Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області та просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця с. Кріпенське м. Антрацит Луганської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] батьком [PERSON], яка народилась [INFO] року, зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] від 25 листопада 2008 року № 553, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], та видати нове свідоцтво про народження дитини [PERSON]. В обґрунтування свого позову вказала, що з відповідачем [PERSON] вона почала зустрічатись з лютого 2007 року. Оскільки їх відносини стали дуже близькими, з березня 2007 року вони почали мешкати спільно однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] Вони збиралися одружитися, коли вона завагітніла. У неї був дуже важкий токсикоз, який вона дуже погано переносила і від весілля вони були вимушені відмовитися, хоча відповідач на цьому дуже наполягав. Відповідач дуже зрадів, коли вона завагітніла, неодноразово казав, що бажає від неї дитину. Через деякий час відповідач почав їй зраджувати, покидав на тривалий час вагітну саму, без допомоги, після чого їх стосунки погіршилися. Вона покинула відповідача і пішла жити до своєї матері. [INFO] року вона народила дитину - доньку [PERSON], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис № 553 від 25 листопада 2008 року. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] відмовився визнавати себе батьком народженої дитини і подати відповідну заяву до органу РАЦС, ім'я та по-батькові дитини у книзі реєстрації народжень записано у відповідності з ч.1 ст. 135 СК України за її вказівкою. Відповідач зі своїми батьками неодноразово відвідував її у пологовому будинку, потім надав матеріальну допомогу дитині у вигляді придбання дитячої коляски. 20 вересня 2012 року вона телефонувала відповідачу з проханням про допомогу, на що він відповів, щоб вона сама знаходила варіанти для забезпечення їх дитини, а він не буде приймати участі у матеріальному забезпеченні дитини. У судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги, послалась на обставини , викладені в позовній заяві. Уточнила вимоги, а саме просить також стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати в сумі 244 грн.- судовий збір та витрати за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. Представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору від 17.02.2014 року, підтримав вимоги позивачки повністю, просить вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки на підтвердження факту того, що саме відповідач є батьком дитини, позивачкою надані докази, а також це підтверджують свідки, і позивачкою надано фотознімки, на яких відповідач тримає свою дитину, при цьому на той час позивачка з дитиною знаходилась у будинку батьків відповідача, які також є на фотознімках. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судових повісток та оголошення у пресі.(а.с.19,20,26, 27) Представник відповідача - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області до судового засідання не з'явився. Надали суду заяву від 21 березня 2014 року, відповідно до якої вказали, що заперечень проти задоволення вимог позивачки щодо внесення змін до актового запису про народження дитини та даних про батька не мають. Покладаються на розсуд суду у вирішенні справи (а.с.17 ). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку , як сестру свого друга. Він знав, що позивачка мешкала з 2007 року разом з [PERSON] Вона чекала дитину від нього. Потім у них погіршились стосунки і вона пішла від [PERSON]. Він за проханням свого друга перевозив речі позивачки з квартири [PERSON] На той час вона була вагітна. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона -дружина брата позивачки. Їй достовірно відомо про стосунки позивачки та [PERSON], оскільки вона спілкувалася з ними, була у гостях. Також вона була присутня на заручинах позивачки з відповідачем. Однак весілля вони мусили відкласти, оскільки позивачка важко переносила вагітність. Вона знає про те, що відповідач навідував позивачку у пологовому будинку, коли та народила доньку. Суд, заслухав позивачку, її представника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідив письмові матеріали справи, надані та долучені до матеріалів справи фотознімки, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У разі коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька згідно ст. 126 СК України визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини згідно ст. 128 СК України може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. При цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі і з заявою про реєстрацію дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану не зверталися. Як вбачається з копії свідоцтва, виданого 25 листопада 2008 року відділом РАЦС Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилася [INFO] року (а.с.8). Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері дитини. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Так, в судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили в судовому засіданні те, що відповідач [PERSON] дійсно є батьком дитини. В судовому засіданні дослідженні фотознімки, на яких відповідач тримає доньку на руках, крім цього на фотознімках також присутні і батьки відповідача (а.с.21.22). Як пояснювала в судовому засіданні позивачка, дані фотознімки були зроблені у будинку батьків відповідача. За результатами розгляду цивільної справі судом встановлено, що позивачка представила достатньо доказів того, що відповідач є біологічним батьком її дитини, а відповідач не надав суду доказів, що спростовують походження дитини позивачки від нього. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачкою, які нею документально підтверджені, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 244 грн.(а.с.1) та витрати за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. (а.с. 28). Рішення у повному обсязі складено 25 квітня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved