Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 гривень, щомісячно, із дня подання цієї заяви і до повноліття дитини. В обгрунтування позову зазначила, що 14.01.2017 вона вступила в шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Фактично ще до народження дитини вони припинили спільне проживання, з пологового будинку чоловік її не забрав, матеріально їй не допомагає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач працездатний, має спеціальність автомеханіка, працює в м. Києві, заробляє, нікого не утримує, і в стані сплачувати аліменти. Де саме, і чи офіційно він працевлаштований їй невідомо. Вона не працює, здійснює догляд за сином до виповнення трьохрічного віку, самостійних джерел для існування на утримання дитини , окрім державної допомоги немає, і потребує допомоги від відповідача, як батька їхнього спільного сина, в його утриманні та вихованні.В зв'язку з тим, що вона не працює, а реальний дохід відповідача їй не відомий, розмір аліментів на утримання дитини нею визначається в твердій грошовій сумі. З окремим позовом про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини вона не буде звертися. Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справим у його відсутність, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який він зареєстрували 14.01.2017, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.7) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тобто в даному випадку держава понесоа витрати по судовому збору , а тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved