Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитина та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з цим вони разом не проживають. Позивачка зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання особисто, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, хоча працездатний та має реальну можливість виплачувати аліменти. В зв'язку з чим, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення повнолітня та на її утримання у розмірі 700 гривень до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її присутності. Позов підтримує. Крім того, зазначила, що оскільки відповідач працює офіційно вона просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 18 жовтня 2013 року в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути аліменти на її користь в період перебування у відпустці по догляду за дитиною в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Відповідач у судове засідання не зявився. На адресу суду від нього надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого він з позовом не згоден, вважає, що аліменти мають бути стягнуті не в твердій грошовій сумі, а в частині від його видів доходів. Також, зазначив, що на даний час офіційно працює водієм АТЗ, має постійний дохід, тому за даних обставин, виходячи з матеріального становища, просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу та на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 18 жовтня 2016 року. Також, надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №150188, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №252045, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області. Також, судом встановлено, що позивачка [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно довідки Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 06.11.2015 року дитина мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач [PERSON] працює водієм АТЗ у ФОП [PERSON] в м. Тетіїв Київської області та має регулярний дохід. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] офіційно працює, слід стягнути аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову За таких обставин, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повнолітня. Крім того, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на її користь у період знаходження у відпустці по догляду за дитино до досягнення трьох років також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При ухваленні рішення суд враховує матеріальний стан відповідача, регулярність отримання заробітної плати та відсутність інших утриманців. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 80, 84, 180-183 СК України, Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved