Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом,надалі його уточнила що до розрахунку , в якому зазначила, що з 06 березня 2009 року на підставі наказу № 36-к від 06.03.2009 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 07 травня 2014 року вона припинила трудові відносини. Відповідач не виплачував їй своєчасно заробітну плату, у звязку з чим вона вимушена була звернутись до Жовтневого районного суму м. Запоріжжя з заявами про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. Наказом від 04.11.2013 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за жовтень 2013 року у розмірі 3007 грн.08 коп. Наказом від 04 грудня 2013 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за листопад 2013 року у розмірі 4261 грн.93 коп. Наказом від 17 січня 2014 р було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за грудень 2013 р у розмірі 4710 грн.52 коп. Наказом від 05 лютого 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за січень 2014 року у розмірі 4495 грн.19 коп. Наказом від 13 березня 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за лютий 2014 року у розмірі 3876 грн.09 коп. Наказом від 06 червня 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за квітень травень 2014 року у розмірі 18819 грн.05 коп. До теперішнього часу відповідач не провів з нею повний розрахунок за вказаними наказами. Рішенням суду від 17.12.2015 року було стягнуто з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки проведення розрахунку за період з 07.05.2014 року по 17.12.2014 року який нею до наступного часу не отримано. Вважає, що має право на присудження грошової компенсації за порушення строку виплати заробітної плати. Період за який нараховується виплата з 18.12.2014 р по 05.11.2015 року. Середньоденна її заробітна плата складає 261,89 грн. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 261,89 грн х 221 = 57877,69 грн. Розрахунок податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати : за ставкою 15% ( 57877,69 х 15%= 8681,65 грн) . Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати працівнику при звільнені згідно ст.. 117 КЗпП України після утримання податку з доходів фізичних осіб 57877,69 грн.- 8681,65 грн. = 49196,04 грн. Вважає, що всього середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, що підлягає їй виплаті складає 49196,04 грн. Крім того вважає, що відповідач спричинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10000 грн. Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки проведення розрахунку в розмірі 49196,04 грн, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі неявки відповідача у судове засідання просить відповідно до ст..224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав . Поштове повідомлення отримав. Відповідно до ст.. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд відповідно ст.. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що з 06 березня 2009 року на підставі наказу № 36-к від 06.03.2009 року позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, тоб то була прийнята на посаду головного бухгалтера інституту. 07 травня 2014 року [PERSON] було звільнено з посади головного бухгалтера згідно наказу № 34-к за власним бажанням , ст.. 38 КЗпП України. Відповідач не виплачував позивачці своєчасно заробітну плату, у звязку з чим вона вимушена була звернутись до Жовтневого районного суму м. Запоріжжя з заявами про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. Судовим Наказом від 04.11.2013 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за жовтень 2013 року у розмірі 3007 грн.08 коп. Судовим Наказом від 04 грудня 2013 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за листопад 2013 року у розмірі 4261 грн.93 коп. Судовим Наказом від 17 січня 2014 р було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за грудень 2013 р у розмірі 4710 грн.52 коп. Судовим Наказом від 05 лютого 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за січень 2014 року у розмірі 4495 грн.19 коп. Судовим Наказом від 13 березня 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за лютий 2014 року у розмірі 3876 грн.09 коп. Судовим Наказом від 06 червня 2014 року було стягнуто з відповідача на її користь заробітну плату за квітень травень 2014 року у розмірі 18819 грн.05 коп. Судом встановлено , що до теперішнього часу відповідач не провів з позивачкою повний розрахунок за вказаними наказами. Крім того рішенням Жовтневого районного суду від 17.12.2015 року було стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки проведення розрахунку за період з 07.05.2014 року по 17.12.2014 року в сумі 34949,22 грн. який позивачкою до наступного часу не отримано. Відповідно до ст..233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Згідно ст.. 116 ч. 1 КЗпП України при звільнені працівника виплата сум, що належать йому від підприємства , установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Конституційного Суду України 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 роз»яснено , що не виплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу , є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку про обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана відповідна виплата. Згідно із п.5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно довідки середньоденна заробітна плата позивачки складає 261 грн.89 коп. Період за який нараховується виплата з 18.12.2014 року по 05.11.2015 р Кількість робочих днів в період з 18.12.2014 р. по 05.11.2015 р складає 221 дн. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 261,89 грн х 221 = 57877,69 грн. Розрахунок податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати : за ставкою 15% ( 57877,69 грн. х 15% = 8681,65 грн.) . Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати працівнику при звільнені згідно ст.. 117 КЗпП України після утримання податку з доходів фізичних осіб 57877,68 8681,65грн.= 49196,04 грн. Таким чином суд вважає, що середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, що підлягає виплаті позивачці складає 49196,04 грн, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. В частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн, суд вважає, за необхідне відмовити з тих підстав , що позивачка не надала суду доказів спричинення їй моральної шкоди.

Outcome: approved