Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що з 20.09.1988 року по 01.09.2014 року працювала на посаді медичного реєстратора Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки. За весь свій багаторічний стаж роботи (28 років) жодних доган чи зауважень від адміністрації стоматполіклініки не отримувала. З 01.09.2014 року наказом - попередженням № 85-о/с від 27 червня 2014 року «Про переведення [PERSON].» головного лікаря Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки її переведено на посаду молодшої медичної сестри. Наказом від 28 серпня 2014 року № 123-о/с «Про роботу [PERSON].» з 01.09.2014 року позивачку ще раз переведено на посаду молодшої медичної сестри стоматологічного відділення № 1. У зв'язку з останнім наказом змінюється місце роботи - реєстратором вона працювала за адресою стоматполіклініки по вул. Незалежності, 17, робоче місце молодшої медичної сестри визначено за місцем знаходження стоматологічного відділення №1 Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки по вул. Мазепи. Переведення на іншу роботу вважає незаконним і необґрунтованим. З 1988 року трудовий договір позивачки передбачає виконання нею посадових обов'язків реєстратора медичного. Дана посада передбачена Класифікатором професій ДК 003-2010 у підкласі 4222 «Службовці з інформування (довідок)» категорії «Технічні працівники» і згідно посадової інструкції реєстратор медичний записує хворих на прийом до лікарів, реєструє виклики лікарів додому, надає відвідувачам поліклініки довідки щодо порядку роботи закладу, про час і місце прийому лікарів, забезпечує правильне ведення та зберігання медичних карт амбулаторних хворих, своєчасно добирає та доставляє медичну документацію до кабінетів лікарів, проводить сортування та розкладку лабораторних та рентгенологічних досліджень. Посада молодшої медичної сестри (санітарка, санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.) згідно Класифікатора професій і посад є окремою професією, зазначеною в підкласі 5132 «Працівники з надання послуг пацієнтам лікувальних закладів» категорії «Робітники», до посадових обов'язків молодшої медсестри віднесена зовсім інша робота (вологе прибирання підлоги з дезинфікуючими засобами 3-4 рази за зміну, а також підвіконників, віконних рам, дезинфекція стаканів, миття стерилізаторів, підтримка в чистоті робочого місця лікаря протягом робочої зміни, миття та дезінфекція плювальниць, після закінчення зміни миття інструментарію, підготовка до стерилізації, вологе прибирання апаратури, панелів). Робота реєстратора позмінна, а молодшої медсестри - на умовах повного робочого дня. Таким чином робота молодшої медичної сестри не відповідає посаді реєстратора медичного і доручення її виконання є переведенням, а не переміщенням чи зміною істотних умов праці, а відтак потребує її згоди або за її відсутності є тимчасовим переведенням за наявності передбачених законом виняткових підстав - для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей. 11 грудня 2014 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування вартості понесених витрат на лікування в сумі 1048 грн. 69 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Позов просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки є перекрученим посилання позивачки на те, що вона працює з 1988 року, оскільки згідно з записами в трудовій книжці позивач прийнята на роботу в поліклініку з 04.08.1986 року на посаду санітарки, тобто молодшої медичної сестри на постійній основі, тобто фактично уклавши безстроковий трудовий договір. Відповідно, працівник написавши заяву про прийняття на роботу, побічно виражає згоду підлягати внутрішньому трудовому розпорядку та виконувати вимоги колективного договору. Угода про роботу, для виконання якої укладається трудовий договір, виражена в посаді «санітарка», тобто прямо зазначено характер роботи на який дала згоду працівник. Що чітко визначено в ст.ст. 18, 21 КЗпП України. Кабінет при жіночій консультації по вул. Мазепи в м. Івано-Франківську входить в структуру Івано-Франківської міської стоматологічної поліклініки, на працівників якого розповсюджується штатний розклад стоматологічного відділення №1, підпорядковуються наказам головного лікаря міської стоматологічної поліклініки, що підтверджується колективним договором. Як посада реєстратора, так і посада молодшої медичної сестри не потребує медичної освіти або спеціальних професійних навичок. Головний лікар є керівником установи, а тому вправі здійснювати переміщення працівників на ті посади де це є необхідно. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно запису № 01 копії трудової книжки [PERSON], остання прийнята на 0,5 ставки санітарки в стоматологічне відділення 04.08.1986 року (а.с.4). 03.09.1987 року згідно записів трудової книжки, позивачка переведена на 0,5 ставки медичного реєстратора та їй залишено 0,5 ставки санітарки, запис № 03. 20.09.1988 року позивачка переведена на посаду реєстратора. Переведення [PERSON] на посаду реєстратора підтверджується копією наказу від 15.09.1988 року (а.с.5). Отже, з самого початку, при прийнятті на роботу на посаду санітарки із позивачкою фактично було укладено безстроковий трудовий договір. Згідно з наказом від 27.06.2014 року позивачку [PERSON] було попереджено про переведення на 1,00 ставки посади молодшої сестри з 01.09.2014 року (а.с.8). Як вбачається із копії Акту від 27.06.2014 року позивачка відмовилась від ознайомлення із вказаним вище наказом (а.с.60). Наказом від 28.08.2014 року позивачку переведено на на посаду молодшої сестри стоматологічного відділення № 1 (а.с.9). Як вбачається із копії Акту від 28.08.2014 року позивачка відмовилась від ознайомлення із вказаним вище наказом (а.с.59). Згідно посадової інструкції головного лікаря міської стоматологічної поліклініки (а.с.61-62), головний лікар здійснює підбір і розстановку медичних кадрів поліклініки. Як вбачається із посадових інструкцій реєстратора та медичного працівника, ці посади не є кваліфікованими та не потребують спеціальних знань чи освіти. Згідно довідки від 28.10.2014 року (а.с.64), станом на 01.10.2014 року посадові оклади реєстратора та молодшої медичної сестри одинакові. Згідно наказу від 12.06.2014 року Про зміни в організації виробництва МСП та переміщення медичних працівників № 50-0/Д, головний лікар наказав проводити регулярні переміщення медичних працівників міської стоматологічної поліклініки, яке не потребує згоди працівника в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, із збереженням істотних умов праці та оплати. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Позивачка вважає, що відповідач не мав проводити переведення її з посади реєстратора на посаду молодшої медичної сестри без її згоди, оскільки вважає таке переведення як пониження в посаді. Однак такі твердження позивачки є безпідставними, бо згідно ч. 2 вказаної вище статті - «не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я». Позивачку переведено на іншу посаду, не кваліфіковану, з тим же окладом в одній і тій же установі. Посада санітарки була обумовлена трудовим договором, оскільки позивачка була прийнята на роботу на посаду санітарки, а згодом також переведена на посаду реєстратора. Позивачка вказує, що посада молодшої сестри протипоказана їй за станом здоров'я, що підтверджується довідкою від лікаря (а.с.25). Однак, на момент видання головним лікарем наказу про переведення протипоказань у позивачки щодо роботи молодшою медичною сестрою не було. Вже після переведення позивачка звернулась до лікаря у з'язку з екземою китиць рук. Як вбачається із довідки головного лікаря КП «Івано-Франківський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер» від 02.12.2014 року, позивачці було рекомендовано стаціонарне лікування, від якого вона відмовилась. Отже, на момент видання головним лікарем наказу № 85 о/с від 27.06.2014 року та № 123 д/с від 28.08.2014 року, ніяких перешкод для переведення позивачки не було, отже накази є законними та скасуванню не підлягають. Оскільки накази є законними, то немає підстав для поновлення позивачки на посаді реєстратора, відшкодування моральної шкоди та понесених витрат на лікування. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі наведеного, відповідно до ст. 32 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed