Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. 11.12.2016 року помер [PERSON]. Останній був зареєстрований і постійно проживав по день смерті в селі Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області у житловому будинку по вулиці Трудова № 28, який за даними погосподарського обліку зареєстрований на ним. 06 червня 2002 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] усе своє майно. Позивачка прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом та пережившого подружжя немає. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно з причин неподання правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за нею право приватної власності на наведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Сторони в судове засідання не зявилися, проте надали суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їхній відсутності. Представник позивача в заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві та просв їх задовольнити. Відповідач в свою чергу не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене, розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11.12.2016 року у віці 81 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №169034 від 12.12.2016 року. Як вбачається з довідок виконавчого комітету Великобудської сільської ради Чернівецької області № 524-1, 524-2 та 524-4 від 04.05.2017 року, [PERSON]Г постійно мешкав та був зареєстрований за місцем проживання в [INFO] по день смерті. На момент смерті з ним ніхто не проживав. За даними погосподарської книги №2 станом на 2016-2020 роки, особовий рахунок №0056-1, [PERSON] був власником житлового будинку №28 по вул. Трудова в с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, за яким закріплена земельна ділянка загальною площею 0,20 га з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,65 га для ведення особистого селянського господарства. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). 06 червня 2002 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі на все те, на що за законом він буде мати право, що підтверджується прикладеною ксерокопією заповіту, який на момент його смерті не скасований і не змінений. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №53/2017 відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, що позивачка у встановлений законом термін прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Інших осіб, які б прийняли спадщину, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні та пережившого подружжя немає. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для усіх судів України. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з записів облікової картки обєкта погосподарського Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, номер обєкта погосподарського обліку 0056-1 станом на 2016-2020 роки, за спадкодавцем [PERSON] рахується житловий будинок по вул. Трудова, № 28 в с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, побудований 1965 року на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,20 га. Належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт належності наведеного житлового будинку саме йому. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що останній за життя у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок. 23.05.2017 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літер „А загальною площею 53,80 кв.м., у т.ч.житловою 42,30 кв.м., та господарських будівель та споруд: сарай літер „Б, вбиральня літер „В, літня кухня літер „Г, сарай літер „Д, криниці № 1, ворота № 2, огорожа № 3,4, вигрібна яма № 5, вартістю 157013 грн. Згідно постанови приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] №309/02-31 від 29.06.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наведений житловий будинок мотивуючи ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268\~ЦК\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивач в свою чергу прийняла спадщину, однак не може оформити її на себе через відсутність документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, слід визнати за екю право приватної власності на спадковий житловий будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved