Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що виховує спільних з відповідачем дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно рішення Подільського суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано 26.11.2014 року. Посилається на те, відповідно до рішення суду від 30 вересня 2016 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що відповідач не сплачує аліменти у повному обсязі, коштів на утримання дітей не вистачає. Посилається на те, що діти різної статі, що значно ускладнює придбання речей. Крім того, діти навчаються на комп'ютерних курсах, які коштують 400 гри на місяць. Зазначає, що доходи позивача не можуть покрити витрати, які виникають у зв'язку з забезпеченням належного рівня життя наших дітей. Посилаючись на те, що відповідач не допомагає коштами на лікування дітей, тоді як син [PERSON] стоїть на обліку у психіатра та йому постійно необхідні обстеження та лікування, а також на те, що відповідач ігнорує прохання розподілити витрати та утримання дітей, тоді як позивачка винаймає квартиру разом з дітьми та рівень її доходів низький, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів з частки від доходів на тверду грошову суму, а саме щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила суду, що позивачка дбає про нормальний розвиток дітей, одна з дітей відвідує гурток гри на гітарі. Збільшення розміру аліментів вважає необхідним для нормального виховання дітей. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність коштів для сплати аліментів у вже стягнутому розмірі, а відтак, просив відмовити у збільшенні розміру аліментів, оскільки таке призведе до порушення його прав. Вказував, що ніде не працює. При цьому звертав увагу суду на те, що додаткові витрати на дитину у розмірі 500 грн. щомісячно на медичне обстеження дитини не є додатковими витратами в розумінні закону. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача по справі, суд дійшов висновку про відмову у позові у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що рішенням Подільського суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26.11.2014 року ( а.с. 5-6). Позивачка виховує спільних з відповідачем дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с. 10-11). Діти проживають разом з матір'ю, що сторонами не заперечується. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30.09.2016 у справі №758/8838/16-ц з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з довідки-розрахунку від 22.03.2018, складеного заступником начальника Подільського ВДВС ГТУ юстиції у м. Києві Слободчиком Д.Г., у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, які присуджені рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 758/8838/16-ц, станом на 01.03.2018 у розмірі 35085,64 грн. Водночас, позивач просить збільшити розмір аліментів на дітей та щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна розміру аліментів, що є предметом позову, шляхом визначення їх у твердій грошовій сумі, що на думку позивача призведе до їх збільшення, замість визначеного раніше судом у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає, матиме наслідком лише фактичне зменшення щомісячного розміру грошових сум (аліментів), присуджених на утримання дітей. Так, як вбачається з довідки-розрахунку від 22.03.2018, розмір щомісячної суми аліментів державний виконавець розраховує у як 1/3 частина від середньої заробітної плати в м. Києві, оскільки платник аліментів не працює. Таким чином, щомісячний розмір аліментів, нарахованих відповідачу у частці від заробітку (доходу) та сума їх заборгованості, яка обчислена державним виконавцем, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості з вересня 2017 по лютий 2018 року, становить 3807,67 грн., 3818,00 грн., 3881,00 грн., 4678,33 грн., 4678,33 грн., 4678,33 грн. відповідно. Отже, на даний час розмір аліментів, що стягується за судовим рішенням, як показує розрахунок заборгованості за період з вересня 2017 року та до дати подання цього позову, більше ніж 1500 грн. на одну дитину (на двох 3000 грн.), про встановлення якого просить позивач, звертаючись з вимогою про збільшення розміру аліментів. Приписами ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог про збільшення позовних вимог шляхом зміни частки від доходів платника аліментів на тверду грошову суму призведе до погіршення інтересів дітей та до необґрунтованого зменшення розміру аліментів, що на даний час стягуються з відповідача на їх утримання. Тобто, призначений раніше судом щомісячний розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача фактично буде зменшено, у разі визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. За таких обставин, у задоволенні таких позовних вимог позивачу необхідно відмовити. Що стосується стягнення з відповідача 500 грн. щомісячно як додаткових витрат на медичне обстеження дітей, суд зазначає наступне. Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питанням належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина, у зв'язку з хворобою, зокрема. Позивачка просить стягнути з відповідача 500 грн. щомісячно на медичне обстеження дитини. При цьому, доказів про те, що дитина повинна проходити медичне обстеження щомісячно та щодо розміру такого обстеження, позивачем доказів не надано. За таких обставин, підстав для стягнення додаткових витрат на дитину не вбачається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed