Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 листопада 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 161 та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини від цього шлюбу доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя у них не склалось. В звязку з різними поглядами на життя в сімї почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони більше ніж пів року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Від даного шлюбу у них 11 травня 2006 року народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає достатньої допомоги на її утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхню спільну дітей. Просить позов задоволити. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи його відсутності, в якій позов визнав повністю, не заперечив щодо розірвання шлюбу та сплати аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29 листопада 2005 року уклали шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та записаний в книзі реєстрації шлюбів за актовим записом №3395, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 035472, проте міцної сімї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сімї, сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Конфлікт в сімї носить постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, між ними втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, матеріальне становище відповідача, який працює, стан його здоровя, відсутність на його утриманні інших осіб, визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 11.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved