Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. Позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . [PERSON] , як власниця квартири 09.10.2012 року надала свою згоду на реєстрацію та проживання на той час свого чоловіка [PERSON] . 10.08.2020 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровано 6 осіб, а саме: позивачка, відповідач, їх спільні троє дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також інший свіввласник - [PERSON] . Відповідач не проживає за зареєстрованою адресою понад один рік, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі не має, проте зареєстроване місце проживання відповідача за вищевказаною адресою змушує позивачку сплачувати надмірні кошти за сплату комунальних послуг, які нараховуються на відповідача. З цих підстав, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явились, представниця позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка та її представниця не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Треті особи [PERSON] та [PERSON] на адресу суду 17.06.2021 подали пояснення в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовну заяву задовольнити в повному обсязі та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю позивача та третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що позивачка є власницею 2/3 квартири [ADDRESS] - 1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року та 1/3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. 08.07.2014 року за № 8-675 після смерті [PERSON] , третя особа [PERSON] також є власницею 1/3 вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровано 6 осіб, а саме: позивачка, відповідач, їх спільні троє дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач в квартирі не проживає понад один рік, речі в квартирі відсутні, участі в оплаті житлово - комунальних послуг не приймає, що підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад один рік суд вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 72,150 ЖК УРСР,

Outcome: approved