Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 17.12.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №149. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, що змушує її звернутися із позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не може сплачувати аліменти на утриманні дитини, оскільки не працює, проти стягнення аліментів заперечував. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 17.12.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №149. (а.с.3). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с.19). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 25.07.2012р. (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved