Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який було розірвано 28.03.2007 року. В період спільного проживання у них 05.12.2004 року народився син [PERSON]. Згідно рішення Любарського районного суду від 31.05.2006 року [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 05 грудня 2022 року. Відповідач має постійне місце роботи ТОВ «Кусто-Агро» і має можливість вплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивачка у підготовче судове засідання на розгляд справи не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, однак просила суд не стягувати з відповідача на її користь понесені нею судові витратив сумі 400 грн., оскільки вони відшкодовані в добровільному порядку. Відповідач у підготовче судове засідання на розгляд справи не зявився, однак подав письмову заяву в якій вказав, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 28.03.2007 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ТП №017570. В період перебування у шлюбі у них 05.12.2004 року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №002940, актовий запис №10, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області №2-283-2006 від 31.05.2006 року, на [PERSON], [INFO] покладено обовязок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 05.12.2022 року. Довідка №507 від 27.06.2018 року, видана Липненським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] в с.Липне вул.Молодіжна,16 Любарського району. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, також враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved