Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи в її відсутність та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №316568 малолітня [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Сторони перебувають у шлюбі з 21 лютого 2015 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій\~області, актовий запис № 103, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 152482 від 21 лютого 2015 року /а.с.5/. Однак, з лютого 2017 року сторони сумісно не проживають. Відповідно довідки голови КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Вказана обставина також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою 01 лютого 2017 року відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області /а.с.6/. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй в повній мірі та належним чином забезпечувати дитину. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки, хоча є працездатним, офіційно проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України, отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки, хоча офіційно працевлаштований та має можливість надавати таку допомогу, здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти і те, що інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви та до повноліття дочки. Відповідно до\~вимог ст.\~88 ЦПК\~України\~суд\~вважає\~необхідним стягнути\~з\~відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. 00\~коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved