Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення від 27.12.2007 р. Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO] р., аліменти в розмірі 1500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частини понесених нею додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням сина в зв'язку з його інвалідність, в сумі 37500,00 грн.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2007 р. стягнуто з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час змінився матеріальний стан відповідача, останній працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, тому позивачка бажає отримувати аліменти твердій грошовій сумі. Також позивачка зазначає, що син - [PERSON] з 2010 р. хворіє та має діагноз ювенільний ідеопатичний артрит та з 2016 р. є дитиною-інвалідом. У зв'язку з хворобою сина позивачка несе значні витрати на лікування сина. Так, фактично за період 2015-2016 рр. позивачка на лікування сина витратила 36000 грн., а щомісячні витрати на лікування сина становлять 1500,00 грн.. Крім цього син щорічно потребує санаторно-курортного лікування, лише за період 2010 р. по 2016 р. позивачка витратила на санаторно-курортне лікування сина 49000,00 грн.. Загальна сума витрат на лікування сина за період з 2010 р. по 2016 р. становить 75000,00 грн.. Позивачка працює медичною сестрою та має невелику заробітну плату, її щомісячний дохід становить 2500,00 грн., будь-яких інших доходів немає, тому витрати на лікування сина для неї є значними, остання постійно позичає кошти, щоб забезпечити сина необхідним лікуванням та утриманням. На даний час з сином проживає в гуртожитку, власного житла немає. Між тим, відповідач систематично, на протязі останніх 10 років, не сплачує аліменти та має заборгованість в сумі 60764,86 грн.. Позивачка у судове засіданні не з'явилась, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, і просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позовні вимоги визнав, просив розглянути справу в його відсутності. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO] р., що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 9). Згідно виконавчого листа Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2007 р. з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття(а.с. 17). Між тим, станом на 31.05.2017 р. [PERSON] перед [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 60764,86 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 31.05.2017 р. № 20/15 Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Житомирській області(а.с. 15-16). Відповідно до довідки Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS](а.с. 13). Актом від 24.11.2016 р. обстеження житлових умов [PERSON] встановлено, що вона наймає житло в студентському гуртожитку, виховує дитину сама, незаміжня, проведеним обстеженням житлово-побутових умов виявлено, що позивачка знаходиться у важкому матеріальному становищі(а.с. 14). Згідно довідки від 22.11.2016 р. № 1197 Бердичівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] з народження має діагноз ювенільний ідеопатичний артрит(а.с. 12). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] Управління праці та соціального захисту населення [PERSON] є дитиною інвалідом до 18 років(а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідач, як стверджує позивачка і не спростовано самим [PERSON], є працездатним і інших утриманців не має. При цьому, з часу ухвалення попереднього судового рішення про стягнення з нього аліментів, зросла вартість життя, збільшено прожитковий мінімум, син [PERSON] є дитиною інвалідом має діагноз ювенільний ідеопатичний артрит, що в сукупності зумовлює збільшення витрат матері [PERSON] на його утримання та на лікування сина. Вказані обставини свідчать про наявність, передбачених ст. 192 СК України, підстав для збільшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], який народився [INFO] р., який би відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, суд вважає доцільним стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, судом встановлено, що неповнолітній син позивачки та відповідача хворіє, у зв'язку з чим, витрати позивачки за період з 2010 р. по 2016 р. на лікування сина становлять 75000,00 грн., даний факт сторонами не оспорюється. Тому, половина зазначених вище витрат позивачки підлягають стягненню з відповідача в сумі - 37500,00 грн.. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів та додаткових витрат, судом не встановлено. Крім того судом враховано, що у поданій відповідачем до суду заяві позовні він позовні вимоги визнав. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 133-141 ЦПК України, суд покладає судові витрати на відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 180, 182, 184, 185, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved