Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки в розрахунку, посилаючись на наступні обставини. 08.02.2018 року вона була прийнята у відділ головного металурга ПАТ «СКМЗ» відповідно до наказу від 07.02.1918 року Інженером-технологом. 27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ». 18.02.2020 року вона була звільнена з ПрАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» відповідно до наказу №28 від 18.02.2020 року за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. Вважає дії адміністрації заводу незаконними, оскільки відповідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На момент її звернення до суду заборгованість відповідача по заробітній платі не змінилась та складає 9610,72 грн. В досудовому порядку відповідач вирішити спір не бажає. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 9610,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.02.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 24721,20 грн. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СКМЗ» Скляров Д.В. надав в суд заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Також зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, вважають, що підлягає стягненню заробітна плата в розмірі 9610,72 грн. та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок з урахуванням кількості робочих днів на підприємстві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] в період з 08.02.2018 року по 18.02.2020 року працювала на ПрАТ «Старокраматорський машинобудівний завод». 18.02.2020 року позивачка була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. При звільненні відповідач не виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч вищезазначеній нормі закону відповідачем не було проведено розрахунок із позивачем при звільненні. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 198 станом на 17.04.2020 року ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 9610,72 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 9610 гривень 72 копійки. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідач не провів із позивачкою своєчасно розрахунок при звільненні, в зв`язку з чим суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступного. [PERSON] було звільнено 18.02.2020 року, тобто при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі у лютому 2020 наказом №391 від 26.11.2019 року було оголошено 24-годинний робочий тиждень з 8-ми годинним робочим днем (додаткові вихідні дні - четвер, п`ятниця). У зв`язку з вищенаведеним, у лютому 2020 року було нараховано 4 робочі дні. У березні 2020 року нараховано 21 робочий день. На квітень 2020 року нараховано 21 робочий день. На травень Наказом № 49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані неробочі дні встановлені на 04.05.2020-08.05.2020 року, а також з 12.05.2020-15.05.2020 року. Станом на 13.05.2020 року робочі дні -відсутні, а тому нарахування середнього заробітку за цей період не здійснюється. Відповідно наказу № 2 від 18.03.2020 року, починаючи з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року на підприємстві встановлено 2 денний робочий тиждень, таким чином станом на 31.05.2020 року кількість робочих днів в травні 2020 року становить - 4 дні. Разом при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі нараховано 50 робочих днів. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 295 від 28.05.2020 року середньоденна заробітна плата позивача становить 262,80 грн. Цю суму вказано без вирахування податків та зборів. Після утримання податків та зборів у розмірі 211,55 грн. Тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] , яка підлягає остаточному стягненню з відповідача на користь позивача становить 211 гривень 55 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 211,55х50 = 10 577 гривень 50 копійок. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині заборгованості по виплаті заробітної платі, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 841 гривня. Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі статей 116,117 КЗпП України, та

Outcome: approved