Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 червня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували у Міцівецькій сільській раді народних депутатів, про що зроблено актовий запис №4. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що привело до того, що з 2012 року разом не проживають, сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, сім`я розпалась і примирення не можливо, збереження шлюбу суперечить моїм інтересам, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17 червня 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Міцівецькій сільській раді народних депутатів, про що зроблено актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через постійні суперечки, під час яких вони не могли досягти згоди, в сім`ї не було поступок та взаєморозуміння. Все це привело до того, що сторони з 2012 року припинили сімейні стосунки і спільне проживання. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на [PERSON] .

Outcome: approved