Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] з такими технічними характеристиками: будинок житловий 1957 року забудови, загальною площею - 54,60 кв.м., жилою площею - 25,50 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 23,50 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, літню кухню, погріб та ворота з хвірткою. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька та спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] та якому належав вказаний спадковий будинок, однак вона (позивачка) позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Богуславська міська рада Обухівського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.15-17). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину щодо спадкового майна спадкодавця - [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 06.10.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за №181/2013. Інші спадкоємці за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме : дочка спадкодавця - [PERSON] та дружина спадкодавця - [PERSON] , звернулися до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини, щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 06.10.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за №181/2013 (а.с. 19). Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 06 жовтня 2020 року за № 02-31/1050 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом першої черги на спадкове нерухоме майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок (а.с. 18). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , підтверджується довідкою за №12-11/157, виданою 27.07.2021 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради Обухівського району Київської області (а.с. 22). За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що був виготовлений техніком товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт» 18 березня 2021 року, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] має такі технічні характеристики: будинок житловий, 1957 року забудови, загальною площею - 54,60 кв.м., жилою площею - 25,50 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 23,50 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди : сарай, літня кухня, погріб та ворота з хвірткою. (а.с. 35-39). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, набув право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою за №12-11/157, виданою 27.07.2021 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради Обухівського району Київської області. Висновком за № 27 від 10.10.2020 року спеціаліста з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд - [PERSON] підтверджується, що будинок [ADDRESS] , 1957 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати (а.с.24). Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком «СПД [PERSON] » № 40 від 19.10.2020 року (а.с. 30). Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 00 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved