Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась 28.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому, просила скасувати арешт транспортних засобів, застосований приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем у виконавчому провадженні ВП №57513228 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м.Одеси №520/100954/15-ц виданого 02.10.2018 на виконання рішення від 24.03.2016 року по справі №520/10954/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 2 171 748 грн. 40 коп., а саме: автомобіля марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунт ування позову посилалась на те, що приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем у рамках виконавчого провадження ВП №57513228 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м.Одеси №520/100954/15-ц виданого 02.10.2018 на виконання рішення від 24.03.2016 року по справі №520/10954/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 2 171 748 грн. 40 коп., неправомірно накладено арешт на особисте майно дружини боржника [PERSON] , а саме на: автомобіль марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В зв`язку з чим ареш даних транспортних засобів має бути скасований. Ухвалою суду від 04.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків у позові. 05.12.2018 року позивачем усунуті недоліки, на які звернуто увагу в ухвалі суду. 10.12.2018 року судом вжиті заходи забезпечення позову [PERSON] шляхом зупинення продажу арештованих приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем у межах виконавчого провадження ВП №57513228 з примусового виконання виконавчого листа №520/10954/15-ц виданого Київським районним судом м. Одеси 02.10.2018 року на виконання рішення суду від 24.03.2016 року, транспортних засобів: автомобіля марки SKODA SPACEBACK 1598,\~тип транспортного\~засобу \~загальний легковий\~хетчбек-В,\~2014\~року випуску,\~білого кольору,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-в, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Та визначено позивачеві розмір зустрічного забезпечення у сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень. Ухвалою суду від 11.12.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14.02.2019 року. У зв`язку з неявкою сторін 14.02.2019 року, підготовче засідання перенесено на 02.04.2019 року. 25.03.2019 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, в якій змінено позовні вимоги [PERSON] на: визнати право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на транспортні засоби: автомобіль марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу - загальний легковий універсал - В, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; скасувати арешт транспортних засобів, застосований приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем у виконавчому провадженні ВП №57513228 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м.Одеси №520/100954/15-ц виданого 02.10.2018 на виконання рішення від 24.03.2016 року по справі №520/10954/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 2 171 748 грн. 40 коп., а саме: автомобіля марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В обгрунтуваня зміни предмету позову, позивач посилається на те, що спірні автомобілі придбані [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі, але за Договорами про поділ майна подружжя від 06.01.2015 року та 31.03.2017 року та відповідними Актами приймання-передачі транспортних засобів від 06.01.2015 року та 31.03.2017 року, ці автомобілі є з моменту передачі майна за вказаними договорами особистою приватною власністю позивачки [PERSON] , а тому накладення на них приватним виконавцем арешту, в рамках виконавчого провадження ВП № 57513228 по стягненню коштів лише з [PERSON] на користь [PERSON] , є незаконним, так як арештоване майно, а саме вказані автомобілі не перебувають у власності боржника, а являються власністю [PERSON] , яка не є боржником у цьому виконавчому провадженні. У судовому засіданні 02.04.2019 року судом прийняті зміни предмету позову [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.06.2019 року. 09.04.2019 року відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі. 22.04.2019 року представником [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю, посилаючись на те, що Договори про поділ майна подружжя та відповідні Акти приймання-передачі транспортних засобів від 06.01.2015 року та 31.03.2017 року носять ознаки фіктивності, щодо дати їх складення, яка за думкою відповідача, скоріше за все, відповідає періоду подання позову, так як реєстрація спірних автомобілів за [PERSON] в Єдиному державному реєстрі МВС відбулася саме 06.01.2015 року та 31.03.2017 року, що з огляду на передачу цих автомобілів за вказаними договорами у власність [PERSON] 06.01.2015 року та 31.03.2017 року, відповідно, позбавлене логіки. Крім того, станом на дату накладення арешті та станом на час розгляду справи, спірні автомобілі зареєстровані за [PERSON] , який є боржником в рамках виконавчого провадження ВП № 57513228. До того ж, в рамках цивільної справи № 520/10954/15 яка розглядалась в Київському районному суді м. Одеси, [PERSON] вже ставилися вимоги про визнання права власності на автомобіль марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , які рішенням суду, що не набрало чинності, залишені без задоволення. При цьому, в обґрунтування свої вимог про визнання права власності на вказаний автомобіль, позивач взагалі не посилається на Договір про поділ майна подружжя та Акт приймання-передачі транспортного засобу від 06.01.2015 року, не зважаючи на те, що за твердженням позивача, цей Договір та Акт вже повинні були існувати. Крім того, представник [PERSON] посилається на те, що в обґрунтування позовних вимог по справі № 520/10954/15 яка розглядалась в Київському районному суді м. Одеси, [PERSON] послалась на те, що вказаний автомобіль марки SKODA SPACEBACK придбаний нею за власні кошти, що не відповідає тексту Договору про поділ майна подружжя від 06.01.2015 року, в якому сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) зазначили, що цей автомобіль придбано на спільні кошти подружжя, а вже потім поділений між ними. Також, вказані правочини щодо поділу майна подружжя, викликають сумнів ще й через те, що по суті являються правочинами по відчуженню майна [PERSON] на користь [PERSON] , так як будь-якого майна по цим договорам [PERSON] не отримав, а лише передав на користь [PERSON] . Крім того, в рамках справи №520/10954/15 яка розглядалась в Київському районному суді м. Одеси, ухвалою суду від 13.03.2019 року щодо розгляду скарги [PERSON] на дії приватного виконавця Парфьонова Г.В., надана оцінка Договорам про поділ майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] та відповідним Актам приймання-передачі транспортних засобів від 06.01.2015 року та 31.03.2017 року, відповідно до якої вказані договори визначені як підстава для внесення відповідних змін до реєстрації транспортних засобів уповноваженими особами ДАІ МВС України, однак ці зміни внесені не були, а отже положення цих договорів реалізовані не були, а сам факт їх існування не є достатнім доказом, що підтверджує особисту приватну власність [PERSON] на дані транспортні засоби. У судовому засіданні 12.06.2019 року за клопотанням представника [PERSON] оголошено перерву до 24.07.2019 року. У судове засідання 24.07.2019 року сторони не з`явилися, в зв`язку з чим розгляд справи перенесено на 11.09.2019 року. У судовому засіданні 11.09.2019 року закінчено з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами і оголошено перерву для підготовки до судових дебатів на 24.09.2019 року. 24.09.2019 року до суду представником [PERSON] подано розрахунок суми судових витрат. 24.09.2019 року у зв`язку з занятістю судді в іншому судовому засіданні, проведення судового засідання перенесено на 13.11.2019 року. У судове засідання 13.11.2019 року сторони та третя особа не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] раніше надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги відповідач визнав повністю. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 2171748,40 грн. На виконання даного рішення суду 02.10.2018 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, який 24.10.2018 року подано на виконання до приватного виконавця Парфьонова Г.В., з приводу чого приватним виконавцем 24.10.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57513228 та вчинені відповідні виконавчі дії. Зокрема, постановою про арешт майна боржника від 24.10.2018 року, приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику [PERSON] , а саме: TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер [NUMBER] та SKODA SPACEBACK 1598, реєстраційний номер [NUMBER] . Дружина [PERSON] [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання за нею права власності на вказані автомобілі та скасування вказаного арешту, посилаючись на те, що відповідно до Договору про поділ майна подружжя від 06.01.2015 року за час перебування у шлюбі сторонами набуто у спільну власність автомобіль марки SKODA SPACEBACK 1598, тип транспортного засобу - загальний легковий хетчбек - В, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який за їх домовленістю переходить у власність [PERSON] , на підтвердження чого сторонами підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу від 06.01.2015 року про те, що [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла вказаний транспортний засіб. Також, відповідно до Договору про поділ майна подружжя від 31.03.2017 року за час перебування у шлюбі сторонами набуто у спільну власність автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, тип транспортного засобу - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 2003 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який за їх домовленістю переходить у власність [PERSON] , на підтвердження чого сторонами підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу від 31.03.2017 року про те, що [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла вказаний транспортний засіб. Оскільки, відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, то позивач вважає, що вказані автомобілі перейшли до неї у власність 06.01.2015 року та 31.03.2017 року відповідно, а отже правових підстав для їх арешту в рамках виконавчого провадження у приватного виконавця не було. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. На переконання суду, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Враховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15. Згідно з пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 650 ЦК України\~передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Дані договори щодо передачі спірних автомобілів позивачеві були укладені між сторонами у простій письмовій формі, не у сервісному центрі МВС України та без присутності адміністратора такого органу. Оскільки сторони не дотрималися порядку укладення такого договору щодо передачі права власності на автомобіль, то суд вважає вказані договори такими, що є неукладеними, а за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав отримання нею права власності на вказані автомобілі, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. При цьому, суд бере до уваги правову позицію, викладену Верховним Судом в Постанові від 06.03.2019 року по справі № 317/3272/16, за якою Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси\~кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Крім того, матеріалів справи вбачається, що умовами вказаних договорів передбачено, що ці договори є підставою для внесення відповідних змін у реєстрацію транспортного засобу уповноваженими органами Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, а саме змін щодо власника автомобілей - [PERSON] , проте позивачем не надано жодного письмового доказу щодо реалізації умов Договорів сторін про поділ майна подружжя. Напроти, ані 06.01.2015 року, ані 31.03.2017 року ні позивач, ні її чоловік [PERSON] до відповідних органів не звертались щодо перереєстрації транспортних засобів. Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у\~главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов`язаних з передачею прав власності на транспортні засоби, здійснюється\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~(далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, фактична передача транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає оформлення відповідного договору щодо цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі № 145/145/17. Однак, як всупереч умов вказаних Договорів так і всупереч умов Закону, відповідних дій [PERSON] та [PERSON] не вчинили та не провели перереєстрацію транспортних засобів на користь [PERSON] .. Внаслідок цього приватним виконавцем на запит було отримано інформацію щодо наявності зареєстрованих за боржником [PERSON] вказаних транспортних засобів, наслідком чого було винесення постанови про накладення арешту. За таких обставин суд вважає, що постанова приватного виконавця Парфьонова Г.В. про арешт майна боржника від 24.10.2018 року винесена правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, а підстави для скасування даного арешту відсутні. В зв`язку з цим, суд доходить висновку про не обґрунтованість вимог позивача та відмовляє у їх задоволенні в повності обсязі. Відповідач [PERSON] просить суд, стягнути з позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 384,20 грн., а всього стягнути 20384,20 грн., на підтвердження чого надає оригінали квитанцій про сплату судового збору та оплату правничих послуг. Відповідності до ч. ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача.\~При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши доводи відповідача та надані докази, суд вважає, що понесені відповідачем [PERSON] та документально підтверджені витрати. Пов`язані з розглядом даної справи, а їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому стягує вказану суму судових витрат з позивача на користь [PERSON] ..

Outcome: approved