Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 квітня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, внаслідок повної відсутності взаєморозуміння між нею та відповідачем, впродовж тривалого періоду часу з 2018 року , між ними припинені будь-які відносини, що призвело до того, що вони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що примирення між нею та відповідачем неможливе . За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання на 9 годину 15 хвилин 13 липня 2020 року з викликом сторін . Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, шлюб розірвати, проводити розгляд справи за участі її адвоката Чудопалова Ю. Ю. Представник позивачки - адвокат Чудопалов Ю. Ю. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі, оскільки, сім`я сторін розпалася, позивач не бажає проживати із відповідачем, а шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 22 квітня 2004 року, про що складено актовий запис №345 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та 18 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції повторно видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що складений актовий запис за № 1655 від 21 липня 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 21 липня 2019 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Спільне життя сторін не склалося через повну відсутність порозуміння, що призвело до того, що впродовж тривалого періоду часу, з 2018 року сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка зазначає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved