Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що 04.07.2009 сторони зареєстрували шлюб і проживали разом як подружжя до червня 2010 року. Позивачка зазначила, що від шлюбу у них є спільна дитина - [PERSON], [INFO] Також позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на спільне життя, шлюбні відносини між ними припинились з червня 2010 року, спільне господарство не ведеться. Тому позивачка і звернулась до суду та просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій просила позов розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки доказів, що є в справі, достатньо для розгляду позову по суті, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2009 сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Спільного господарства подружжя не веде з травня 2014 р., сімейних стосунків не підтримують, сім'я сторін існує формально. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Підставами для припинення шлюбно-сімейних стосунків було те, що сторони мають різні погляди на подружні обов'язки та сім'ю, не можуть прийти однієї думки при вирішенні сімейних проблем, а також сварки, які відбувались між сторонами з цього приводу. За цей час примирення сторони не досягли. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою, подальше спільне життя може суперечити інтересам сторін та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Також позивачка поставила питання про зміну прізвища. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя. Якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. В такому випадку в силу положень ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка ставила питання щодо розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження, шляхом пред'явлення позову, а не в порядку окремого провадження. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводиться стосовно громадян України відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи. З урахування того, що позивачка звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу в позовному порядку, не позбавлена можливості в передбаченому законом порядку змінити прізвище в органах державної реєстрації цивільного стану, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині зміни прізвища. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: dismissed