overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2019 року звернулась до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утриманні не надає. Прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Дитина мешкає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Суд враховує,\~що відповідач\~зобов`язаний утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття,\~але матеріальної\~допомоги на\~її утримання\~не надає.\~Тому приходить\~до висновку\~про можливість\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивачки\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини. у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде достатнім для утримання дитини. Разом з тим, суд стягує з відповідача судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2014 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки, у зв'язку з чим сторони близько пів року проживають окремо шлюбні відносини між нами припинено. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу спільних дітей не мають. Просить не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Сторони на адресу суду надіслали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність. Позивач підтримує свої позовні вимоги. Відповідач визнав позов, просить суд залишити проживати з ним неповнолітню дочку, про що позивач не заперечує. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про одруження виданим 11.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавської області (а.с. 4). При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] понесла витрати за сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2016 р. звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2017 р. позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду. Позивачка в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2007 року, у період якого позивачка [INFO]. народила дочку [PERSON]. Проте, більше року позивачка спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживає окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] з нею - матір'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 24), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду листа в якому просив винести рішення у його відсутності в інтересах та на користь дитини (а.с. 39). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільної дочки [PERSON] з позивачкою. Суд, заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2017 р. звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1 000 грн. щомісячно. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 21.06.2014 р. вона перебуває у зареєстрвоаному шлюбі з відповідачем, у період шлюбу з яким вона [INFO] народила дочку [PERSON]. Проте, з грудня 2015 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, окремо проживають та мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Також позивачка зазначила, що оскільки малолітня дочка проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальну допомогу яку надає відповідач на утримання дочки є недостатнім розміром грошового утримання дитини. Також, позивачка просила суд стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому збільшила розмір аліментів до 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позов з урахуванням збільшень визнав та не заперечував проти його задовлення, просив розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] з урахуванням їх збільшень, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2017 р. звернулася до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу, укладеного 20.06.2009 р. з відповідачем [PERSON] та стягнення з останнього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 14.05.2018 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] - залишено без розгляду. Позивачка в обгрунтування позовних вимоги посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 р. , у період якого народився син - [PERSON], [INFO] Впродовж останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне сумісне проживання є неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 19, 20). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період з 21.02.2009 р. по 12.12.2011 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем, у період якого народила доньку - [PERSON], [INFO] На даний час позивачка самостійно виховує дочку, оскільки відповідач життям дитини не цікавиться, не навідує її, кошти на утримання дочки не надає, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, приймати участь у її вихованні. З огляду на викладене, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 18.07.2018 р. відкрито провадження по справі. 29.11.2018 р. до суду надійшов Висновок від 23.11.2018 р., в якому комісія з питань захисту прав дитини Святошинської РДА прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (ас 29-30) . Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 33-34, 35). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Представник третьої особи до суду не з'явився, який про час та місце підготовчого засідання був повдіомлений судом належним чином. суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-5). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з 2015 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 32). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27 грудня 2014 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 936 (а.с. 6). Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30 серпня 1997 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з вересня 2018 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 26). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~30серпня 1997 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Березанського району Миколаївської області, актовий запис № 32 (а.с. 6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), які мешкають разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачам. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а вона сама не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Просила стягувати аліменти з відповідача розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому 19 жовтня 2013 р. шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даний час позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved