29,92 кв.м.; - право власності на 1/3 частину земельної ділянки за адресою: Сумська область, Сумський район, [PERSON] сільрада, товариство садоводів «Чисті пруди», 135, кадастровий номер 5924782200:04:001:1648. / а.с. 3-4, 48-49/. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала з зазначених вище підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] повідомлені про час та день розгляду справи до суду не прибули, не надавши з цього приводу ніяких заяв чи клопотань. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з терміновим виїздом до м.Києва, не надавши ніяких доказів необхідності знаходження в іншій області та з яких саме причин у день судового засідання. Тому неявка представника відповідачів визнана без поважних причин, з розглядом справи по наявним матеріалам. Відповідач- Великочернеччинська сільська рада Сумського району надіслали заяву про розгляд справи без їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду / а.с. 56 /. Третя особа Третя Сумська державна нотаріальна контора Сумської області згідно поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутність по наявним матеріалам , надавши суду для вивчення копії матеріалів спадкової справи , відкритої після смерті [PERSON] / а.с. 34-42/. Суд, вислухавши доводи позивачки [PERSON], вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. Відповідно до вимог ст. ст. 60, 62 СК України, майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо / самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Пункт 3 ч.1 ст. 57 СК України зазначає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 1. Судом встановлено, що 02.02.1995 р. укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], який зареєстрований і відділі РАЦС Сумського міськвиконкому, актовий запис № 33. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « Купавка « / а.с. 8 /. На час укладення шлюбу [PERSON] / [PERSON] / З.І. була власником квартири № 12 за адресою: м. Суми, вул. Курська, буд. 51 , яку продала 14 жовтня 1998 року за суму 10746 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу житла, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3753 /а.с.11/. 11.12.1998 року покупцем [PERSON] придбана за суму 7888 грн. у власність двокімнатна квартира № 9 загальною площею 42,62 кв.м., житловою площею 29,92 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, Супруна, буд. 8 і ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу житла , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3911 / а.с. 12 /. Рішенням Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області 4-ї сесії 23 скликання від 22 грудня 1998 року, [PERSON] виділена та передана безкоштовно у приватну власність для ведення садівництва земельна ділянка № 135 загальною площею 0,06 га. в Товаристві садівників «Чисті пруди». Як зазначено у рішенні, площа приватизованої земельної ділянки повинна бути уточнена при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю /а.с.17 /. Як вбачається з довідки Товариства садівників « Чисті пруди «, [PERSON] дійсно був при житті членом товариства, за ним закріплена земельна ділянка за № 135 пл. 0,06442 га., яка приватизована, однак державний акт на землю не видавався / а.с. 18 /. З витягу з Державного земельного реєстру права на землю від 12.06.2014 р. вбачається, що за [PERSON] на праві власності зареєстрована земельна ділянка за № 135 пл. 0,0642 га, цільове призначення - ведення садівництва , що розташована у Товаристві садоводів « Чисті пруди « на території земель [PERSON] сільської ради Сумського району Сумської області , кадастровий номер ділянки 5924782200:04:001:1648. / а.с. 19 20 /. Таким чином суд приходить до висновку, що з моменту державної реєстрації прав на землю [PERSON] набув права приватної власності на вказану земельну ділянку, хоча правоустановчий документ Державний акт на землю не отримував. 18 лютого 2014 року у м. Суми помер [PERSON] і що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 213650 /а.с.9/ . Відкрилась спадщина на належне йому майно . Спадщину за законом прийняли шляхом подачі заяв до нотаріальної контори: подружжя померлого - [PERSON], а також діти від першого шлюбу спадкодавця - [PERSON] і [PERSON], що вбачається з матеріалів спадкової справи, копія якої надана Третьою Сумської державною нотконторою / а.с. 35- 42 /. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачка [PERSON] в обгрнтуання своєї вимоги щодо визнання права особистої власності на квартру № 9 у м. Суми, вул. Супруна, 8 згідно до вимог п.3 ч.1 ст. 57 СК України, не надала суду безсумнівних доказів того, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] зазначене житло придбане повністю тільки за її кошти, отримані від продажу належної їй квартири [ADDRESS]. Опитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили суду, що з слів при жітті їх добре знайомого [PERSON] їм відомо, що спірна квартира [ADDRESS] придбана за кошти його дружини позивачки [PERSON] Однак суд не може брати ці пояснення свідків до уваги, тому що обставина придбання нерухомого майна під час шлюбу за кошти тільки одного з подружжя повинна підтверджуватись іншими належними доказами, що не викликають сумніву. А тому заявлена вимога позивачки [PERSON] щодо визнання права особистої власності на житло [ADDRESS] задоволенню не підлягає. У зв»язку з чим необхідно вважати, що спірне житло - квартира № 9 у м. Суми, вул. Супруна, 8 є спільною сумісною власністю подружжя « Купавка «, їх частки є рівними і що становить по ? кожному. Враховуючи зазначене , до спадкового майна у зв»язку з смертю [PERSON] належить : - 1/2 частина квартири № 9 у м. Суми, вул. Супруна, 8 ; - земельна ділянка пл. 0,0642 га., цільове призначення - ведення садівництва , що розташована у Товаристві садоводів « Чисті пруди « . 2. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового поризначення. Таким чином суд вважає за можливе визнати за [PERSON] / так її ім»я зазначено у паспорті , а.с. 5-6 / право власності на 1/3 частину земельної ділянки за № 135 загальною площею 0,0642 га., кадастровий номер 5924782200:04:001:1648, розташованої на території Товариства садівників « Чисті пруди» на землях [PERSON] сільської ради Сумського району Сумської області, згідно вимог ст. 1261 ЦК України у порядку спадкування за законом, яка / спадщина/ відкрилась після смерті 18.02.2014 р. її подружжя - [PERSON] .

Outcome: partial