Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 травня 2008 року в відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №68. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі Франчук (дошлюбне прізвище Фірманюк) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 жовтня 2014 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №68. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] 640 гривню судового збору.

Outcome: approved