Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Згідно довідки № 443 від 05.11.2019 року виданої виконавчим комітетом Костринської сільської ради встановлено, що [PERSON] дійсно рахувалася головою дворогосподарства в [ADDRESS] і дочка на момент смерті матері проживала разом з нею, доглядала її та здійснила її поховання. У зв`язку з смертю [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з жилового будинку, надвірних будівель та споруд та земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Крім неї будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлою не виявилося. Також відсутні спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині. По відношенню до померлої, вона є спадкоємцем першої черги спадкування по закону. Правовстановлюючі документи на будинок за час життя матері виготовлені не були. Нею було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок та план земельної ділянки. Позивачка просить суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будовами, земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник Костринської сільської ради також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Свідоцтвом про народження [PERSON] встановлено, що батьками є - [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про укладення шлюбу, встановлено, що [INFO] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Крім цього, довідкою, що видана виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району встановлено, що [PERSON] , рахувалася головою дворогосподарства в [ADDRESS] , а донька померлої [PERSON] на момент смерті матері проживала разом з нею, доглядала її та здійснила її поховання. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 7/01-16 від 10 березня 2020 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на житловий будинок. Також є копія технічного паспорту на будинок замовником якого [PERSON] та план земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку під житловим будинком площею 0,2500 га, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку , проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, отже позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial