Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 29.08.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Починаючи з 06.10.2015 року відповідачем разом з нею не проживає. Вона проживає з дитиною одна, не працює та перебуває у важкому фінансовому та моральному стані. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1869 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1869 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив визначити розмір аліментів на утримання дитини в сумі 400 грн. щомісячно. В частині стягнення аліментів на утримання позивачки в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 29.08.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення між сторонами спільного проживання залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що відповідач від участі у матеріальному забезпеченні дитини не ухиляється. Однак, між сторонами не досягнуто відповідної домовленості щодо способу та порядку матеріального забезпечення дитини. В звязку з чим, останній підлягає вирішенню в судовому порядку. Вирішуючи питання в цій частині заявлених позовних вимог, суд враховує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є здоровим, має постійне місце роботи, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. В своєму позові позивачка просила визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1869 грн. Як встановлено судом, відповідач має постійне місце роботи та працює інженером з ремонту фото-техніки у сервісному центрі «Технопорт» ФОП [PERSON] Середньомісячна заробітна плата останнього, згідно наданої довідки з місця роботи становить 1418 грн. 11 коп. Наявність у нього інших доходів відповідач в судовому засіданні заперечував та відповідних доказів позивачкою суду у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України надано не було. З урахуванням зазначеного, враховуючи наявність у відповідача постійного місця роботи та заробітку, розмір доходів та з огляду на положення ч.1 ст.184 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.12.2015 року (дня предявлення позову) до досягненню дитиною повноліття. В частині заявлених позивачкою вимог про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд, окрім зазначених вище обставин та положень СК України, враховує наступне. Частиною 4 ст.84 СК країни передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, на теперішній час малолітня дитина проживає разом із позивачкою. Остання не працює та знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. А тому не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги. Таким чином, з урахуванням усіх обставин по справі, наявності у відповідача постійного заробітку, середньомісячного доходу останнього, відсутності у нього інших утриманців, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання слід також задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 02.12.2015 року до досягненню дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 27.10.2017 року включно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Також, у відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial