overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 13 вересня 1992 року у Перковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №12. Позивачка [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ № 447636 від 13.09.1992 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР005144. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 1992 року у Перковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 12. У подружжя неповнолітніх дітей немає. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 13 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Кельменецької райдержадміністрації Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 55 та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 13 вересня 1998 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12 січня 2000 року, довідка № 2018 від 7 квітня 2014 року, видана Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 2019 від 7 квітня 2014 року, видана Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України, [PERSON], серії [NUMBER], копія дублікату картки фізичної особи платника податків від 22 жовтня 2003 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Кельменецької райдержадміністрації Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 55. У подружжя є син: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 13 жовтня 2008 року у Новоселицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №10. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в які просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. Судом досліджено такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ №039377 від 13 жовтня 2008 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії І- МИ № 099961, копія свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії І- МИ № 206911. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 13 жовтня 2008 року у Новоселицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №10. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 14 грудня 2000 року виконкомом Новоселицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис № 10. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ № 061073 від 10.08.2010 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ № 285011 від 29.05.2001 року, довідка № 1094 від 29.08.2016 року, видана Новоселицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON] серія КР 581315 виданого 15 січня 2001 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14 грудня 2000 року, про що був зроблений актовий запис за № 10. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 15 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис за № 70. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 15 вересня 2007 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 19 серпня 2008 року, копія паспорта громадянки України [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 15 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 70. Під час шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 15 грудня 2011 року у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 08 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 15.12.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 15.12.2011 року, довідка № 424 від 5 липня 2017 року, видана Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER], виданий Кельменецьким РВ УМВС від 16.01.2012 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 15 грудня 2011 року, про що був зроблений актовий запис за № 08. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 15 жовтня 2015 року у Оселівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 04. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ № 110037 від 15.10. 2015 року, довідка № 94 від 25.01. 2017 року, видана Оселівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, лист повідомлення від 23.01. 2017 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 156962. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у Оселівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 15 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 04. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Відповідач також не бажає зберігати шлюб з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 16 вересня 2011 року у Дністрівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 03. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності позов визнає повністю. Судом досліджено такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та Загрій дух [PERSON] серії 1-МИ № 071850 від 16.09.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-МИ № 201865, довідка № 979 від 17.11.2015 року, видана Дністрівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка виписка з будинкової книги про склад сім'ї та прописку №47 від 16.11.2015 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року у Дністрівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №03. У подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved