Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона зазначила, що 04 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №607, від шлюбу вони дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, тому спільне господарювання ними не ведеться і вони проживають окремо. У зв'язку з чим, позивачка вважає що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не прибула, але звернулась до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення їй не потрібен і просить суд розглянути справу у її відсутність, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з'явившогося відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], уклали шлюб 04 листопада 2011 року, який було зареєстровано у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №607. Від шлюбу сторони у справі дітей не мають. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання позивачки надалі підтримувати сімейні відносини, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після реєстрації шлюбу позивачка [PERSON] не змінювала прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved