Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивачка в своїй уточненій позовній заяві просить усунути їй перешкоди в користуванні кімнатою №28 в гуртожитку по пр.50 років Перемоги,28 в м.Мелітополі шляхом виселення відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх дітей [PERSON] та [PERSON] без надання іншого приміщення, а також визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування даною кімнатою в гуртожитку. У судове засідання позивачка не зявилася, однак її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав уточнений позов у повному обсязі та пояснив, що позивачка є разом з ним співвласницею гуртожитку по пр.50 років Перемоги,28 в м.Мелітополі. За рішенням суду за позивачкою визнано право власності на 3 поверх будівлі, в якій у кімнату №28 вселилася [PERSON] та її дочка [PERSON], оскільки на час вселення [PERSON] перебувала у трудових відносинах із заводом «Мелітопольпродмаш». Однак, відповідачки тривалий час не проживають в гуртожитку без поважних причин, укладати договір оренди житла з новим власником в категоричній формі відмовляються, орендну плату не вносять. У відповідачки [PERSON] у власності є інше житло, в якому вона зареєстрована та проживає постійно. Крім того, зі згоди [PERSON] у дану кімнату вселилася сімя [PERSON], які ордер на вселення не отримували, у трудових відносинах із власником не знаходилися, плату за проживання та комунальні послуги не сплачують, договір найму не укладають. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають у гуртожитку без поважних причин вони втратили право користування жилим приміщенням в ньому. А оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти вселилися самоправно в кімнату гуртожитку, без згоди його власника, їх необхідно виселити без надання іншого житлового приміщення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти уточненого позову заперечував та пояснив, що вселився він зі своєю родиною зі згоди власниці кімнати №28 [PERSON]І, проживають вони в даному гуртожитку вже тривалий час, на його утриманні знаходяться неповнолітні діти і іншого житла вони не мають. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов не визнала та пояснила, що вона є законною власницею спірної кімнати в гуртожитку, її вона отримала від АТ «Мелітопольпродмаш», відпрацювавши на підприємстві більше 30 років. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов не визнала та пояснила, що в гуртожитку проживають вони вже тривалий час, згоду на їх вселення дала власниця даної кімнати. Вважає, що позивач не є власником даного гуртожитку, оскільки отримав право власності на дане приміщення незаконно. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала пояснення суду в попередньому судовому засіданні, де пояснила, що вона позов не визнає, оскільки зареєстрована і фактично проживає в кімнаті №28 гуртожитку. Не маючи роботи в м.Мелітополі, вона вимушена періодично виїжджати на заробітки в іншу місцевість. Але, гуртожиток є її постійним житлом, вселилась вона туди на підставі ордера, іншого житла не має. А на період її відсутності в місті, вона попросила наглядати за її кімнатою та пожити в ній свого брата [PERSON] з сімєю. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування просить ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей, місце проживання яких з батьками. Суд, вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно будівля гуртожитку, що розташована по пр.50 років Перемоги, 28 в м.Мелітополі, зареєстрована на праві власності за [PERSON] (2/5 частки перший та другий поверхи) та [PERSON] (3/5 частки) /а.с.13-16/, що також підтверджується свідоцтвом про право власності за [PERSON] та свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.17-18/. В наданому витязі тип обєкту права власності вказаний «будівля гуртожитку». Згідно довідки ТОВ «Маттіол» у кімнаті №28 та третьому поверсі гуртожитку по пр.50 років Перемоги,28 в м.Мелітополі зареєстровані, але не проживають тривалий час [PERSON] та її дочка [PERSON] /а.с.8/. Кімната №28 в гуртожитку, що розташована по пр.50 років Перемоги, 28 в м.Мелітополі, була надана відповідачам [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку, виданого АТ «Мелітопольпродмаш», оскільки на той час відповідачка [PERSON] працювала в АТ «Мелітопольпродмаш», що підтверджується записами в трудовій книжці відповідачки /а.с.145,146, 148/. Однак, в ході проведення покімнатної перевірки встановлено факт непроживання відповідачок [PERSON]І та [PERSON] в кімнаті №28 даного гуртожитку\~\~ /а.с.19/. Згідно довідки ТОВ «Маттіол» заборгованість за комунальні послуги\~\~за кімнатою №28 перед ТОВ «Маттіол» складає 1017 грн. 30 коп. /а.с.142/. За відомостями Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON], [INFO], зареєстрована з 16 липня 1998 року за іншою адресою: [ADDRESS] /а.с.23/. Право власності на дану квартиру зареєстровано за нею та [PERSON], що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 14.04.2016 року /а.с.74-76/. Отже відповідачка [PERSON] не використовує кімнату в гуртожитку за призначенням, договору оренди не уклала з власником майна. У відповідності\~\~до ст. 107 ЖК України\~\~ наймач\~\~або член сім'ї, що вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням. Отже суд вважає необхідним визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті №28 гуртожитку по пр.50 років Перемоги, 28 в м.Мелітополі. Що стосується позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті №28 даному гуртожитку, то в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка [PERSON] вселилася в кімнату №28 гуртожитку по пр.50 років Перемоги,28 в м.Мелітополі на підставі ордеру, виданого АТ «Мелітопольпродмаш» /а.с.145/. Згідно відомостей Мелітопольського МВ УДМС відповідачка зареєстрована за даною адресою з 05 грудня 1996 року /а.с.30/. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. У відповідності до п. 10 Постанови ВС України N 2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності\~\~відповідача\~ понад встановлені\~\~строки.\~\~В\~\~разі\~\~їх поважності (перебування у відрядженні,\~у\~осіб які\~\~потребують\~\~догляду,\~\~внаслідок неправомірної\~\~поведінки\~\~інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як пояснила в судовому засіданні відповідачка [PERSON] її дочка виїхала за кордон, де тимчасово працює, іншого житла дочка не має. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також зазначили, що [PERSON] доводяться їм родичами. Відповідачка [PERSON] передала їм ключи від кімнати на час поки вона буде заробляти гроші за кордоном. У них усна домовленість, що вони доглядають кімнату та роблять поточний ремонт у ній. Отже, непроживання у гуртожитку відповідачки [PERSON] у звязку із виїздом її за кордон на заробітки суд визнає поважною причиною. Сам факт відсутності особи у житловому приміщенні не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування, оскільки відповідно до правил ст.71 ЖК України підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є непроживання понад шість місяців в житловому приміщенні без поважних причин. Суду не надано доказів і того, протягом якого саме періоду [PERSON] була відсутня за місцем проживання в гуртожитку. Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 71 та ст. 72 ЖК України відповідачка [PERSON] не може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в кімнаті №28 гуртожитку, у зв'язку з недоведеністю позову. А тому,\~\~позов в цій частині не підлягає задоволенню. Щодо виселення з кімнати гуртожитку відповідачів [PERSON], [PERSON] та їхніх малолітніх дітей, то в цій частині позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як встановлено у судовому засіданні в кімнаті №28 гуртожитку по пр.50 років Перемоги, 28 в м.Мелітополі тимчасово проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та їхні малолітні діти [PERSON] та [PERSON], що не заперечували і вони самі. Однак, на зазначену житлову площу відповідачі вселилася самоправно, відповідного ордеру на вселення не мають, договір оренди із власником майна не уклали, за відомостями Мелітопольського МВ УДМС мають іншу адресу реєстрації, згоди власника житла на їх вселення не було/а.с.28-29/. Отже, відповідачі підлягають виселенню із займаної кімнати без надання іншого житлового приміщення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial