Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання батьківства, стягнення \~аліментів на\~утримання \~неповнолітньої \~дитини \~та \~аліментів \~на \~утримання \~позивачки \~до досягнення\~ дитиною\~ трирічного\~ віку,\~в обгрунтування\~заявлених вимог\~вказуючи на\~ те,\~ що\~ вела\~ з\~ відповідачем\~ [PERSON] \~сімейне \~життя \~без \~укладення шлюбу\~ з\~ квітня\~2016\~року \~по \~серпень \~2016\~року \~та \~в \~даний \~час \~завагітніла,\~внаслідок чого\~ [INFO] \~народила \~сина \~ [PERSON] ,\~відомості про\~батька \~в \~свідоцтві \~про \~народження \~якого,\~відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, записані за вказівкою матері. Позивачка зазначала, що відповідач є батьком вищевказаної дитини, однак відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, при цьому матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Посилаючись на ст. ст. 75, 80, 84, 125, 128, 135, 180, 181, 182, 183 СК України позивачка просила визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , стягнувши з відповідача по справі аліменти на утримання останнього в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (ас.141-142). Третя особа по справі виконавчий комітет Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі (ас.115,116,140). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: -04.11.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд в порядку загального позовного провадження (ас.16-18); -02.12.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас.47); -02.01.2020 року постановлено ухвалу про призначення судово-генетичної експертизи (ас.61-64); -18.06.2020 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі (ас.92); -03.07.2020 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.99-100); -03.08.2020 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.122). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~ до\~ ч.\~1\~ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України\~ \~суд \~ може\~ ухвалити\~ заочне\~ рішення\~ \~на \~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів\~ за\~ одночасного\~ існування\~ таких\~ умов: \~ відповідач\~ належним\~ \~чином \~ повідомлений\~ про\~ дату,\~ час\~ і\~ місце\~ судового\~ засідання; \~ відповідач\~ \~не \~ з`явився\~ в\~ судове\~ засідання\~ без\~ поважних\~ причин\~ або\~ \~без \~ повідомлення\~ причин; \~ відповідач\~ \~не \~подав \~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що судом постановлена відповідна ухвала (ас.122), те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами загального позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Крім того, суд вважає можливим проводити розгляд справи і у відсутності третьої особи по справі, проти чого позивачка не заперечувала в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивачки та допитавши останню, за її згодою, в якості свідка, а також пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: -так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] , при цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (ас.7, 144). Для встановлення батьківства відповідача по справі відносно [PERSON] судом 02.01.2020 року у вказаній справі було призначено генетичну експертизу (ас.61-64). Разом з тим, вказана ухвала була повернута до суду без виконання в зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] на експертизу (ас.86). Відповідно до\~ч.2\~ ст.125\~СК України\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі \~між \~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ статтею 126\~ цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до \~частини \~першої \~статті \~135 \~СК України. Згідно п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування\~судами окремих\~ норм\~ Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються \~ до\~ \~судового \~ розгляду,\~якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed