Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суд із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], яка за життя збудувала житловий будинок [ADDRESS]. 29 жовтня 2007 року її бабуся склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району [PERSON], згідно якого заповіла їй усе своє майно, у тому числі житловий будинок з його надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок за життя спадкодавця не було оформлено та зареєстровано у встановленому законодавством порядку, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки- [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 06 січня 2014 року, актовий запис №04 (а.с. 5-8, 17, 25). Також встановлено, що [PERSON] все належне їй майно, житловий будинок з його надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], і те, що належить їй по Закону, заповіла своїй онучці - позивачці [PERSON], про що свідчить заповіт від 29 жовтня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №62 (а.с. 9). З довідок Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №419 від 06 серпня 2014 року та №434 від 14 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], дійсно проживала в будинку [ADDRESS] та згідно погосподарської книги №11, особового рахунку №0370-1 була головою вказаного домогосподарства (а.с. 25, 26). Крім цього встановлено, що позивачка [PERSON] 29 травня 2014 року звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №47/2014 стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 38-44). Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 154/01-16 від 26 серпня 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за життя спадкодавця [PERSON] не було оформлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку (а.с. 31). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved