Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 18 травня 2002 року у Перегінській селищній раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, неповнолітніх дітей залишити на проживанні разом з нею та залишити їй прізвище [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 травня 2002 року. Від спільного проживання мають двох дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Крім цього зазначила, що причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, зловживав алкогольними напоями, на грунті чого вчиняв сварки та скандали, наносив побої. Така поведінка відповідача призвела до неможливого з ним спільного проживання тому у вересні 2019 року вона покинула його та разом з неповнолітніми дітьми перейшла на постійне місце проживання на орендовану квартиру в селищі Перегінське Рожнятівського району. На даний час примирення між ними неможливе, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу та просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно між ним та позивачкою час від часу виникали сварки та різного роду непорозуміння, ініціатором яких здебільшого була позивачка. Не заперечив, що інколи він разом зі своїми знайомими та товаришами, які допомагали йому по будівництву будинку розпивав алкогольні напої після чого позивачка влаштовувала з ним сварки. Вважає, що причин для розірвання шлюбу не має, він любить своїх дітей, час від часу їм передає гостинці, а тому хоче зберегти сім`ю. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18 травня 2002 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2002 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.7-8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають понад один рік, шлюбні відносини не підтримують, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON] , суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved