Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, вказуючи, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який уклали 27.08.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, і який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Також зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини з січня 2019 року не надає. Відповідач є працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з січня 2019 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 11.06.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Таким чином його місцезнаходження та місце роботи суду не відомо, тому він повідомлений про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з`явившихся сторін. Розглянувши письмову заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2012 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2011 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 27.08.2011 року та є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області № 559 від 04.06.2019 року позивачка проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч.3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно правового змісту ст. 182 Сімейного Кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховується: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка, і останній, як встановлено судом може надавати таку допомогу, так як доказів протилежного суду не представлено, а також беручи до уваги, що відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, та не спростував доводи позивачки, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (06.06.2019 р.) і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги саме в цій частині. Між тим слід зазначити, що визначаючи час, з якого присуджуються аліменти на дитину, а саме з дня пред`явлення позову, суд виходив з того, що стороною позивача не надано жодних доказів, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved