Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття та 500 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позову покликається на те, що з 15 липня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 29.09.2011 року народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на ї утриманні. Їй важко утримувати дитину, оскільки відповідач не надає належної допомоги на її утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхню спільну дитину. Позивачка в судовому засіданні підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що їх спільна із відповідачем дитина постійно хворіє вірусними захворюваннями, крім того, їй встановлено діагноз х- подібна деформація ніг, у зв»язку із чим дитина потребує спеціального взуття, устілок, постійних масажних процедур, що є доволі вартісним. Оскільки вона не працює через стан здоров»я дитини, немає змоги самостійно нести ці витрати. Відповідач неофіційно працює, виконує міжнародні перевезення та отримує високий дохід, однак, не надає на утриманя дитини жодної матеріальної допомоги. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку утримання дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Враховуючи відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, стан здоровя дитини, яка хворіє, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, яка не працює та доходу не отримує, матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 03.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу, яку згідно з ч.1 ст.56 цього ж Кодексу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надавати таку допомогу. Положення ст.84 ЦПК України покладає на сторони витрати, повязані із оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, та вказує, що граничний розмір компенсації на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. розмір такої компенсації не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Відтак, враховуючи наявність квитанції про оплату правової допомоги у розмірі 500 грн. та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що така підлягає стягненню з відповідача в користь позивача, пропорційно задоволених вимог 187 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved