Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 15.08.2011 року між нею та відповідачем був укладений договір позики на суму 68 000 грн. На теперішній час відповідач повернув позивачці 12530,00 грн. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 55 470,00 грн., а також 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 4582,00 грн., а всього 60 052,00 грн. та судовий збір, сплачений нею при подачі позову. У судовому засіданні позивачка присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до договору позики, укладеного 15.08.2011 року, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв 68 000,00 грн. зі строком повернення 29.08.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачці не передав. Про наявність невиконаного зобов'язання з боку відповідача свідчить оригінали розписки, яка зберігалася у позивачки. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь суми заборгованості за договором позики та 3% річних, а саме 4852 грн. за період прострочки з 29.08.2011 року по 29.05.2014 року (55470 грн.* 3%*1005 днів :365 :100 = 4582 грн.). Таким чином, загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача складає 60 052,00 грн. (55 470 грн.+4528 грн.). При подачі позову позивачкою був сплачений судовий збір у сумі 600 грн. 52 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.2).

Outcome: approved