Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування вимог зазначила, що з 03.09.2010 року вона перебуває в шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] [INFO] в них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач. Вказуючи на те, що в травні 2014 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу він не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, яка після припинення сімейних стосунків залишилася на її вихованні, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справу у її відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи в заочному судовому засіданні в разі неявки до суду відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання двічі не з'явився, причину неявки до судового засідання суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою вважати причини його неявки неповажними. За клопотанням позивача суд розглядає справу у заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 вересня 2010 року (а.с.3). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], батьком якої, згідно свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.2). Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є виплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Як свідчать наявні у матеріалах справи докази, відповідач є особою працездатного віку, яка ніде не працює. Інших утриманців, окрім дитини, не має. Стан здоров'я відповідача задовільний (а.с.21). За даними Димитровської ЦМЛ на медичних обліках відповідач не перебуває, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. Аналіз досліджених у справі доказів дає суду підстави для висновку про те, що відповідач, як батько дитини, може надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, тому вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повнолітнього віку суд вважає обґрунтованими. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. При цьому за жодних обставин розмір аліментів не може бути нижчим 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved