Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.10.2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась у дворовому проїзді в районі будинку [ADDRESS], було пошкоджено належний їй автомобіль Мазда д/н [NUMBER], яким керувала її донька [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини [PERSON], водія автомобіля Шкода Фабія д/н [NUMBER], який належить представництву «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» та з яким [PERSON] перебувала у трудових відносинах. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода Фабія д/н [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», до якого 22.10.2012 року та 04.12.2012 року було подано заяву про страховий випадок та про виплату страхового відшкодування. Згідно акту виконаних робіт від 02.04.2013 року вартість виконаних робіт з ремонту належного їй автомобіля склала 9853 грн. 74 коп. Проте, до теперішнього часу рішення про виплату страхового відшкодування відповідачем не прийнято. З урахуванням зазначеного позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь завданні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки в сумі 9853 грн. 74 коп. В наданій до суду письмовій заяві представник позивачки просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання потворно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи подану представником позивача заяву, повторну неявку в судове засідання представника відповідача, судом у відповідності до ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась у дворовому проїзді в районі будинку [ADDRESS], було пошкоджено належний позивачці автомобіль Мазда д/н [NUMBER], яким керувала її донька [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини [PERSON], водія автомобіля Шкода Фабія д/н [NUMBER], який належить представництву «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» та з яким [PERSON] перебувала у трудових відносинах. Вказані обставини встановлені постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.11.2012 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, рішеннями Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.06.2014 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2014 року, що набрали законної сили та копії яких залучено до матеріалів справи. Згідно акту виконаних робіт від 02.04.2013 року вартість виконаних робіт з ремонту належного їй автомобіля, проведеного ТОВ «Лексус-Центр» склала 9853 грн. 74 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода Фабія д/н [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», до якого 22.10.2012 року та 04.12.2012 року було подано заяву про страховий випадок та про виплату страхового відшкодування. Проте, як зазначила позивачка, до теперішнього часу рішення про виплату страхового відшкодування відповідачем не прийнято. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 9 закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В зв'язку з вище зазначеним, враховуючи, що на теперішній час автомобіль відремонтовано та вартість фактично понесених позивачкою витрат на відновлювальний ремонт автомобіля склала 9853 грн. 74 коп., відповідачем встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та нормами ЦК України обов'язок щодо виплати страхового відшкодування до теперішнього часу не виконано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних та стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу в сумі 9853 грн. 74 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved