Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 06.04.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 132551,28 долари США. Також 06.04.2007 року датований договір поруки №8/2007/840-К/906-Н/3, начебто укладений між нею та банком з метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором. Посилаючись на те, що вказаний договір поруки вона не укладала та не підписувала, позивачка просила суд визнати недійсним договір поруки від 06.04.2007 року. В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали та, посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.108). Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.04.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 132551,28 долари США. Також 06.04.2007 року датований договір поруки №8/2007/840-К/906-Н/3, укладений між [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Як зазначила позивачка оспорюваний договір поруки №8/2007/840-К/906-Н/3 від 06.04.2007 року вона не укладала, не підписувала та не мала намірів на його укладання. Згідно висновку №3131-14 від 06.01.2015 року судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені [PERSON] в графах «Поручитель» на лицевій та зворотній сторінках договору поруки №8/2007/840-К/906-Н/3 від 06.04.2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою. З урахуванням зазначеного, оскільки під час розгляду справи підтверджено належними доказами, що оспорюваний договір поруки позивачкою не укладався та не підписувався, останній у відповідності до положень ч.ч.3,4,5 ст.203, ч.2 ст.207, ч.1 ст.215 ЦК України слід визнати недійсним, задовольнивши позов в повному обсязі. Виходячи з підстав та предмету пред'явленого позову, того факту, що відповідач [PERSON] не був стороною оспорюваного договору, сплачені позивачкою при подачі позову судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в особі Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». При цьому, оскільки позивачкою заявлено вимогу немайнового характеру, з відповідача-2 на користь останньої слід стягнути державне мито в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн., а всього 88 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved