Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на матір, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2017 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично, шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з різними поглядами на життя та життєві проблеми, тому в них постійно виникали суперечки з різних побутових питань, внаслідок чого протягом вже шести місяців вони проживають окремо. Неповнолітній син залишається проживати з матір`ю та [PERSON] припинив брати участь у вихованні сина. Більш того, відповідач тривалий час працює та проживає в Федеративній республіці Німеччина і республіці Польща. На сьогоднішній день, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом доходу є щомісячна допомога на дитину у розмірі 860 грн. Натомість, відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатним - тривалий час проживає та працює за кордоном. В зв`язку\~з тим,\~що відповідач\~в добровільному\~порядку допомоги\~на утримання\~дитини та\~на її\~утримання не\~надає,\~вона змушена\~звертатися з\~позовом до\~суду. Просить суд стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2020 року і до досягнення нею повноліття. Стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на матір дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Судовий збір стягнути з відповідача на користь держави. Також, просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До суду 12.03.2020 представником відповідача скеровано відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у позові, посилаючись на той факт, що відповідач визнає, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Вказує, що згідно з переказами по платіжній системі Money Gram відповідач щомісячно сплачував позивачу аліменти в сумі 300 євро в період, коли був працевлаштований за кордоном. Наразі, відповідач не працевлаштований. Відповідач крім спільного сина з позивачкою, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , відповідач сплачує добровільно. Заборгованості зі сплати даних аліментів відповідач не має. Отже, відповідач систематично та добровільно надає грошові кошти позивачці на утримання дитини, що згідно з курсом обміну валют становить в середньому 7500 грн., що в рази перевищує прожитковий мінімум. Відповідач усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину та бажає допомагати та приймати участь у вихованні своїх дітей. Однак, враховуючи наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей, сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) на одну дитину є неможливим та призведе до порушення інтересів інших дітей. Представником позивачки 13.03.2020 скеровано до суду відповідь на відзив, вважає, що завірені адвокатом Кучер Ю.В докази не є належними, допустимими та достовірними, тому, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву, якою просять суд провести судове засідання без участі сторін у зв`язку із встановленням з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантину (постанова Кабінету Міністрів України «Про забобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020), позов підтримали в повному обсязі, просять суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`вився, паредставник відповідача скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача у зв`язку із поширенням на території України коронавірусу COVID-19, позов просили суд задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути аліменти на дружину в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 10.02.2017 зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 103. В шлюбі [INFO] у них народилася дитина син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 13.04.2018 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 531. Згідно з вказаним свідоцтвом про народження батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з зазначеними у позовній заяві поясненнями позивачки, відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] щомісячно сплачував позивачці [PERSON] аліменти в сумі 300 євро в період, коли був працевлаштований за кордоном, що підтверджується копіями переказів по платіжній системі Money Gram. Крім того, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2015 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.01.2015 та до його повноліття. Аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , відповідач сплачує добровільно, що підтверджується розписками колишньої дружини [PERSON] та банківськими квитанціями, наявними в матеріалах справи. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідач є працевлаштованим, не заперечує батьківського обов`язку щодо сплати аліментів на дитину, при цьому, має на утриманні інших дітей, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення частково, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну соціальну матеріальну допомогу в сумі 860 грн. щомісячно. Так, за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на період з кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року [PERSON] отримала 2580 грн. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, хоча зобов`язаний це робити. Відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання дружини,\~суд виходить\~з того,\~що відповідач\~має працездатний\~вік,\~проте має\~на утриманні\~інших дітей,\~з цих\~міркувань,\~виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності\~та з\~урахуванням потреб\~дружини,\~можливостей відповідача,\~суд присуджує\~кошти (аліменти)\~на утримання\~дружини до\~досягнення дитиною\~трьох років\~у розмірі\~ 500\~грн. щомісячно з і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з 16.01.2020 і до [INFO] . Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З акту виконаних робіт № 1 до Договору про надання правової допомоги № 140-01 від 10.01.2020 [PERSON] надано юридичних послуг, на які було витрачено 7 год. 45 хв. Відповідно до п.4.3. Договору про надання правової допомоги № 140-01 від 10.01.2020 вартість послуг, наданих адвокатом, складає 500 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні 1000 грн. Враховуючи часткове задоволення даного позову, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 700 грн. На думку суду, такий розмір витрат є обґрунтованим, враховуючи той факт, що судове рішення, за клопотанням сторін булу ухвалено судом за їх відсутності, тобто представник позивачки участі у судовому засіданні не приймав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1, п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial