Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог вказала про те, що 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 22318,90 грн. Враховуючи недотримання приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» при складенні ним виконавчого напису, а також неврахування нотаріусом пропущеного строку позовної давності, неповідомлення позивачки про нового кредитора по кредитному договору відповідачем, позивачка просить суд визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До початку судового засідання від представника позивачки адвоката Кузнєцова А.С. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Також відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову не надав. У судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, письмових пояснень щодо позову не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.08.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір №500407845 на суму 23494,12 грн. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 02.09.2016 року. 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №17588 про звернення стягнення з позивача за кредитним договором №500407845 від 30.08.2013 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що утворилася за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року в сумі 21668,90 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13403,82 грн.; - строкова заборгованість за комісією в сумі 426,02 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 6439,06 грн.; - строкова заборгованість за штрафом і пенею у розмірі 1400,00 грн. Також за вчинення виконавчого напису нотаріусом з позивача додатково стягнено на користь відповідача 650,00 грн. Тобто, загальна сума, що підлягає стягненню з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» по виконавчому напису нотаріуса №17588 становить 22318,90 грн. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом. 28.09.2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №63146368 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 14.08.2020 року. Відповідно до статті 18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Діяльність нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису врегульована Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Як встановлено пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, порядок проведення якої закріплений у главі 14 Закону та главі 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Так, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Горай О.С. не врахував те, що строки позовної давності по останньому платежу від 02.09.2016 року за кредитним договором №500407845 від 30.08.2013 року сплинули ще 02.09.2019 року, що є обов`язковою умовою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Верховний Суд України у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №334/7861/15 зробив наступний правовий висновок: перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з його внесення і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. За таких обставин, вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, оскільки з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років. Верховний Суд України у своїй постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17 зробив наступний правовий висновок: з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У відзиві на позовну заяву відповідач не надав обґрунтування щодо пропущеного строку позовної давності, не навів доказів, що відповідач повідомив позивачку про заміну кредитора та не надав докази правонаступництва за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом досліджена довідка, видана Акціонерним товариством «Альфа-Банк», що підтверджує відсутність заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи». Доказів переходу права вимоги за Кредитним договором №500407845 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суду не надано. Таким чином, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до правового висновку Верховного Суду по справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 р.: щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу містить сумніви щодо таких витрат без документів, що підтверджують оплату. В той же час суду надані договір №09/11 про надання правової допомоги з фіксованою формою оплати, довідка про детальний опис робіт адвоката та квитанції про їх сплату, що підтверджують витрати на правову допомогу. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved