Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільних дітей від шлюбу не мають. Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2017 року, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе, у зв`язку з чим, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Відповідно до заяви [PERSON] від 13.02.2019 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином шляхом оголошення на сайті Судова влада, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до\~ст.ст. 280 289 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що 06 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 138, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] . У зазначеному шлюбі дітей у сторін не має. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з липня 2017 року та сторони не ведуть спільного господарства, примирення неможливе. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved