Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та визнання її дій у вигляді неодноразового залиття квартири протиправними. Мотивувала свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище в квартирі № 26 проживає відповідачка [PERSON] з вини якої, як зазначає позивач, сталося залиття її квартири з причини недбалого відношення відповідачки до сантехнічних приладів. Крім того, позивач зазначає, що відповідач заливає квартиру позивача на протязі десятків років. Причини затоків і їх наслідки підривають принципи соціальної справедливості. Відповідач особа, яка вчиняє дії, що являють собою небезпеку для позивача та оточуючих мешканців будинку. Затопленням ушкоджується здоровя, майно позивача: утворюється сирість, пліснява. Обставини по затоці квартири позивачки стали вкрай гострими у 2015 році. З 7-го березня 2015 року протягом шести місяців відповідач безперервно щоденно заливає водою квартиру позивача, внаслідок чого дії відповідача є перешкодою, як для постійного проживання, так і для тимчасового перебування у вказаній квартирі. Після тривалих затоків водою та сечею, санітарно-епідемічний стан квартири став жахливим, відсутнє електричне освітлення через ушкодження електропроводки, пошкоджені рукописи книг. Позивач займається творчою діяльністю, що підтверджується наданими до справи документами. У результаті затоплення в квартирі позивача були пошкоджені стан кухні, ванної кімнати, туалету, коридору. По факту залиття комісією житлового органу був складений акт, а згодом зроблена оцінка визначення розмірів збитків від затоплення квартири, розмір збитків складає 6545 гривень. У добровільному порядку відповідачка відмовляється відшкодувати шкоду, тому позивач змушена звернутися до суду. Крім того, як зазначає позивачка, їй спричинена моральна шкода, яка виразилася у тому, що вона відчувала незручності, дискомфорт, перенесла хвилювання, дотепер в ушкоджених кімнатах немає ремонту. Вважає, що протиправними діями відповідача порушені особисті немайнові права позивача. Позивач-волонтер займається творчою, громадською діяльністю, але чужий час відповідач не цінить, що є моральним знущанням. Неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми, у порушенні права власності в тому числі і інтелектуальної. Позивач має написи знаменитих земляків, її родина славнозвісна, позивач має журналістські публікації в місцевих та всеукраїнських виданнях. Відповідач принизила оцінку особи, міру духовних соціальних якостей, її гідність, моральні переживання, які в свою чергу вплинули на її стан здоровя, тому оцінює моральну шкоду у 500 000 гривень, які просить стягнути з відповідачки, також просила визнати дії [PERSON], які виразилися у неповаги до житла [PERSON] у вигляді неодноразового залиття квартири протиправними та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову, просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, скоєну відповідачем внаслідок залиття її квартири в сумі 8737 гривень 26 копійок, моральну шкоду в розмірі 500 000 гривень. Представник позивачки [PERSON], повноваження якої судом перевірені, в судовому засіданні доводи позивачки підтримала, наполягала на задоволенні позову. Представник 3-ї особи МКП Основаніє [PERSON], повноваження якої судом перевірені в судовому засіданні пояснила, що вони є балансоутримувачем житлового будинку № 47 по вулиці Правди в місті Запоріжжя. Відповідно до пункту 2 рішення № 6 від 25.07.2012 року Запорізької міської ради МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником комунальних підприємств «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №1-4, 6, 9-11, 13», «Ремонтно-експлуатаційного підприємства по обслуговуванню гуртожитків», «СПРИЯННЯ» та, як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Відповідно до п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який затверджений Постановою Кабінетів міністрів України № 869 від 01.06.2011 року внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). В своїй діяльності МКП «Основаніє» керується «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N76 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005р. за N927/11207). Також зазначила, що після неодноразових звернень позивачці було проведено обстеження її квартири, яким було встановлено, що неодноразове залиття квартири позивачки відбувалося з вини відповідачки [PERSON] Надала до справи письмові докази, а саме акти про факт обстеження квартири [ADDRESS] від 11.12.2011 року, 21.08.2003р., 08.04.2002 року, 25.02.2002 року,15.04.2002, 22.04.2002 року, акти обстеження квартири № 26 по зверненню позивачки від 17.07.2015 року, лист на звернення щодо залиття квартири позивачки за № В-0293 від 03.07.2015 року. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями про вручення. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Причин неявки суду відповідачка не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надавала. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-111. Поверхом вище в квартирі № 26 зареєстрована та проживає відповідачка по справі [PERSON]. МКП «Основаніє» є балансоутримувачем житлового будинку № 47 по вулиці Правди в місті Запоріжжя. Відповідно до пункту 2 рішення № 6 від 25.07.2012 року Запорізької міської ради МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником комунальних підприємств «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №1-4, 6, 9-11, 13», «Ремонтно-експлуатаційного підприємства по обслуговуванню гуртожитків», «СПРИЯННЯ» та, як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Відповідно до п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який затверджений Постановою Кабінетів міністрів України № 869 від 01.06.2011 року внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Зі змісту позову витікає, що обставини по затопленню квартири позивачки стали вкрай гострими у 2015 році. З 7-го березня 2015 року протягом шести місяців відповідач безперервно заливає водою квартиру позивача. Цей факт підтверджується зафіксованою програмною довідковою інформацією в центрі «1580», згідно якої [PERSON] неодноразово у 2015 році повідомляла житловий орган про залиття її квартири: від 04.04.2015 року о 15.28 год., від 26.04.2015 року о 7.42 год., 29.04.2015р. о 6.31 год., 29.06.2015 року о 14.22 год., 20.09.2015 року 20.36 год. За фактом залиття квартири позивачки від 29.06.2015 року о 14.22 год. МКП «Основаніє» було обстежено квартиру відповідачки № 26, яка розташована поверхом вище над квартирою позивачки та складено акт від 17.07.2015 року, який міститься в матеріалах справи. Внаслідок обстеження виявлено течу під мийкою на зєднанні гнучкого шлангу з трубою холодного водопостачання, в звязку з чим відповідачці [PERSON] рекомендовано усунути течію води, провести заміну гнучкого шлангу на кухні. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривицька та Кривицький проти України» ЄСПЛ констатував, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Судом встановлено, що залиття квартири позивачки зчинилося з причин недбалого ставлення відповідача до водяних приладів, що підтверджено висновком акту обстеження квартири відповідача, чим порушено права позивача на повагу до свого житла. Згодом 27.07.2015 року за фактом залиття квартири позивачки проведена оцінка визначення розмірів збитків завданих обєкту внаслідок затоплення від 29.06.2015 року, розмір збитків щодо якої складає 6545 гривень. У суду немає підстав ставити під сумнів вказаний висновок спеціаліста, оскільки він складений у відповідність до вимог чинного законодавства, особа, яка провадила дослідження, володіє спеціальними знаннями з цих питань. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний вчасно вживати заходів по усуненню виявлених неполадок. А також згідно вимогам п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 із змінами внесеними Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир, а також наймачі, орендарі, зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов'язані дбати про стан санітарно-техничних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Таким чином, відповідач зобов'язаний дбайливо відноситися до санітарно-технічних приладів, тримати їх у справному стані. З матеріалів справи вбачається, що причиною залиття квартири позивачки є течія під мийкою на кухні на зєднанні гнучкого шлангу з трубою холодного водопостачання, з чого відбувався неконтрольований витік води, що підтверджено актом обстеження квартири відповідачці № 26 від 17.07.2015 року. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо зобовязання відповідачки відшкодувати заподіяну позивачці матеріальну шкоду. Вини підприємства МКП «Основаніє» в залитті квартири позивачки в судовому засіданні не встановлено. Щодо розміру матеріальної шкоди, суд вважає, що на законних підставах стягненню підлягають прямі витрати, понесені позивачкою, які доведені матеріалами справи, а саме розмір збитків завданих обєкту внаслідок затоплення від 29.06.2015 року, який складає 6545 гривень, вартість робіт по проведенню оціночного дослідження 2000 гривень, а всього 8545 гривень, які слід стягнути з відповідачці на користь позивачки. Однак, суд вважає, що не підлягає задоволенню позов в частині відшкодування матеріальної шкоди за придбання медичних препаратів, електричних батарейок, оскільки докази на, які вона посилається з цього приводу є необґрунтованими, в справі відсутні будь-які докази, які б підтвердили, що саме залиття квартири призвело до придбання медичних препаратів, електричних батарейок, відсутній причинний звязок з цього приводу. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана представити судові докази в обґрунтуванні своїх вимог. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав суд вважає, що позов в цій частині не ґрунтується на законі, тому задоволенню не підлягає. Крім того, позивачці завдано моральної шкоди, яка виявилась в тому, що внаслідок залиття, вона потерпала незручності, перенесла нервовий стрес, пережила хвилювання, крім того, позивач займається творчою, громадською діяльністю, має журналістські публікації в місцевих та всеукраїнських виданнях, що підтверджено матеріалами справи, однак, після тривалих затоків пошкоджені рукописи книг. Крім того, позивач вимушена була постійно звертатися в різні інстанції, що викликало різного роду незручності та вплинуло на її гідність, вона втратила можливість спокійно відпочивати, постійно трималася в напрузі з приводу небезпеки поточного залиття квартири, що вплинули на її стан здоровя., тому позивачка оцінює моральну шкоду в розмірі 500\~000 гривень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] неодноразово на протязі з 2001 року по теперішній час зверталася з письмовими та усними зверненнями з питання залиття її квартири відповідачкою [PERSON], також такі звернення мали місце в березні 1989 року, в січні 1991 року, квітень 1994 року, в серпні 1995 року, у жовтні 1996 року, що підтверджено матеріалами справи. За фактами залиття комісією із членів житлових органів були складені акти від 11.12.2011 року, 21.08.2003 року, 08.04.2002 року, 25.02.2002 року,15.04.2002, 22.04.2002 року, акти обстеження квартири № 26 по зверненню позивачки від 17.07.2015 року, а також від 10.03.1989 року, 10.04.1994 року, 08.08.1995 року, від 03.01.1996 року, 02.10.1996 року, 29.01.2001 року. Зазначеними вище доказами підтверджується факт неодноразового залиття квартири позивача з вини відповідачки, а саме з причин недбалого ставлення відповідачки до санітарно-технічних приладів, та такий факт має системний характер, що є неприпустимим, що дійсно негативно впливає, як на стан здоровя позивачки, так і на її гідність, такі дії відповідачки призвели до неповаги до житла позивачки. За таких підстав суд вважає, що дії відповідачки у вигляді неодноразового залиття квартири позивачки є протиправними, та такі дії спричинили позивачці моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходив з вимог ст. 1167 ЦК України, та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування по справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» від 31 березня 1995 року п. 9, з яких вбачається, що розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог у залежності від обсягу заподіяних моральних і фізичних страждань, з врахуванням у кожному конкретному випадку ступеня провини відповідача, стан здоровя, ступеню змушених змін у житті потерпілого. Однак, на переконання суду, при визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди у 500\~000 гривень, яку позивачка просить стягнути на свою користь, вона не в повній мірі врахувала положення пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. За таких обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що відповідною компенсацією моральної шкоди буде сума у розмірі 10 000 гривень, яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткових зусилля для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. Отже, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Аналізуючи наведене, суд задовольняє позов [PERSON] частково.

Outcome: partial