Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із названим позовом обґрунтування якого здійснює змістом позовної заяви та просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 1498,65 грн. та 45,95 грн. за прострочення грошового зобов'язання, а також відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення по суті заявлених вимог. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи про, що свідчить підпис в повідомленні про отримання поштового рекомендованого відправлення від 22.01.2015 року, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. -2- Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що протягом жовтня - грудня 2014 року позивачка позичила відповідачці 1 498, 65 гривень. Отримання нею зазначеної суми підтверджується її розпискою від 9 грудня 2014 року (а.с.5). Відповідачка зобов'язалась повернути гроші позивачці до 12 грудня 2014 року. Однак [PERSON] борг не повернула, під будь - яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Таким чином боржник відповідно до вимог чинного законодавства зобов'язаний сплатити позикодавцю: - суму основного боргу, що складає 1498,65 грн.; - пеню, що складає 3% річних від простроченої суми, що становить 44,95 грн. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. а тому витрати позивача, відповідно до ст. 88 КПК України, належить стягнути з відповідачки.

Outcome: approved