Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що 18.09.2017 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. З цього часу відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утриманні не надає. Державної допомоги вона не отримує. Діти перебувають на її утриманні та на утриманні її батьків. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач немає. Вважає, що він спроможний надавати кошти на утримання своїх дітей, оскільки є фізично здоровим, працює начальником загону воєнізованої охорони та має стабільний заробіток. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, розмір аліментів не оспорював. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд, давши оцінку зібраним доказам, прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч. 4. ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано /а.с. 3/. Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-СГ №261643 від 06.08.2002 року, серії 1-СГ №161435 від 15.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 5, 6/. Згідно із записами в будинковій книзі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з позивачкою за адресою: м. Стрий, вул. Обаля, 28а /а.с. 7-9/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз'ясненнями п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи даний спір, суд враховує визнання позову відповідачем та виходить з положень ст. 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] працює у Регіональній філії «Львівська залізниця» виробничому структурному підрозділі «Львівський загін воєнізованої охорони», займає посаду начальника групи, загальна сума його доходу за період з червня 2017 року по листопад 2017 року становить 55546 грн. 76 коп., що підтверджується довідкою про доходи від 01.12.2017 року /а.с. 18/. Згідно з довідкою КП «Мрія» № 3017 від 22.11.2017 року [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Стрий, вул. Новаківського, 10/10 /а.с 19/. Відповідно до посвідчення № 114927 від 10.02.1994 року мати відповідача [PERSON] отримує пенсію як інвалід ІІІ групи /а.с 20/. Згідно з довідкою № 846 від 24.11.2017 року, виданою поліклінічним відділенням Стрийської центральної міської лікарні, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку та постійно приймає лікування /а.с. 16/. Згідно з довідкою про доходи № 3453 від 27.11.2017 року позивачка [PERSON] працює в ТзОВ «Овація» на посаді продавця продовольчих товарів, загальна сума її доходів за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року становить 20686,48 грн. /а.с. 17/ Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших дітей, наявність у відповідача матері похилого віку, що є інвалідом III групи та потребує матеріальної допомоги за станом свого здоровя. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, який не оспорює розмір аліментів, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме потребам дітей і можливостям платника.

Outcome: approved