Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка в жовтні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на вимоги ст. ст. 1218, 1268 ЦК України , просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як такими, що є рідними сестрами ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як такими, що є онукою та бабусею між собою; визнати за [PERSON] право власності на 9/25 частин жилого будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила , що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . На час смерті їй на праві спільної сумісної власності належало 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] (9/75 частин її, відповідно до свідоцтва № [NUMBER] від 18.12.1968 року, 9/75 частин успадковані від сестри [PERSON] ), 9/75 від матері [PERSON] ) житлового будинку [ADDRESS] , тобто, після її смерті відкрилася спадщина на зазначене майно). Позивачка як онука та єдиний спадкоємець другої черги за законом звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Бахматської Тетяни Михайлівни. Постановою нотаріуса від 01.08.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у неї відсутні документи щодо родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, через те, що у документах, наданих нотаріусу її ім`я та по-батькові зазначено по-різному, через що позивачка звернулася до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2019 року провадження по справі відкрито, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 16 грудня 2019 року відповідач надав відзив на позов , в якому зазначив, що оскільки спадщина відкрилася в 2001 році, до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР, крім того, з огляду на положення ст. 555 ЦК УРСР , територіальна громада не є належним відповідачем по справі. У вступному слові представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Предстиавник відповідача позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Суд, вислухавши вступне слово учасників , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] .. Мати позивачки та рідна донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . 01 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 01.08.2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/25 (дев`ять двадцять п`ятих) часток житлового будинку [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Вказана постанова вмотивована тим, що у спадковій справі № 88/2019 відсутні документи, що підтверджують родинні відносини [PERSON] з [PERSON] , відсутній документ, який підтверджує смерть [PERSON] . Пунктами 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року передбачено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Пунктом 2 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи, що фактично позовні вимоги стосуються визнання права власності на спадкове майно [PERSON] , спадщина після смерті якої відкрилася [INFO] , то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР 1963 року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Тобто, відповідно до норм чинного на час відкриття спадщини законодавства , оскільки на день смерті була жива рідна донька спадкодавця [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , то саме вона була спадкоємцем за законом. Позивачка , як онука [PERSON] в силу вимог статей 529, 530 ЦК УРСР не входить до осіб, що можуть бути спадкоємцями за законом, оскільки на час відкриття спадщини була жива її матір , яка була спадкоємцем. Враховуючи вищенаведене , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачка [PERSON] не входила до кола спадкоємців за ЦК УРСР. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦК України.

Outcome: dismissed