Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що має з відповідачем спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] позивачка в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Строни проживають на даний час окремо. Малолітня дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання своєї дитини не надає, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повнолітня. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць просила допустити до негайного виконання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю . Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню . Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). З довідки, виданої Червоненською селищною радою № 53 від 10.03.2020, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] разом з ними не проживає (а.с 5). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання не з`являвся, відзиву не подавав, доказів, які спростовували б обставини, викладені в позовній заяві, суду не надав. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону щодо захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких обставин суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі, зазначеному [PERSON] . Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved