Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача в якому просила суд визнати житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], та автомобіль марки DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску, спільною сумісною власність подружжя, визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS], та визнати за нею право власності на 2/3 частини автомобілю марки DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску. В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], та автомобіль марки DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску, спільною сумісною власність подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобілю марки DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску та виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позов підтримала частково, відмовилася від позовних вимог в частині виділення їй в натурі 1/2 частини житлового будинку, інші позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] позов визнав, зазначивши, що він згоден на розподіл житлового будинку та автомобілю по 1/2 частині за кожним. Розглянувши заявлені вимоги, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] з 03.09.1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). За період шлюбу позивачка та відповідач за спільні кошти подружжя придбали майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13), та автомобіль марки DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску (а.с. 34). Згоди на добровільний порядок поділу спільного майна подружжя між сторонами не було досягнуто, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, визнання автомобілю спільною сумісно власністю та відмову в задоволенні вимог в частині визнання права власності на 1/2 частину автомобілю, оскільки дане майно є неподільним, сторонами не надано варіантів відшкодування матеріальної компенсації замість частки одного з них у праві спільної сумісної власності. Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Нормами ст. 183 ЦК України, визначенні поняття подільних та неподільних речей. Подільною річчю є річ, яку можна поділити без втрати цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 69-71 СК України, п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial