Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила та обгрунтовувала його тим, що в жовтні 2011 року до неї звернувся [PERSON] з проханням позичити йому 50\~000 грн.. Вони з ним в усній формі обговорили умови та порядок надання, а також повернення позики. Вони дійшли згоди стосовно того, що суму позики відповідач поверне до 15 січня 2014 року. 17 жовтня 2011 року, при фактичному одержанні вищевказаної суми, відповідачем була надана розписка. Починаючи з лютого 2014 року вона постійно вимагала у відповідача повернення боргу, останній, в свою чергу, постійно обіцяв, що борг їй віддасть, однак до теперішнього часу взяті на себе зобовязання не виконує і борг не повернув, порушивши при цьому строки повернення. Так, сума заборгованості відповідача перед нею складає 45000 грн., враховуючи, що відповідачем в січні 2012 року їй було повернуто 3000 грн. та в березні 2013 року ще 2000 грн.. У звязку з вищевикладеним вона просить стягнути з выдповыдача на ъъ користь 45\~000 грн. борг за договором позики, 13\~815 грн. інфляційні витрати, 1687,50 грн., - 3 % річних, всього 60\~502 грн. 50 коп., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в уточненому вигляді підлягає задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з розписки, власноручно написаною позичальником від 17.10.2011 року (а.с. 6), [PERSON] отримав позику у [PERSON] у розмірі 50\~000 грн., які зобовязався повернути 15.01.2014 року. В січні 2012 року позивачці було повернуто 3000 грн., та в березні 2013 року ще 2000 грн.. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув суму позики. Як вбачається з розрахунку боргу з урахуванням індексу інфляції, період прострочення повернення позики з лютого 2014 року по лютий 2015 року тобто 15 місяців, що всього становить 13\~815 грн., розрахунок 3 % приводиться за період з 15.01.2014 року по 15.04.2015 року тобто 15 місяців та складає 1687 грн. 50 коп.. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки. Згідно ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved