Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходів, але не менш ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення нею повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 450 грн.. В позовній заяві позивачка вказує, що від шлюбу з відповідачем, укладеного 03 вересня 2011 року та зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні правовідносини з відповідачем припиненні з квітня 2018 року. Донька перебуває на її утриманні. З боку відповідача матеріальна допомога на утримання дитини здійснюється не в повному обсязі та не має регулярного характеру. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Позивачці кожного наступного місяця необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг дитині, продукти харчування, ліки та інше. Вважає, що грошової суми у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу відповідача на утримання дитини, щомісячно, буде достатньо. У судове засідання сторони не зявились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 03 вересня 2011 року \\а.с.9\\. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 22 листопада 2014 року народження\\а.с.8\\. Згідно довідки голови квартального комітету №79 від 14.02.2019, [PERSON] та її донька [PERSON],\~[INFO] проживають за адресою: [INFO], 1-й провулок Крилова, 44 \\а.с.7\\. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч.3\~ст.181 СК України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами\~ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до її повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1. ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Право на правову допомогу гарантовано ст. ст.\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у справах передбачений у розділі ІІІ Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI\~Про безоплатну правову допомогу, положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (\~ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI\~Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст. ст.\~16,\~90 КАС України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року №4191- VI\~Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи фахівця у галузі права, тобто 704,80 грн. за одну годину роботи. Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 450 грн. позивачем надано: договір про надання правової допомоги укладений 26 лютого 2019 року між позивачкою та адвокатом\~[PERSON] (а.с.13), акт виконаних робіт від 26.02.2019 (а.с.11), звіт про виконанні послуги за договором про надання правової допомоги від 26.02.2019 (а.с.10), квитанцію №б/н про сплату юридичних послуг від 26.02.2019.(а.с.12), з якої вбачається, що адвокат\~[PERSON] за договором отримала кошти в розмірі 450 грн. за складання позовної заяви. З урахуванням положень ч. 4 ст.\~137, 141 ЦПК України,\~з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 450 грн. понесених нею витрат на правову допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved