Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], поскільки батько дитини не проживає разом із сім»єю, шлюб між ними було розірвано, відповідач не виконує своїх батьківських обов»язків, не займається вихованням дитини та не утримує її, аліменти не сплачує. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, надали до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про дату розгляду справи повідомлявся судом належним чином через оголошення в пресі (газета «Урядовий Кур»єр» №81 від 29.04.2017 р.) Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Курбет С.А. в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 червня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області (а.с.11). Рішенням суду м. Красний Луч Луганської області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 29 листопада 2011 року, що підтверджується штампом в копії паспорта позивачки (а.с.8 зворот). Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] припинив спілкування з позивачкою та дитиною. Згідно довідок Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Луганська ГТУЮ у Луганській області виконавчий лист №2-1428/2010 від 16.04.2010, виданого Краснолуцьким міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO], втрачено при переміщенні на територію підконтрольну українській владі (а.с.13-14). У вересні 2014 року позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] та батьками переїхали на постійне місце проживання до м. Фастова Київської області, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на Сході України, що підтверджується Довідкою від 27.11.2014 року № 3232000319 виданою Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради (а.с.10). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. [PERSON], як батько не приймає участі у житті та вихованні сина [PERSON], не спілкується з ним, про що свідчать характеристики з місця навчання дитини (а.с.16-17). Судом, також, з'ясовано, що згідно Довідки №03.3-22/18-7 виданої Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 04.01.2017 року, що виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на виконанні не перебуває (а.с.15). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №06-23/1102 від 16.03.2017 р., врахувавши рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, протокол №2 від 23.02.2017 року, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.22-23). Судом встановлено, що всі зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можливо розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомо нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved