Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 листопада 1996 року в Калинівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 162. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2013 року їх шлюб було розірвано. Під час спільного проживання та в інтересах сім'ї, 26.03.2008 року відповідач [PERSON] за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок [ADDRESS]. Будинок є її з відповідачем спільною сумісною власністю. Після розірвання шлюбу відповідач самостійно володіє та розпоряджається спільно нажитим будинком, домовитись про поділ даного майна неможливо. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак в матеріалах справи наявне клопотання останньої в якому вона позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява в якій він позовні вимоги заявлені позивачкою визнає повністю та просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ст. 158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 23 листопада 1996 року в Калинівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 162. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, тому рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2013 року їх шлюб було розірвано. Під час спільного проживання та в інтересах сім'ї, 26.03.2008 року відповідач [PERSON] за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. А, прибудова літ. а, сарай літ. Б, сарай літ. Б1, погреб літ. П/Б, гараж літ. В, криниця літ. К., інвентаризаційною вартістю 78395 грн. Після розірвання шлюбу відповідач самостійно володіє та розпоряджається спільно нажитим будинком, домовитись про поділ даного майна неможливо. Вказаний будинок являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю як позивачки [PERSON] так і відповідача [PERSON] Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до позовної заяви та письмової заяви відповідача [PERSON], сторони просять розділити належний їм будинок з господарськими будівлями шляхом визнання за кожним права власності на 1/2 ідеальної частини будинку з господарськими будівлями. Враховуючи те, що до складу житлового будинку входять прибудова (незавершена будівництвом, готовністю 43%) літ. А1 та веранда (незавершена будівництвом, готовністю 40%) літ. а1, які являються самочинно збудованими, тому вони не можуть бути предметом поділу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України не являються об'єктами права спільної сумісної власності. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню 391 грн. 97 коп. судового збору, тобто 1/2 частина судового збору від вартості будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved