Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів на утримання дитини, що продовжує навчання, за наступними підставами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них є повнолітня дочка, [INFO], яка після закінчення школи у 2016 році вступила до Таврійського державного агротехнологічного університету, де продовжує навчання на другому курсі, денній контрактній формі навчання. Як вказує позивачка, у зв'язку із навчання у навчальному закладі, розташованому у м.Мелітополі, дочка проживає у студентському гуртожитку у м. Мелітополі, за проживання у якому сплачує 4730 гривень на рік, також навчання є платним і, згідно до контракту, вартість складає 6900 гривень на рік. Також позивачка зазначає, що несе витрати на забезпечення дочки необхідними речами та харчуванням, сплачує за проїзд, купує навчальну літературу. Із врахуванням всіх витрат та встановленого законодавством прожиткового мінімуму, позивачка вказує, що на утримання дочки витрачається приблизно 4040 гривень на місяць. Зазначаючи, що відповідач є чоловіком працездатного віку і батьком дитини, яка продовжує навчання, позивачка вважає, що він має змогу сплачувати щомісяця на утримання своєї доньки грошову суму у розмірі 2500 гривень. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, у твердій грошовій формі у розмірі 2500 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2020 року. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] на задоволенні позову наполягає, зазначає, що батьки мають рівні обов'язки по утриманню своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю, не згоден на стягнення з нього грошових коштів у зазначеній позивачкою сумі, вказуючи на те, що він не працює через хворобу, ніякого доходу не отримує, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а дочка, на утримання якої позивачка просить стягнути грошові кошти, про вступ до вищого навчального закладу його як батька не повідомляла, не радилася з ним з цього приводу та не з'ясовувала, чи має він змогу їй допомагати під час навчання. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як випливає з пояснень сторін, позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], згідно до наданої копії свідоцтва про народження. У відповідності до наданої довідки №2592 від 26.07.2017 року, [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання Таврійського державного агротехнологічного університету, стипендію не отримує, закінчує навчання 30.06.2020 року. Згідно до наданих квитанцій та копії договору про надання освітніх послуг, вартість навчання складає 6900 гривень на рік. Також позивачкою здійснено оплату за проживання дочки у гуртожитку у сумі 4730 гривень за рік. Таким чином, вартість навчання та проживання у гуртожитку дочки сторін складає 969 гривень щомісяця. Ці факти сторонами не оспорюються, тому, на підставі ст. 61 ЦПК України, суд вважає їх достовірно встановленими. Також не оспорюється встановлений Законом України «Про державний бюджет» розмір прожиткового мінімуму 1684 гривні. Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Як було встановлено у судовому засіданні, дочка позивачки та відповідача, [PERSON], навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та не отримує стипендію. При цьому несе витрати на оплату проживання у гуртожитку та оплату навчання. Таким чином, оскільки під час навчання на денній формі [PERSON] не має об'єктивної можливості працевлаштуватися, однак змушена нести витрати у зв'язку з навчанням, суд приходить до висновку про те, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач, як батько [PERSON], повинен надавати матеріальну допомогу дочці. При цьому підтвердженими належним чином, на думку суду, є витрати по оплаті навчання та проживання у гуртожитку. Також законодавчо обгрунтованим є прожитковий мінімум для особи відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що мінімальні витрати позивачки на утримання дочки складають 969 гривень + 1684 гривні = 2653 гривні. Інші витрати, вказані позивачкою у позові, у судовому засіданні підтверджені належним чином не були. При цьому, у відповідності до положень статей 199, 200 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання, суд також повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів та його можливість надавати таку матеріальну допомогу. Так, відповідачем у судовому засіданні були надані документи, які підтверджують наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, відсутність у нього будь-яких доходів. Однак, судом враховується, що відповідач є особою працездатною, має можливість працевлаштуватися та отримувати доходи, його доводи про неможливість працювати через хворобу не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Зогляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, у розмірі половини витрат, доведених стороною позивача належним чином. На підставі викладеного,

Outcome: partial