Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, зазначає, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 05.07.2012 року, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі в утриманні сина. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від середньомісячного заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати за один місяць. При проведенні судового засідання позивач не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с.24). Відповідач також подав до суду письмову заяву, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.25). Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 180, ст. 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони, що перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано Михайлівським районним судом м. Запоріжжя від 05.07.2012 року (а.с.5), згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС №122642 (а.с.4), мають спільну дитину [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №797 від 25.06.2009 року, дитина мешкає з позивачкою, що визнається відповідачем, не підлягає додатковому доказуванню на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку, датою початку стягнення аліментів є 25.11.2015 року (а.с.1). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який мешкає за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Кавунівка, будинок 39. Тому суд вважає за доцільне стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача - у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), на користь позивачки, на утримання дитини, щомісяця, до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved