Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у березні 2015 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилалась на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них 15 листопада 2003 року народився син [PERSON]. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01 лютого 2006 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2005 року і до повноліття дитини. 20 червня 2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. На даний час у неї склалися обставини, які, на її думку, дають підстави для перегляду рішення суду. Зокрема, її матеріальне становище змінилося та їй критично не вистачає коштів, які сплачує відповідач на утримання сина, оскільки вони на даний час проживають в Іспанії, де [PERSON] відвідує різні гуртки. Оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, просила змінити розмір аліментів, які [PERSON] сплачує за рішенням суду від 01 лютого 2006 року та стягувати з нього на її корить на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON] підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що його довірителька разом із сином проживають в Іспанії. [PERSON] працює на роботі, яка має сезонний характер, тому її матеріальне становище нестабільне. Вона несе великі витрати на утримання сина, так як одяг та харчування за кордоном дорогі. До того ж, вона займається розвитком дитини, оскільки син відвідує різні гуртки. Позивачка розуміє, що відповідач не має змоги надавати кошти на утримання сина у тому розмірі, який їй необхідно. У звязку із цим, із врахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 643 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Вказував, що розмір аліментів, які просить з нього стягнути позивачка є надто великим. Так, він на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], з якою у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Він офіційно ніде не працює, займається домашнім господарством. Дружина також не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Таким чином, визначений позивачкою розмір аліментів є надто великим для нього. Просив зменшити запропонований позивачкою розмір аліментів до 400 грн. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них 15 листопада 2003 року народився син [PERSON] (а.с.7). 20 червня 2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с.5). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01 лютого 2006 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-3). На підставі вказано рішення судом було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Першотравневому ВДВС ЧМУЮ (а.с.4). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 р. розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, пред'являючи позов про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на погіршення свого майнового стану. Як було встановлено судом, [PERSON] разом із сином проживають в Іспанії. Дитина навчається у школі та відвідує різні додаткові гуртки. Крім того, оскільки робота, на якій працює позивачка є сезонною, її матеріальне становище нестабільне. Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що після ухвалення рішення Першотравневим районним судом м.Чернівці майновий стан позивачки [PERSON] змінився у бік погіршення, що і є істотною підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, судом встановлено, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має мінливий та нерегулярний дохід, на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них народилося двоє дітей: 21 серпня 2007 року [PERSON] та 14 лютого 2012 року [PERSON] (а.с.28,29). Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України із [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Так, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.88 України стороні, на користь якої ухвало рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: partial