Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому народився син - [PERSON]. Так, позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач не здійснює утримання свого сина, а також не здійснює виховання та фактично не цікавиться ним. Також позивачка зазначила про те, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням сплачувати кошти на утримання сина, проте прохання позивачки виявлялись безрезультатними. Крім того, позивачка зазначила, про те, що в 2010 році аліменти не було сплачено за 6 місяців, в 2011 та 2012, 2013 роках - за 12 місяців. Тому позивачка звернулась до суду та просила стягнути з відповідача аліменти до досягнення [PERSON] повноліття у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просила стягнути з відповідача аліменти на [PERSON] за минулий час (останні три роки - з 01.07.10 р. по 01.07.13 р.) у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в цей період, а саме - не менше 11565 грн., а також судові витрати. До початку судового засідання від представника позивачки надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.08 р. між сторонами було розірвано шлюб (а.с. 6). З даних свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO], та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6а). Згідно довідки № 112 від 26.06.13 р., виданої ДП «Будінвестсервіс», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та разом з нею проживає і зареєстрований її син [PERSON] (а.с. 5). З даних довідки про доходи вбачається, що позивачка працює у салоні краси «Alessandro» на посаді майстра манікюру та її загальна сума доходу за період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2013 року становить 7400 грн. (а.с. 6б). Також у вказаній довідці зазначено про те, що з 03.06.13 р. [PERSON] знаходиться у відпустці по вагітності та пологам. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою 22.11.13 р. було направлено на адресу відповідача заяву про сплату аліментів на дитину (а.с. 32). Про направлення вказаної заяви свідчать витяг щодо рекомендованого листа (а.с.а.с. 33-34) та квитанції (а.с.а.с. 35-36). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує обставини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача. У відповідності до змісту ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині виплати аліментів, та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) (але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно, починаючи з 24.07.13 р. до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини за період з 01 липня 2010 року по 01 липня 2013 року у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) (але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved