Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.02.2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 59, укладений з відповідачем. За змістом позову: від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з листопад 2016 року. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що не проживає з відповідачем близько півтора року, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримує, вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище «Жигаленко». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, наполягав на розірванні шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд вважає за можливе розглядати справу у підготовчому судовому засіданні, на підставі ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 153483, 21.02.2015 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 59. Від даного шлюбу у подружжя народився син: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 283525 від 10.07.2015 року), який мешкає з позивачкою. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені з січня 2017 року, сторони\~ мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити позивачці після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Жигаленко». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved