Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що її батькові [PERSON] та матері [PERSON] належить в рівних долях квартира [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року, на той час шлюб між батьками вже було розірвано. Спадкоємцями першої черги на 1/2 частку квартири були позивачка та її рідний брат [PERSON], який помер [INFO] року. Своєї сім'ї брат не мав. З 12.12.2001 року і до моменту смерті [PERSON], позивачка проживала разом з нею. Після смерті матері [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки тяжко переживала, довгий час перебувала у стані депресії. На початку 2011 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та брата, в чому їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку звернення. Рішенням Іллічівського районного суду від 08.08.2011 року позивачці визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Однак вона не звернула увагу, що строк продовжено до 18.11.2011 року. Постановою приватного нотаріусу [PERSON] позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. На підставі викладеного позивачка була вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та на 1/4 частку вказаної квартири після смерті рідного брата [PERSON] Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що у нього з колишньою дружиною було двоє дітей. У сина своїх дітей не було. Дочка допомагає оплачувати комунальні послуги. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно cт.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.1997 року, зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя 06.10.1997 року, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №477, 01.07.1994 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №544. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги були позивачка [PERSON] та її рідний брат [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №809. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Іллічівського районного суду від 08.08.2011 року позивачці визначено додатковий строк для прийняття спадщини три місяці. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки нею було повторно порушено строк для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та на 1/4 частку вказаної квартири після смерті рідного брата [PERSON] є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved