Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який згодом уточнила та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по вул.. Тимошенко, 33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, що був укладений між нею та [PERSON], припинити право власності на цей будинок за відповідачем [PERSON] та визнати право власності на зазначений будинок за нею, посилаючись на те, що 28 серпня 2006 року між нею та [PERSON] була досягнута домовленість щодо продажу старого та незакінченого будівництвом нового житлового будинку по вул. Тимошенко,33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області за 2000 доларів США. Того ж дня вона дала [PERSON] завдаток в розмірі 500 доларів США, та через рік виплатила ще 1000 доларів США. За рахунок ще 500 доларів США вона зайнялась оформленням документів на будинок та отримала від [PERSON] відповідну довіреність на оформлення необхідних документів та відчуження житлового будинку. В березні 2007 року будівництво будинку було ними завершено та будинок було здано в експлуатацію. Однак, укладення договору відчуження не сталося, 13 жовтня 2007 року [PERSON] померла. Всі документи на оформлення права власності були передані дочці померлої [PERSON], яка зобовязалася укласти з нею договір купівлі-продажу будинку за 1000 доларів США, про що написала відповідну розписку. Власником житлового будинку став [PERSON], який повинен був отримати державний акт на земельну ділянку, без якого неможливо було оформити договір купівлі-продажу. На даний час [PERSON] відмовляється укласти з нею договір купівлі-продажу житлового будинку, а тому вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки отримана від [PERSON] розписка не є підтвердженням укладення договору купівлі-продажу, який має укладатися в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації та позивачем не надано доказів того, що вона дійсно сплатила за спірний будинок 2000 доларів США. Окрім того, вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки всі документи на будинок були передані позивачем [PERSON] в 2008 році, протягом більше ніж 6 років позивачем не було заявлено позову про визнання права власності на спірний будинок, в звязку з чим просить в задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась, про слухання справи сповіщена належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4,5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як встановлено в судовому засіданні, 28 серпня 2006 року [PERSON] була складена розписка, відповідно до якої вона взяла завдаток в сумі 500 доларів США за продаж будинку, який вона продає за 2000 доларів США [PERSON], при цьому в розписці не зазначено, про продаж якого саме будинку йдеться. 30 листопада 2006 року [PERSON] на імя [PERSON] була видана довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] бути її представником щодо оформлення права власності на імя [PERSON] на житловий будинок по вул. Тимошенко,33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області та підготовки всіх необхідних документів для укладення договору відчуження цього будинку. 01 березня 2007 року житловий будинок [PERSON] по вул.. Тимошенко,33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області було прийнято в експлуатацію та 23 березня 2007 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок. 13 жовтня 2007 року [PERSON] померла та свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул.. Тимошенко,33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області отримав її син [PERSON] 21 червня 2008 року. 18 липня 2008 року [PERSON] було надано розписку, відповідно до якої вона отримала документи щодо права власності на житловий будинок по вул.. Тимошенко,33 в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області та зобовязалася укласти договір купівлі-продажу цього будинку з [PERSON] за 1000 доларів США. При зверненні до суду з вищезазначеними позовними вимогами позивач посилається на частину 2 ст.220 ЦК України, якою передбачено, що суд може визнати договір дійсним та в цьому разі його наступне нотаріальне посвідчення не вимагається, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, однак в судовому засіданні не було надано жодного доказу на підтвердження того, що між сторонами було укладено договір щодо купівлі-продажу спірного будинку, розписка від 28 серпня 2006 року не є підтвердженням цього, оскільки відповідно до неї позивачкою було сплачено лише завдаток в розмірі 500 доларів США за продаж будинку, до того ж розписці не зазначено, якого саме будинку, наявність довіреності на підготовку документів не свідчить про наявність домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі-продажу будинку, окрім того, статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі, а тому посилання на частину 2 ст. 220 ЦК України в даному випадку є безпідставними, до того ж позивач дізналася про смерть [PERSON] ще в 2008 році та протягом шести років не зверталася до [PERSON] з позовними вимогами щодо визнання права власності на спірний будинок, а тому жодних підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає та вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed