Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на користь [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову навела наступне. [INFO] померла її, позивачки, донька [PERSON]. Її донька перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2015 року шлюб між донькою та [PERSON] було розірвано. Після смерті дочки, вона, позивачка, виховує дітей одна, та сама їх забезпечує матеріально. [PERSON] ухиляється від обов'язків по вихованню своїх дітей, не піклується про їх духовний, культурний розвиток, про навчання не забезпечує матеріально. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дітей не займається, а тому вирішила звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої позов визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності.

Outcome: approved