Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем\~ [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 30 серпня 2003 року уклала шлюб із відповідачем, який\~ зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №108. У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося по причині різних характерів, відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує лише формально, в зв?язку із чим просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій вказала: «Прошу такий судовий розгляд цивільної справи за моїм позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, наполягаю на їх задоволенні, теперішнє моє прізвище на дошлюбне не змінювати, понесені мною судові витрати в розмірі 704, 80 грн. у виді судового збору прошу залишити за мною. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що після одруження наші стосунки погіршилися через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та скандали, ображав мене, не надавав коштів для утримання сім?ї. Не бажаючи жити з таким чоловіком я сказала, щоб він пішов жити окремо, на що він погодився. Так, ми проживаємо окремо вже останні чотири роки. За цей час між нами не було спроб примирення, жодних стосунків як подружжя, спроб примирення між нами не було, оскільки жоден з нас цього не бажає. Чоловік дітьми цікавиться і сплачує аліменти. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення, оскільки повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача, наш шлюб відновленим бути не може. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім?ї. Щодо доказів в підтвердження вказаних мною обставин, то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій зазначив: «Прошу судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до мене про розірвання шлюбу проводити без моєї участі, позовні вимоги визнаю в повному обсязі, не заперечую щодо їх задоволення. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення, наш шлюб дійсно повністю і безповоротно розпався, я втратив почуття любові і поваги до позивачки, наш шлюб відновленим бути не може. Більше 4-х останніх років ми проживаємо окремо, з цього часу між нами немає шлюбних стосунків, спільного господарства не ведемо, аліменти на дітей я сплачую, але інших коштів на сім?ю я не даю. Також я визнаю всі обставини, якими обгрнунтовано позов і їх достовірність не заперечую. Прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої письмові пояснення, зазначені у цій справі». Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено наступне: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №108, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. У вказаному шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, відповідач визнає позовні вимоги повністю. У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і які фактично визнані відповідачем, судом встановлено, що сторонии на протязі останніх чотирьох років проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного, їх шлюб повністю і безповоротно розпався і відновленим бути не може, перебування у шлюбі носить формальний характер, сторони обопільно не бажають перебувати у шлюбі. А тому, суд прийшов до висновку, що сімя\~сторін по справі розпалася остаточно, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved