Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) з тих підстав, що тітці її чоловіка [PERSON] [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 63,00 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області. 03.09.2003 року тітка [PERSON] померла. 18.09.2009 року помер чоловік позивачки [PERSON], а його батьки [PERSON] та [PERSON] померли ще 28.03.1991 року та 08.03.1994 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона заповіла позивачці. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та бажає оформити право власності на вищевказану земельну частку (пай) на своє імя. В нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав померлій [PERSON], був виданий після її смерті. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 63,00 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, та належать їй в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позову та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії IФ № 0077216 від 01.03.2004 року, зареєстрованого 25.03.2005 року у Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 179, [PERSON] на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 63,00 умовних кадастрових гектара (а.с. 12). 03.09.2001 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя позивачки [PERSON] заповіт, яким заповіла їй належну земельну частку (пай) та майновий пай, що підтверджується копією заповіту від 27.12.2001 року (а.с. 30). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном та до дня смерті спадкодавця проживала разом з нею, що підтверджується довідкою Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 710 від 23.11.2016 року (а.с. 5). Згідно виписки з погосподарської книги № 5 Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки [PERSON] до дня смерті проживала разом з рідною сестрою [PERSON], її чоловіком [PERSON], а також їх сином [PERSON] з невісткою [PERSON] (позивачка) та їх онуками: [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON] (а.с. 6). Чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] помер 18.09.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). А його батьки [PERSON] та [PERSON] померли ще 28.03.1991 року та 08.03.1994 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 7, 8). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 36) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 40), що підстверджується даними, які містяться у копії спадкової справи № 142/2010 від 24.03.2010 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (чоловік позивачки) (а.с. 36-43). Враховуючи вище наведене, інші спадкоємці в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON], відсутні, що також підтверджуються копією спадкової справи № 109/2016 від 24.03.2010 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 28-35), згідно якої позивачка є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну частку (пай) розміром 63,00 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] В нотаріальному порядку позивачці було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну частку (пай) у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлій [PERSON], був виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області № 781/02-31 від 19.11.2016 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved