Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбних відносинах . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. Вказує, що син з 01 вересня 2014 року навчається в Черкаському професійному ліцеї, другого атестаційного рівня на денній державній формі, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює і має постійний фінансовий дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак, добровільно цього не робить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заяви позивача і відповідача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 10 жовтня 2001 року. Від даного шлюбу у них є спільна дитина [PERSON], 19 серпня 1998р.н. Відповідно до довідки від 09 березня 2016 року № 106, син [PERSON] навчається в ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» ІІ атестаційного рівня на денній державній формі навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 рік. Судом встановлено, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та також згідно ст. 200 СК України, при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка чи син. Але, враховуючи те, що син [PERSON] є дієздатним, то аліменти мають бути стягнути на його користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. З відповідача на користь сина [PERSON] стягнути аліменти, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 04 травня 2016 року і до закінчення ним ліцею, тобто до 30 червня 2017 року. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved