Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її [PERSON] - користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 16345,5 грн і неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 53551,42 грн. До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності і зазначила, що вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково і надав квитанції про виплату аліментів у повному обсязі. Представник Першого Київського ВДВС вирішення спору залишила на розгляд суду і надала розрахунок заборгованості по аліментам, де зазначено, що станом на 1.05.2015 року у [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] відсутня, наявна переплата у розмірі 30,5 грн.. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2010 рік рішення Суворовського райсуду м.Одеси від 26.01.2010 року про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Ананьївського райсуду Одеської області від 01.2008 року, ухваленим по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], з батька стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячного, але не менше ніж 30% прожитого мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2008 року до досягнення дитиною повноліття. На примусове виконання виконавчого листа №2-585/2008, виданого Ананьївським райсудом Одеської області 16.01.2009 року, Першим Київським ВДВС Одеського МУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу боржника. [PERSON] свої зобовязання щодо сплати аліментів на утримання дитини належним чином не виконував у період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року, у звязку утворилась заборгованість у сумі 14021,25 грн. Позивачка вимагає стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з жовтня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 16345,5 грн і неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за 15 місяців, що складає 53551,42 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на такі докази: рішення райсуду про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження дитини, рішення райсуду про стягнення аліментів, виконавчий лист №2-585/2008, виданого Ананьївським райсудом Одеської області 16.01.2009 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, довідки з державної виконавчої служби про розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON], розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідач, визнаючи позов частково, посилався на відсутність роботи, тяжке матеріальне становище і поганий стан здоровя, тому він сплачував аліменти у вищезазначений період не постійно (за період з 04.03.2014 року по 07.05.2014 року сплачено аліменти на суму 2100 грн.) [PERSON] у сьогоднішньому судовому засіданні надав квитанції про погашення заборгованості по аліментам на суму 20249,75 грн. При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: ст.180 СК України визначає батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 ЗУ Про виконавче провадження. Так, згідно ч.3 ст.74 розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Відповідно до положень ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем. У даному випадку державний виконавець Першого Київського ВДВС виконав розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментам, присудженим рішенням суду у частці від заробітку. Розрахунок виконано відповідно до вимог ч.3 ст.195 СК України і станом на 01.10.2014 року заборгованість відповідача по аліментам складала 14021,25 грн. Оскільки під час судового розгляду справи відповідач погасив заборгованість по аліментам включно по 1 травня 2015 року, вимоги позивачки в частині стягнення аліментів не підлягають задоволенню. Ст.196 СК України встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів: при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд погоджується з доводами позивачки, що у даному випадку заборгованість за аліментами виникла з вини боржника, який не надав будь-яких письмових доказів щодо своїх доводів про відсутність роботи, поганий стан здоровя, тому суд вважає, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, позивачка правомірно вимагає стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів. Розмір неустойки позивачка розрахувала з жовтня місяця 2013 року по грудень 2014 року і визначила суму неустойки у 53551,42 грн. Суд з наданим позивачкою розрахунком не погоджується, оскільки довідка державного виконавця про заборгованість по сплаті аліментів надана по 1.10.2014 року і саме по цей період розраховується неустойка. Розмір неустойки складають: 2013 рік жовтень 774,75 х 1% х 31 + листопад 774,75 х 1 % х 30 д. + грудень774,75 х 1% х 31 д. = 712,76 грн; 2014 рік січень 774,75 х 1% х 31 д +лютий 774,75 х1% х 28 + березень 774,75 х1% х31 + квітень 774,75 х1% х30 + травень 774,75 х1% х31 + червень774,75 х1% х30 +липень 774,75х1% х 31 + серпень 774,75 х 1% х 31 + вересень 774,75 х 1% х 30 = 2115,51 грн. Таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 2115,51 грн + 712,76 = 2828,27 грн як неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial