Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування на : 2/6частини в житловому будинку, який відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] , який згідно довідки з по господарської книги Незнанівської сільської ради за вих. № 116 від 25.02.2021; відносився до колгоспного двору, головою та членом якого був [PERSON] ; земельну ділянку, площею 1, 3878 га., яка знаходиться на території Незнанівської сісльської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається із земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4622184600:05:000:0130 площею 0,5990, земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,3961 кадастровий номер 4622184600:06:000:0248, земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,3927 кадастровий номер 4622184600:09:000:0353 і яка належала моїй матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 015749, виданого 09.08.2004 р. на підставі Розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 20.02.2004 року № 75; земельна ділянка загальною площею 3,0155 га, цільове призначення сільськогоподарське використання, яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 010315, виданого 25.04.2002 року, на підставі рішення Розпорядження голови Камянка-Бузької РДА від 13.03.2002 № 103, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 604; земельна ділянка загальною площею 0,6000 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства , яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 001604, виданого 20.08.1997 року, на підставі рішення Виконавчого комітету незнанівської сісльської ради народних депутатів від 08.07.1994 № 15, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 17; земельна ділянка загальною площею 0,1361 га, цільове призначення обслуговування ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 005120, виданого 20.08.1997 року, на підставі рішення Виконавчого комітету незнанівської сісльської ради народних депутатів від 08.07.1994 № 15, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 4. Свої Вимоги мотивує тим, що після смерті її матері, [PERSON] , яка [INFO] відкрилась спадщина на усе належне їй майно. За життя [PERSON] заповіт не склала, відновідно, вона, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Внаслідок чого змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК Українибез фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положеньст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідност. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що Згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] у віці 81 років померла [PERSON] , яка для мене являлась матір`ю, про що 19.02.2008 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 10. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається із 2/6частини в житловому будинку, який відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] , який згідно довідки з по господарської книги Незнанівської сільської ради за вих. № 116 від 25.02.2021; відносився до колгоспного двору, головою та членом якого був [PERSON] ; земельна ділянка, площею 1, 3878 га., яка знаходиться на території Незнанівської сісльської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається із земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4622184600:05:000:0130 площею 0,5990, земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,3961 кадастровий номер 4622184600:06:000:0248, земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,3927 кадастровий номер 4622184600:09:000:0353 і яка належала моїй матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 015749, виданого 09.08.2004 р. на підставі Розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 20.02.2004 року № 75; земельна ділянка загальною площею 3,0155 га, цільове призначення сільськогоподарське використання, яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 010315, виданого 25.04.2002 року, на підставі рішення Розпорядження голови Камянка-Бузької РДА від 13.03.2002 № 103, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 604; земельна ділянка загальною площею 0,6000 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства , яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 001604, виданого 20.08.1997 року, на підставі рішення Виконавчого комітету незнанівської сісльської ради народних депутатів від 08.07.1994 № 15, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 17; земельна ділянка загальною площею 0,1361 га, цільове призначення обслуговування ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області і яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 005120, виданого 20.08.1997 року, на підставі рішення Виконавчого комітету незнанівської сісльської ради народних депутатів від 08.07.1994 № 15, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 4. Згідно із ст. ст.120,121,123 ЦК Української РСР(1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 15 квітня 1991 року було припинено існування колгоспного двору і разом з припиненням колгоспного двору було ліквідовано колгоспну власність в звязку з набранням чинності Закону України «Про власність», яким передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Відповідно до роз`ясненень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 6 постанови від 22 грудня 2005 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами та доповненнями), положення ст. ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору. Судом встановлено, що житловий будинок який увійшов до спадкової маси після смерті [PERSON] , згідно із довідки, виданої Незнанівською сільською радою Львівської області від 25.02.2021 року за № 119, відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] , разом із нею на день її смерть постійно проживала без реєстрації проживала я, її донька [PERSON] Порядок реєстрації права власності на житлові будинки регулювався Інструкцієюпро порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року (далі - Інструкція), яка втратила чинність 13 грудня 1992 року. Пунктом 20 Інструкції, передбачалось, що у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам;б) окремо складаються списки на будинки та домоволодіння, належні державним, кооперативним та громадським установам, підприємствам і організаціям. На підставі рішення виконкому місцевої [PERSON] депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це (додатокN2, 2-а), або реєстраційне посвідчення (додатокN3, 3-а);в) при відсутності погосподарських книг сільської депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації, в кожному окремому випадку, за заявою зацікавленої особи провадить обслідування в порядку, передбаченому пп. 10-12 цієї Інструкції. Обслідування провадиться також у випадках, коли записи, що є в погосподарських книгах, викликають у бюро технічної інвентаризації сумнів у їх достовірності. Якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, питання про оформлення права власності вирішується в порядку, передбаченому в п. 13 цієї Інструкції. Зі змісту положень ЦК Української РСР та Інструкції випливає, що право власності особи на збудований у селі будинок до 13 грудня 1992 року могло підтверджуватись записом у погосподарській книзі чи свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок. Крім цього, визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї - господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що на підставі довідки № 1526 виданої Незнанівською сільською радою Львівської області від 25.02.2021 року за № 118, вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] , були зареєстровані та проживали разом житловому будинку, який відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом яка прийняла спадщину померлої. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подав. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved