Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні за характером люди, між ними не має взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, фактичні шлюбні відносини припинились, а також визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з нею. Позивачка в судовому засіданні підтримала в повному обсязі обставини та вимоги викладені в позові та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні просить задовольнити позов в частині розірвання шлюбу, оскільки позовні вимоги в ці частині визнає в повному обсязі. Що до позовних вимог про проживання малолітньої дитини з матерю повністю заперечує, та просить відмовити в ці частині в задоволенні позовних вимог і визначити місце проживання малолітньої дитини з ним. Суд, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб сторін існує формально, сторони не підтримують подружніх відносин, між ними не має взаєморозуміння, не ведуть спільного господарства, примирення між сторонами не можливе, а тому шлюб може бути розірваний. Під час спільного проживання сторони жили в будинку який належить батькам відповідача в с. Білилівка Ружинського району Житомирської області. На час розгляду справи в суді, позивачка разом з малолітньою дитиною [PERSON], 21.05.2015р.н проживають в будинку батьків позивачки. в с. Пиковець Козятинського району Вінницької області За правилами ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За принципом статті 6 Декларації прав дитини, малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації. Дане положення не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, а при прийняття рішення за таким спором необхідно приймати до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Козятинська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини з матір'ю. Про це складений відповідний висновок від 29.07.2016 року. Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON] створені всі необхідні умови для виховання , розвитку та проживання малолітньої доньки [PERSON] Згідно до довідки виданої КП «Козятинська ЦРЛ » [PERSON] на обліку у психіатра, лікаря нарколога не перебуває. Позивачка знаходиться на обліку в УСЗН Козятинської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, також отримує аліменти . Має позитивну характеристику Пиковецької сільської ради. Відповідач також має належні умови для проживання в будинку батьків. На обліку у психіатра, лікаря нарколога не перебуває. Не працює і не має стабільного заробітку, має підсобне господарство (город, домашніх тварин), яке дає дохід у вигляді продуктів харчування, але цього не є достатньо для повного і всебічного забезпечення потреб малолітньої дитини. Таким чином судом не встановлено виключних обставин, які давали підстави для розлучення матері з дитиною. Враховуючи вік малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що саме матерю можуть бути створені належні умови до виховання дитини. Виходячи з наведеного необхідно визначити місце проживання малолітньої доньки з матір'ю. Таке визначення необхідне тому , що батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.3 п.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру , судовий збір справляється за кожну вимогу немайнового характеру, тобто за вимогу про розірвання шлюбу та залишення дитини на вихованні відповідачки. Відповідно до вимог ч 1 ст 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуждає з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved