Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , яка проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №700 Дніпровського району м. Києва. Батько доньки [PERSON] проживає окремо в м. Чернівці, шлюб із ним позивач не укладала. Позивачка повністю утримує доньку самостійно. Зазначає, що вони разом із донькою зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. 14.02.2019 року позивач звернулась до відділу ведення територіальної громади м. Чернівці з заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , оскільки бажає зареєструвати її за адресою фактичного місця проживання, а саме [ADDRESS] . В ході чого у знятті з реєстрації їй було відмовлено, у зв`язку тим, що відсутня згода батька дитини на зняття її з реєстрації місця проживання. Відповідач письмової згоди не надає. На підставі вищевикладеного позивач, просить суд, визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратило право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 16.09.2019 року у справі відкрито провадження. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 13.11.2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначений розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Треті особине направили своїх представників для участі у судовому засіданні, до канцелярії суду надійшов лист згідно якого Чернівецька міська рада Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівціпросить провести розгляд справи без участі представника, прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 29.01.2013 року актовий запис №225 батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 23.04.2019 року №567 виданою ТОВ ЖЕП «Деснянка» [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою:[ADDRESS] . [PERSON] зарахована та відвідує дошкільний навчальний заклад №700 Дніпровського району м. Києва з 02.01.2018 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 27.02.2019 року №35. [PERSON] неодноразово зверталась до органу реєстраціївідділу ведення територіальної громади м. Чернівці з заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , однак їй було відмовлено, у зв`язку тим, що відсутня згода батька дитини на зняття її з реєстрації місця проживання. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 01.11.2018 року. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. З ч. 1 ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З ч. 2 ст. 319 ЦК України вбачається, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень гл.32 ЦК свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно частини 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХП, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відсутність реєстрації за місцем проживання малолітньої [PERSON] суперечить її інтересам та суттєво обмежує її права, гарантовані Конституцією України та Законами України, а наявність формальної реєстрації дитини перешкоджає позивачу у праві на вільне розпорядження своїм майном. Виходячи з цього, необхідно зазначити наступне: так як, вказана квартира [ADDRESS] , не є місцем проживання позивачки [PERSON] , що встановлено судом, то зазначена квартира і не може бути місцем проживання малолітньої [PERSON] яка проживає разом із своєю мамою, позивачем [PERSON] . Зазначений висновок відповідає правові позиції викладені у постанові Верховного суду від 06 лютого 2018 року у справі №229/3757/15-ц. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved