Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 28.09.1996 року у сільській раді с. Запсонь, Берегівського району, Закарпатської області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що сімейне життя між ними не склалося, взаємовідносини різко погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною того стало те, що відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, в результаті чого між ними виникали постійні сварки. Зазначає, що з травня 2015 року вони не ведуть спільне господарство. Вищезазначені обставини підтверджують те, що їх сімя фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Берегівського районного суду від 27.11.2018 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на три місяці. По закінченню зазначеного строку для примирення, позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини, не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання [PERSON] сина не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи матеріальне\~становище відповідача,\~який не\~має постійне\~місце праці,\~однак є\~працездатним,\~а також,\~що позивачці\~потрібно утримувати\~неповнолітню дитину,\~суд вважає\~задовольнити позовну\~вимогу про\~стягнення аліментів\~на утримання[PERSON] у твердій грошовій сумі по 2000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 113 CК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі відповідно до\~ст.141 ЦПК\~слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved