Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка в грудні 2013 року звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 15 листопада 2013 року між нею та [PERSON], який діяв через уповноваженого представника [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля, за яким відповідач зобов»язався передати у власність позивачки транспортний засіб -автомобіль марки Daewoo Nexia , кузов [NUMBER], колір сірий, рік випуску 2006, д.н.з.[NUMBER]. Згідно п.1.2 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля на момент підписання Договору автомобіль належав відповідачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданим Вишгородським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Київській області 14 листопада 2006 року. В відповідності з п.2.1 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля автомобіль було продано за 500 грн., які позивачка передала представнику відповідача - [PERSON] до підписання Договору, що підтверджується відповідною розпискою про отримання коштів, складеною уповноваженим представником відповідача -[PERSON]. Відповідно до п.3.1.6 та п.3.1.7 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля відповідач у 5-денний строк з моменту підписання сторонами даного договору зобов»язався за актом прийому -передачі передати позивачу як покупцю автомобіль, реєстраційні документи на нього та номерні знаки. В п.4.7 Договору купівлі-продажк легкового автомобіля зазначено про те, що обов»зок продавця передати автомобіль разом з його при належностями та документами покупцеві, та вважається виконаним з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі. Зазначені вище умови договору купівлі-продажу легкового автомобіля відповідач не виконав. Просить визнати за нею право власності на автомобіль марки Daewoo Nexia , кузов [NUMBER], колір сірий, рік випуску 2006, д.н.з.[NUMBER], зобов»язати [PERSON] передати у власність зазначений автомобіль разом з реєстраційними документами та номерними знаками, стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивачка не з»явилась, направила суду листа про слухання справи в її відсутність. Відповідач -[PERSON] в судове засідання не з»явився, відповідно поштового повідомлення за заначеною позивачкою адресою не проживає. 3-я особа -[PERSON] в судове засідання не з»явився, направив суду пояснення, в якому не заперечив про отримання 500 грн. від позивачки, під час укладання договору купівлі-продажу автомобіля він діяв на підставі передоручення від [PERSON] 17 листопада він направив [PERSON] листа, яким повідомив про те, що автомобіль був проданий за 500 грн. [PERSON], а такоє попросив вказати, яким чином перерахувати гроші за проданий автомобіль, відповіді від [PERSON] не отримав. Дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що15 листопада 2013 року між нею та [PERSON], який діяв через уповноваженого представника [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля, за яким продавець зобов»язався передати у власність позивачки транспортний засіб -автомобіль марки Daewoo Nexia , кузов [NUMBER], колір сірий, рік випуску 2006, д.н.з.[NUMBER]. Згідно п.1.2 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля на момент підписання Договору автомобіль належав продавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданим Вишгородським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Київській області 14 листопада 2006 року. В відповідності з п.2.1 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля автомобіль було продано за 500 грн. а.с.6 Покупець передала представнику продавця - [PERSON] до підписання Договору, що підтверджується відповідною розпискою про отримання коштів, складеною уповноваженим представником відповідача -[PERSON]. Відповідно до п.3.1.6 та п.3.1.7 Договору купівлі-продажу легкового автомобіля відповідач у 5-денний строк з моменту підписання сторонами даного договору зобов»язався за актом прийому -передачі передати позивачу як покупцю автомобіль, реєстраційні документи на нього та номерні знаки. В п.4.7 Договору купівлі-продажк легкового автомобіля зазначено про те, що обов»зок продавця передати автомобіль разом з його при належностями та документами покупцеві, та вважається виконаним з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі. Позивачка стверджує, що зазначені вище умови договору купівлі-продажу легкового автомобіля відповідач не виконав. Договір купівлі продажу легкового автомобіля нотаріально не посвідчувався. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно з п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмові формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що не перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Крім того, письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів , а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів , марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, згідно з п.2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. У силу п.8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови його попереднього зняття з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п.40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалася і його огляд органами ДАІ не здійснювався. Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації». З п.8 зазначених Правил вбачається, що правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема, довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Таким чином, оцінюючи подані докази, суд дійшов висновку про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля його власником [PERSON] та [PERSON] не укладався, тому у суду немає законних підстав для визнання права власності на вказаний автомобіль. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed