Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, уточненим під час розгляду справи, просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики від 25.10.2007 року у розмірі 320 000 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 20.05.2013 року по 4.09.2014 року у розмірі 12 387,95 грн., інфляційне збільшення суми позики за період з 20.05.2013 року по 4.09.2014 року у розмірі 39502,22 грн., всього - 371890,17 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що відповідачів знає приблизно з 2005 року, коли працювала в УОПТ «ММК ім. Ілліча», спочатку познайомилася з [PERSON], а через неї з її чоловіком - [PERSON] Стосунки з відповідачами складалися, як з партнерами по бізнесу. У 2007 році дізналася від [PERSON], що ТОВ «Приазовбуд» починає будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Остання повідомила про особисте знайомство з керівництвом ТОВ та порадила їй вкласти гроші у будівництво квартири для подальшого її продажу, з отриманням прибутку. В період декількох зустрічей з [PERSON], остання повідомила її про спільне бажання з чоловіком вкласти гроші у будівництво квартири у вказаному будинку, але у них немає грошей через те, що один із засновників ТОВ «Світ клімату» забрав усі гроші з підприємства та зник. Під час однієї з бесід повідомила [PERSON] про своє рішення вкласти гроші у будівництво квартири. У жовтні 2007 року уклала з ТОВ «Приазовбуд» договір підряду № 19 на будівництво квартири за вказаною адресою. 25.10.2007 року у робочому кабінеті УОПТ «ММК ім. Ілліча» до неї звернувся [PERSON] та попросив надати їм з дружиною у позику 320000 грн., для вкладення їх у будівництво квартири у будинку [ADDRESS]. Враховуючи ті обставини, що їй було відомо наперед про спільне бажання [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] вкласти грошові кошти у будівництво квартири та переконавшись в цьому по телефону з [PERSON], вона надала у позику [PERSON] грошові кошти в сумі 320 000 грн., про що [PERSON] особисто склав розписку, яку передав їй. У розписці [PERSON] вказав про поверненням боргу після продажу квартири та про обізнаність його дружини [PERSON] відносно позики. Наступного дня після отримання позики [PERSON] повідомив її про укладення ним договору підряду з ТОВ «Приазовбуд» на будівництво квартири, а 30 жовтня 2007 року про внесення грошових коштів в сумі 320000 грн. у банк, в якості забезпечення зобов'язань за договором підряду та про спільну поїздку з дружиною до нотаріуса, де остання склала заяву про її згоду на відкриття депозитного рахунку в якості забезпечення договору підряду з ТОВ «Приазовбуд» на будівництво квартири. Зі слів [PERSON] він разом з дружиною були у банку, куди остання надала вищезазначену заяву. На час отримання від неї позики, до та після укладення договору підряду та внесення грошових коштів у банк, відповідачі подружжя - [PERSON] і [PERSON] мешкали однією сім'єю в квартирі, яка належала [PERSON], що розташована по [ADDRESS]. В цей період вона часто зустрічалася з відповідачами, які разом, та кожен окремо, визнавали перед нею боргові зобов'язання в розмірі 320 000 грн., запевняли в поверненні боргу після продажу квартири, на яку брали позику. З бесід з відповідачами, їй відомо, що на час укладення договору позики, так і після, вони мешкали однією сім'єю, їздили разом на відпочинок. В подальшому від [PERSON] стало відомо про те, що відповідачі переоформили договір підряду на подругу [PERSON], але потім з її слів, знову переукладуть договір підряду на [PERSON] На прохання [PERSON] вона надавала їй допомогу у продажу ще недобудованої квартири, на яку у неї брали позику, пропонуючи купити квартиру своїй знайомій [PERSON] Вона не вимагала повернення боргу до моменту продажу квартири по [ADDRESS], оскільки так було домовлено сторонами при укладені договору позики та зазначено в розписці. [PERSON] визнавала борг перед нею до літа 2013 року. Влітку 2013 року від [PERSON] стало відомо про продаж [PERSON] квартири по [ADDRESS], за його твердженням саме остання повинна повернути борг в сумі 320000 грн. На вимогу повернути борг за договором позики, [PERSON], підтвердивши продаж нею квартири, відмовилася повернути борг, посилаючись на те, що оскільки позику отримав [PERSON], він і повинен її повернути. Після звернення з позовом до суду, [PERSON] неодноразово спілкувалася з нею по телефону, обіцяла повернути борг, якщо вона зніме арешт з майна. Вважає, що відповідачі зайняті у неї гроші використали на потреби їх сім'ї (придбання квартири), у зв'язку з чим обов'язок повернути гроші виник у них обох, тому просить суд задовольнити позов в повному об'ємі. Позивачка [PERSON] та ї представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити на підставах, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував факт отримання від [PERSON] позики в розмірі 320 000 грн. та використання їх в інтересах сім'ї. Разом з тим вважає, що оскільки квартиру [ADDRESS] продала [PERSON] та всі отримані від продажу кошти знаходяться у неї, тому вона зобов'язана повернути позивачу всю суму боргу. В обґрунтування своєї позиції він посилається на наступне. Позивачку [PERSON] знає приблизно з 2005 року, коли вона працювала в УОПТ «ММК ім.Ілліча», познайомила їх [PERSON] З 2001 року, упродовж 5 років вони з [PERSON] знаходилися у фактичних шлюбних відносинах та мешкали спільно без реєстрації шлюбу у квартирі [PERSON] по [ADDRESS]. В цей період, за пропозицією [PERSON], він зареєстрував ТОВ «Світ клімату», де був співзасновником та директором, а [PERSON] з 2004 по 2006 рік працювала за трудовим договором. Між ними склалися фактичні сімейні відносили, тому 11.11.2006 року уклали офіційний шлюб, продовжили жити за вказаною адресою, вели сімейне господарство: проводили ремонт у квартирі, сплачували комунальні платежі, купували продукти харчування, меблі у квартиру та для дачі. З початку 2007 року, після скандалу із співзасновником підприємство «Світ клімату» практично доходів не приносило, про це було відомо [PERSON] Грошові кошти з підприємства забрав другий співзасновник, про що також знала його дружина [PERSON] З цього часу звіти по підприємству подавали без прибутку. Для поліпшення фінансового стану вирішили вкласти гроші в будівництво квартири, потім її продати та отримати прибуток. Оскільки у сім'ї не було вільних грошових коштів, вони з [PERSON] вирішили зайняти грошові кошти у [PERSON] 25 жовтня 2007 року він приїхав до [PERSON] за місцем її роботи, попросив надати їм з дружиною позику в розмірі 320 000 грн. для вкладання їх у будівництво квартири в будинку по [ADDRESS], про що знала і [PERSON] ще раніше від [PERSON] Він позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 320 000 грн., про що склав розписку та передав її [PERSON] У розписці вказав про обізнаність [PERSON] відносно позики та про повернення її після продажу квартири. В подальшому повідомив [PERSON] про укладення ним договору підряду з ТОВ «Приазовбуд» на будівництво квартири та про внесення грошових коштів в сумі 320000 грн. до ЗАТ «Донгорбанк» в якості забезпечення зобов'язань за договором підряду. При відкритті банком депозитного рахунку, оскільки він перебував в шлюбі з [PERSON], повідомив банк про те, що грошові кошти в сумі 320000 грн. є їх спільним майном, банк зажадав для внесення коштів до банку, письмової згоди його дружини. Разом з [PERSON] 30.10.2007 року він був у нотаріуса, де його дружина склала заяву про її згоду на відкриття депозитного рахунку в рахунок забезпечення договору підряду з ТОВ «Приазовбуд» на будівництво квартири. Заяву [PERSON] особисто надала банку. Після укладення договору підряду №21 від 26 жовтня 2007 року, він з [PERSON] продовжував проживати однією сім'єю, звичайно, були сварки, але це не заважало вести спільне господарство. 25 лютого 2008 року після повернення з Таїланду він та його дружина [PERSON] уклали з ТОВ «Приазовбуд» додаткову угоду до договору підряду №21 від 26 жовтня 2007 року про заміну замовника за договором [PERSON] на його дружину [PERSON] Відповідно до цієї додаткової угоди [PERSON] повинна була переоформити на своє ім'я договір із ЗАТ «Донгорбанк» по забезпеченню виконання зобов'язань замовника, про те, цього не зробила з невідомих йому причин. 28 лютого 2008 року [PERSON] переказує грошові кошти в сумі 214000 грн. з депозитного рахунку в «Родовідбанк» на його депозитний вклад в ЗАТ «Донгорбанк», якими забезпечувалося виконання договору підряду на будівництво квартири. При укладенні договору підряду та подальших додаткових угод він повністю довіряв своїй дружині, оскільки вони діяли в інтересах сім'ї. У зв'язку з тим, що у них з [PERSON] не було грошових коштів на останній третій платіж за договором підряду у розмірі 111687,30 грн., відповідачка [PERSON] запропонувала йому зайняти необхідні гроші у її подруги [PERSON] Із пояснень [PERSON], наданих йому, [PERSON] погодилася зайняти їм необхідні грошові кошти при умові, що права замовника за договором підряду будуть переведені на неї. Довіряючи повністю дружині [PERSON], 19 грудня 2008 року він та [PERSON] уклали тристоронній договір з ТОВ «Приазовбуд» про заміну сторони в договорі підряду №21 від 26.10.2007 року на будівництво квартири в житловому будинку [ADDRESS]. Новим замовником будівництва квартири, згідно цього договору, стала [PERSON]. Відповідно до п.4 цього договору, [PERSON] при підписанні цього договору зобов'язана була надати підтвердження сплати йому готівкою коштів у розмірі 645777,30 грн. Проте, [PERSON], ні під час підписання договору, ні потім, ніколи і нікому не надала підтвердження сплати йому готівкою вказаних коштів, та не сплатила їх йому. [PERSON] була присутня під час укладення цього договору, та як дружина надала свою згоду на його укладення, про що свідчить зроблений особисто нею під договором запис: «Не заперечую» та стоїть її підпис. 22 грудня 2008 року він за пропозицією своєї дружини [PERSON], нібито на вимогу її бізнеспартнерів, уклав з нею шлюбний контракт, згідно пункту 1.1. якого: «майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, окрім майна, яке підлягає державній реєстрації. Воно є особистою власністю того подружжя, за ким воно було зареєстроване, та не вимагає згоди іншого подружжя на його відчуження». З документів йому відомо про те, що 10 січня 2010 року [PERSON] та замовник [PERSON] уклали тристоронній договір з ТОВ «Приазовбуд» про заміну сторони в договорі №21 від 26.10.2007 року, новим замовником будівництва квартири стала [PERSON] 11 травня 2010 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. В подальшому [PERSON] отримала у власність квартиру [ADDRESS], після чого у 2013 році продала її, при цьому не повернула [PERSON] гроші, отримані у позику. [PERSON] - представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав наведене обґрунтування відповідача, заперечував проти стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, у судове засідання жодного разу не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. [PERSON] - представник відповідача [PERSON], позов не визнала, в обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначила наступне. Відповідач [PERSON] не заперечує того факту, що в період складання [PERSON] боргової розписки вона перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, але у жовтні 2007 року не проживала з ним однією сім'єю. Згідно розписці від 25.10.2007 року грошові кошти у сумі 320000 грн. були отримані від [PERSON] у власність [PERSON] і саме у нього в зв'язку з цим виникло зобов'язання щодо повернення вказаної суми на користь позивача, оскільки [PERSON] до січня 2014 року не було відомо про укладення договору позики та наявності боргу за ним, про отримані гроші [PERSON] її не повідомив, вона не давала письмової згоди на отримання грошей у позику. [PERSON] вкладав гроші в будівництво квартири не для сумісного сімейного проживання в ній зі своєю дружиною, а для продажу і саме за цієї умови брав на себе зобов'язання повернути борг. На той час [PERSON] була забезпечена житлом, а [PERSON] власного житла не мав, тому для неї не існувало потреби вкладати гроші в будівництво квартири. Згода [PERSON] на передачу [PERSON] в заставу майнових прав на депозитний вклад в ЗАТ «Донгорбанк» за своєю правовою позицією не є використанням грошових коштів в інтересах сім'ї, оскільки в той час вони однією сім'єю не проживали, на його кошти вона не претендувала, а тому надала згоду на їх розпорядження [PERSON] за власним його розсудом, вважаючи для себе надання такої згоди технічним моментом для ведення [PERSON] своїх особистих справ у придбанні квартири. З 29.01.2008 року по 14.02.2008 року [PERSON] разом з [PERSON] перебувала на відпочинку в Таїланді. Повернувшись із відпочинку, [PERSON] повідомив [PERSON] про грошові проблеми щодо внесення чергового платежу у сумі 214000 грн. За його словами першу суму - 320000 грн. він вже сплатив за рахунок власних коштів, які заробив внаслідок свого бізнесу. На той час [PERSON] вже заборгував [PERSON] гроші, тому вона погодилась внести черговий платіж за квартиру у сумі 214000 грн. за умови заміни в Договорі №21 від 26.10.2007 року замовника [PERSON] на [PERSON], що і сталося шляхом укладення 25.02.2008 року додаткової угоди до договору. Саме з вказаного часу всі права та обов'язки за договором №21 перейшли до [PERSON] Також кінцевий платіж за Договором №21 [PERSON], як сторона Договору, внесла на депозитний рахунок, відкритий на ім'я [PERSON] в ЗАТ «Донгорбанк» 31.07.2008 року в сумі 111687,3 грн. Депозит в ЗАТ «Донгорбанк» не переоформлювався на ім'я [PERSON], так як ця операція затратна та вимагає багато часу. В грудні 2008 році [PERSON] за узгодженням з [PERSON] прийняли рішення переоформити Договір №21 на [PERSON] із відшкодуванням всіх затрат, понесених у зв'язку з укладенням зазначеного Договору. З цією метою 19 грудня 2008 року укладено Договір про заміну сторони в зобов'язанні в Договорі №21 та в додаткові угоди до нього №1 від 30.07.2008 року та №2 від 31.07.2008 року, згідно до умов яких [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла права, обов'язки Замовника за договором №21 та за зазначеними додатковими угодами. [PERSON] даний договір підписала із позначкою «Не заперечую». Необхідність її підпис у цьому договорі була зумовлена укладеною 25.02.2008 року додатковою угодою до Договору №21, за якою вона прийняла на себе всі права та обов'язки за договором Замовника, виконала їх в частині внесення грошових коштів на депозитний рахунок, який був забезпеченням виконання договірних зобов'язань. Але з огляду на те, що депозит в банківській установі не був переоформлений з [PERSON] на [PERSON], а при переведенні прав та обов'язків замовника за договором №21 на [PERSON] було обов'язковим закриття депозиту на ім'я [PERSON] з виплатою йому готівкових грошових коштів та відкриттям депозиту та внесення власних грошових коштів вже безпосередньо [PERSON], для приведення документів у відповідність і було сторонами Договору від 19.12.2008 року прийнято рішення про оформлення його саме в такому порядку з тим, щоб документально було закріплене волевиявлення сторін та узгодження їх інтересів. 19 грудня 2008 року згідно із заявкою на видачу готівки центральним відділенням ЗАТ «Донгорбанк» м.Маріуполя [PERSON] виплачена сума депозиту в розмірі 645 777, 3 грн. по закінченню строку строкового банківського вкладу (депозиту) № LONGUAH/127 від 30.10.2007 року , який був відкритий в забезпечення зобов'язань [PERSON] по оплаті робіт ТОВ «Приазовбуд» згідно договору підряду №21 від 26.10.2007 року на будівництво квартири в житловому будинку. Отримавши готівкові грошові кошти, [PERSON] набув можливість ними розпорядитись за власним розсудом, у тому числі і повернути борг [PERSON], але цього не вчинив. Із вказаної дати [PERSON] втратив можливість набуття права власності на квартиру у будинку [ADDRESS], а тому не мав змоги її продати та виконати умови договору позики у вигляді розписки від 25.10.2007 року щодо повернення боргу [PERSON] після продажу квартири. ЗАТ «Донгорбанк» 19.12.2008 року був відкритий депозит на ім'я [PERSON], на який вона внесла готівкою власні грошові кошти у сумі 645 777,3 грн., на підтвердження банківської операція отримала банківський документ та пред'явила його [PERSON], чим виконала пункт 4 Договору від 19.12.2008 року про те, що новий замовник зобов'язаний при підписанні даного договору надати підтвердження оплати готівкою замовнику 645777,30 грн. Таким чином, з 19.12.2008 року участь в угоді про підряд на будівництво квартири в будинку [ADDRESS] для [PERSON] як сторони первісного Договору №21 та [PERSON] як сторони Договору №21 за додатковою угодою від 25.02.2008 року була припинена. Фактично договір позики у вигляді розписки від 25.10.2007 року, так і договір №21 від 26.10.2007 року був укладений [PERSON] без погодження зі своєю дружиною [PERSON] та у власних інтересах, а не в інтересах сім'ї. Отриманні за договором позики від [PERSON] грошові кошти не були витрачені [PERSON] на потреби сім'ї, вони були йому повернуті 19.12.2008 року банківської установою при закритті депозитного рахунку. Як в подальшому розпорядився [PERSON] зазначеними грошовими коштами, ні одна із сторін доказів не надала. Факт використання грошових коштів в сумі 320 000 грн., отриманих [PERSON] від [PERSON] за договором позики у вигляді розписки від 25.10.2007 року, в інтересах сім'ї позивачкою не доведений. Заперечення [PERSON] та [PERSON] про неотримання [PERSON] від банківської установи грошових коштів при закритті 19.12.2008 року депозиту на його ім'я, є неправдивими та суперечать зібраним у справі доказам. Враховуючи наведене [PERSON] слід відмовити у задоволені позовних вимог до [PERSON] Свідки зі сторони позивача [PERSON] дали наступні покази суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила наступне. З [PERSON] знайома з 1979 року. Від останньої у 2009 році дізналася про гроші в сумі 320000 грн., зайняті нею [PERSON] та [PERSON] на купівлю квартири, які останні зобов'язались повернути після продажу квартири. В подальшому [PERSON] пропанувала їй купити квартиру у вказаних осіб, так як від продажу квартири залежало повернення боргу. Разом з ріелтором вона оглянула квартиру, але не купила. За твердженням [PERSON] до теперішнього часу борг їй не повернуто. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] знайома з 2001 року, з [PERSON] та [PERSON] з 2005 року. З позивачкою вона раніше працювала в УОПТ «ММК ім.Ілліча», познайомила їх [PERSON] З 2001 року, упродовж 5 років вони з [PERSON] знаходили, їх кабінети були розташовані поруч. Зі слів [PERSON] їй відомо про те, що до неї приходила [PERSON] та просила зайняти гроші на будівництво квартири для подальшого її продажу. [PERSON] ділилася з нею цією інформацією та хотіла отримати від неї пораду з цьому питанню. 25 жовтня 2007 року був поминальний день чоловіка [PERSON] В цей день вона бачила [PERSON] та [PERSON] коли вони рахували гроші в кабінеті [PERSON], після чого [PERSON] повідомила її про те, що надала в позику [PERSON] гроші в сумі більше 300 000 грн. Вона була свідком неодноразових розмов [PERSON] та [PERSON] під час яких остання визнавала борг перед [PERSON] в сумі 320 000 гривен та зобов'язалася його повернути. Свідок [PERSON] суду пояснив, що упродовж 10 років знайомий з відповідачами [PERSON] та [PERSON] Від [PERSON] йому відомо про те, що він з дружиною зайняв гроші у [PERSON] в сумі 320 000 грн. та вклав їх у будівництво квартири для того, щоб після її продати та отримати прибуток. В подальшому [PERSON] переживав з приводу того, що [PERSON] оформила квартиру на себе, продала її та не повернула борг [PERSON] Як сім'я , [PERSON] та [PERSON] проживали не зовсім гарно - сходились, розходились, але незважаючи на це [PERSON] довіряв дружині, як колишній військовий у взаєминах був порядною, безхитрісною людиною. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає відповідачку [PERSON] з 2005 року, як сусідку по будинку [ADDRESS]. Він часто спілкувався з [PERSON] та [PERSON] З часу укладення шлюбу, а саме з 2006 року [PERSON] мешкав разом з [PERSON] у її квартирі за вказаною адресою. Йому відомо від відповідачів про те, що вони разом купували меблі в квартиру [PERSON] Барну стійку в квартиру купував за кордоном особисто [PERSON] де вони з [PERSON] відпочивали і він йому позичав гроші на її розмитнення у митниці. Відповідачі мешкали разом і вели спільне господарство близько 3 років. Він був присутнім при розмові [PERSON] та [PERSON], та чув як [PERSON] пропонувала [PERSON] внести грошові кошти в нерухомість, що будується. З розмови з [PERSON] та [PERSON] знає про те, що [PERSON] за пропозицією [PERSON] погодився взяти позику у [PERSON] на будівництво квартири. В 2007-2009 роках в офісі від [PERSON] дізнався про те, що останній позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 320 000 грн. та вклав їх разом з дружиною у будівництво квартири, яку вони в подальшому збиралися продати, віддати борг та отримають прибуток. На прохання [PERSON], з метою повернення боргу [PERSON], він приводив покупця на квартиру, проте той дізнавшись про те, що квартира належить [PERSON], відмовився від купівлі. Від [PERSON] йому відомо про те, що [PERSON] продала квартиру, а борг [PERSON] не повернула. Свідки зі сторони відповідача [PERSON] дали наступні покази суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] знайома з 2004 року, як подруги спілкуються з 2007 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований у 2006 році, фактично вони разом не проживали, спільне господарство не вели. На той час [PERSON] була забезпечена житлом, матеріальної потреби не знала. [PERSON] зрозуміла, що [PERSON] для неї не той чоловік, котрого вона бажала би. Про договір займу у 2007 році [PERSON] не було відомо, тільки на початку 2014 року вона скаржилась з приводу повернення боргу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що тривалий час з [PERSON] підтримує дружні стосунки. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] склалися в 2003-2004 роках, тривалий час вони проживали разом, не оформивши стосунки. Одружилися вони у 2006-2007 роках. У [PERSON] майна не було, [PERSON] в нього «вклала гроші», фактично він використовував [PERSON] В поліпшенні житлових умов [PERSON] потреби не мала, навпаки [PERSON] свою квартиру продав, вклавши гроші в бізнес. Життя у них не склалося, спільного бізнесу у них не було, як і спільного сімейного бюджету. Щодо боргу за 2007 рік їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] знайомий з 1997 року, підтримує дружні стосунки, через неї познайомився з [PERSON] Чи вели [PERSON] та [PERSON] спільне господарство йому не відомо, але життя у них не склалося. [PERSON] не мала потреби в поліпшенні житлових умов. [PERSON] же свою квартиру продав, вклав гроші в бізнес. Він невпевнений в тому, що [PERSON] знала про борг [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] знайома з 2005 року, перебуває в дружніх стосунках, з [PERSON] знайома з 2009 року. Спільне життя [PERSON] з [PERSON] не склалося, фактично [PERSON] не проживав з дружиною, спільного бізнесу у них не було. Відносно позики грошей їй нічого не відомо. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до наступного - про часткове задоволення позовних вимог. При вирішенні вказаних спірних правових відносин, слід перш за все керуватися вимогами ст.ст.11,60 ЦПК України, за якими: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 11 листопада 2006 року по 11 травня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчать відповідні дані, внесені до паспорту [PERSON] (т.1, а.с.52) Зазначена обставина визнана сторонами, за вимогами ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Між [PERSON] та [PERSON] 25.10.2007 року укладено договір позики у виді боргової розписки, згідно з яким [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти у розмірі 320000 грн. для вкладання їх в будівництво квартири в будинку [ADDRESS] з поверненням позики після продажу квартири. В розписці мається застереження про обізнаність [PERSON] - дружини позичальника, щодо позики. (т.1,а.с.6,) 26.10.2007 року між ТОВ «Приазовбуд», як підрядником, та [PERSON], як замовником, укладено Договір №21 підряду на будівництво квартири в спареному житловому будинку (2) з підземною автостоянкою та офісами по [ADDRESS]. (т.1, а.с.160-163) Умови вказаного договору викладені в ньому на російській мові наступним чином: «Пункт 1.1. - «Заказник заказывает «Подрядчику» строительство квартиры, общей строительной площадью 134,86 кв.м., на 9 этаже, в жилом многоквартирном доме, строительство которого осуществляется «Подрядчиком» согласно проектной документации строительства спаренного жилого дома (2) с подземной автостоянкой и офисами по [ADDRESS], именуемой в дальнейшем квартира, согласно проекта 41/06-1». Пункт 1.3. - «Заказник» обязуется принять и оплатить работы по строительству «Квартиры», согласно условиям настоящего Договора». Пункт 2.1. - «Договорная цена работ по строительству квартир общей площадью строительной (проектировочной) площадью 134,86 кв.м. на дату подписания Договора устанавливается в сумме 640180,00 грн., что составляет 126768,40 долларов США... Сумма договора является приблизительной и подлежит изменению...». Пункт 2.3. - «Оплата стоимости работ, указанньых в п.п. 1.1 - 1.2 производится «Заказником» в течение 2-х банковских дней после подписания Сторонами Акта приема-передачи работ по строительству «Квартиры» путем перечисления на текущий счет «Подрядчика» денежных средств в национальной валюте Украины по официальному курсу гривны, установленному НБУ к доллару США по состоянию на дату перечисления, из расчета договорной цены работ по строительству квартиры в долларах США, оговоренной в п.2.1. Договора». Пункт 2.4. - «Обеспечением исполнения обязательств «Заказника» по оплате работ «Подрядчика» выступает гарантия третьего лица - банка ЗАО «Донгорбанк», согласно заключенного Договора». Пункт 2.5. - «Заказчик» обязуется предоставить подтверждение обеспечения исполнения обязательств в соответствии с п.2.4. Договора в сроки и в размере, согласно следующего графика: - до 30.10.2007 г.-320090,00 грн.; - до 30.01.2008г.-106696,60 грн.; - до 30.04.2008г.-106696,60 грн.; - до 30.07.2008г.-106696,80 грн.». Пункт 4.1. - «Срок окончания строительства Объекта: 31 августа 2009 года». Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 20.02.2014 року, відомості про засвідчення справжності підпису на заяві від [PERSON] [INFO], є в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 4698 від 30 жовтня 2007 року в графі 5 «Зміст нотаріальної дії» значиться запис: «Засвідчено справжність її підпису на заяві до нотаріуса або компетентних органів, про згоду на передачу в заставу майнових прав на депозит № LONGUAH/127 від 30 жовтня 2007 року у ЗАТ «Донгорбанк» її чоловіком [PERSON]». (т.1, а.с.97) Згідно листа відділення №15 ПУМБ від 27.11.2013 року, [PERSON] 30.10.2007 року внесені грошові кошти в сумі 320090 грн. на його рахунок, відкритий в ЗАТ «Донгорбанк», в забезпечення його зобов'язань по оплаті робіт ТОВ «Приазовбуд» за договором підряду №21 від 26.10.2007 року. (т.1, а.с.16) Виписка, надана ПУМБ з особового рахунку [PERSON] за [NUMBER], яким забезпечувалося виконання договору підряду на будівництво квартири по [ADDRESS] з ТОВ «Приазовбуд», свідчить про внесення на депозитний рахунок [PERSON] у ЗАТ «Донгорбанк» згідно договору банківського вкладу LONGUAH/127 від 30 жовтня 2007 року, їм самим 30.10.2007 року - 320090,00 грн., [PERSON] 28.02.2008 року - 214000,00 грн., та 31.07.2008 року - 111687,30 грн. (т.2,а.с.17) 25 лютого 2008 року ТОВ «Приазовбуд» як підрядник, фізичні особи [PERSON] та [PERSON], як замовники, уклали додаткову угоду до Договору №21, згідно до умов якої сторони домовились замінити в Договорі №21 від 26.10.2007 року замовника [PERSON] на [PERSON] (т.1, а.с.165) Слід зазначити, що [PERSON] не виконала свого зобов'язання за угодою про укладення договору з ЗАТ «Донгорбанк» від свого імені. Крім того, умовою укладання вказаної угоди, як зазначено в самій угоді, є та обставина, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. 19 грудня 2008 року укладено Договір про заміну сторони в зобов'язанні в Договорі №21 від 26.10.2007 року та в додаткових угодах до нього №1 від 30.07.2008 року, №2 від 31.07.2008 року згідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла права та обов'язки Замовника за Договором №21 та за зазначеними додатковими угодами. (т.1,а.с.166) У вказаному договорі [PERSON] не була стороною, в ньому відсутнє жодне посилання на додаткову угоду до Договору №21, укладену 25 лютого 2008 року між ТОВ «Приазовбуд» та фізичними особами [PERSON], [PERSON] Про обізнаність [PERSON] відносно вказаного договору свідчить її особиста підпис із позначкою «Не заперечую». Враховуючи наведені обставини вказане застереження, суд розцінює, як згоду дружини на укладення [PERSON] вказаного договору, оскільки за умовами договору її чоловіку 19 грудня 2008 року згідно із заявкою на видачу готівки центральним відділенням ЗАТ «Донгорбанк» м.Маріуполя виплачена сума депозиту в розмірі 645777,30 грн. по закінченню строку строкового вкладу (депозиту) згідно договору банківського вкладу LONGUAH/127 від 30 жовтня 2007 року, із яких, за твердженням представника, [PERSON] особисто на рахунок [PERSON] були перераховані 28.02.2008 року - 214000,00 грн., та 31.07.2008 року - 111687,30 грн. Виходить вказані гроші [PERSON] безоплатно передала [PERSON], що не співпадає з твердження представника відповідача [PERSON] щодо відсутності ведення спільного господарства у сім'ї [PERSON] і [PERSON] та отримання позики у [PERSON] не на потреби та не в інтересах сім'ї. До теперішнього часу [PERSON] не пред'явила будь-яких претензій щодо переданих безоплатно [PERSON] грошей на загальну суму 326687,30 грн. Наведені обставини свідчать про обізнаність [PERSON] відносно договору позики, про її згоду отримати позику у [PERSON], про спільне бажання з чоловіком вкласти гроші в будівництво вказаної квартири, з подальшим її продажем, поверненням суми боргу та отриманням прибутку. Задуманий [PERSON] та [PERSON] спільний бізнес з будівництва та продажу квартири набув реального завершення, але під кінець без участі [PERSON] про що свідчать наступні дії [PERSON] На третій день, після укладення договору з [PERSON], тобто 22.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально засвідчений шлюбний договір, за умовами якого: Пункт 1.1. - «Майно, яке набуто подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, окрім майна, яке підлягає державній реєстрації. Воно є особистою власністю (роздільним майном) того подружжя, за ким воно було зареєстроване, та не вимагає згоди іншого подружжя на його відчуження». Пункт 1.4. - «Подружжя домовились, що при укладенні договорів купівлі майна (як рухомого, так і нерухомого) і особистих майнових прав кожен із них має право діяти самостійно. Додаткова згода іншого Подружжя на укладання договору купівлі чи іншого договору щодо придбання майна і майнових прав не потрібна. Подружжя можуть придбати нерухоме майно спільно, як спільну часткову власність, визначив у договорі частку кожного або як спільне сумісне майно, безпосередньо зазначив про цей факт у відповідному договорі». Пункт 1.5. - «У випадку розірвання шлюбу майно (рухоме і нерухоме), особисті майнові права, придбані (набуті) під час шлюбу, залишаються тому із Подружжя, на чиє ім'я вони зареєстровані». Пункт 1.6. - «Подружжя домовились, що кожен із них відповідає по власних боргах та зобов'язаннях, в першу чергу, майном і майновими правами, що є особистою приватною власністю, а якщо такого майна і майнових прав не залишилося, то тими, що є об'єктом права, в першу чергу, спільної часткової власності, в другу - спільної сумісної власності Подружжя». (т.2, а.с.22) 10 січня 2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір про заміну сторони в зобов'язанні за договором №21 від 26.10.2007 року та додаткових угод №1 від 30.07.2008 року, №2 від 31.07.2008 року на будівництво квартири в спареному житловому будинку (2) із підземною автостоянкою та офісами по [ADDRESS], за яким проведена заміна сторони замовника в Договорі №21 з [PERSON] на [PERSON] (т.1, а.с.167) Разом з тим [PERSON] у відповідності до п.4 договору, при підписанні цього договору зобов'язана була надати підтвердження сплати готівковими коштами [PERSON] 645777,30 грн., але такі дані в матеріалах справи відсутні. Як було зазначено, 11.05.2010 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний. Згідно акту прийому-передачі до договору №21 від 26.10.2007 року, [PERSON] 17.01.2012 року отримала від ТОВ «Приазовбуд» квартиру [ADDRESS]. (т.1, а.с.168) 28 травня 2012 року [PERSON] зареєструвала право власності на вказану квартиру на своє ім'я, а 20.05.2013 року продала її, про що свідчать відповідні інформаційні довідки, тобто гроші від продажу квартири отримала [PERSON], але борг за договором позики [PERSON] не повернуто до теперішнього часу. (т.1,а.с.150-161) Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виникають у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ст.627 цього Кодексу відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди. Виниклі між сторонами спірні правовідносини носять договірний характер. Розписки від 25.10.2010 року з переліком суттєвих умов договору суд вважає як такі, що засвідчують виконання сторонами вимог закону щодо укладення договору позики у письмовій формі. Так, колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у Постанові від 18.09.201З року про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм статей 1046, 1047 ЦК України надала висновок, який згідно з ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України, в якому зазначила «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей». Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 16 розділом четвертим, главою сорок восьмою розділу першого та главою сімдесят першою розділом третім Цивільного кодексу України. Так, згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Суд вважає, що вказана розписка підтверджує факт передачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 320000 грн. для вкладання їх в будівництво квартири в будинку [ADDRESS] та обов'язок повернення позичальником грошей позикодавцю [PERSON] після продажу квартири. Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що строк повернення коштів [PERSON], пов'язаний з настанням певної події - після продажу квартири [ADDRESS], але в розписці не зазначений час безпосереднього повернення боргу, тому вимога позивача про повернення боргу є тим відліком часу з якого треба повернути позику [PERSON] Така вимога пов'язана з часом звернення позивача з позовом до суду, саме 30.12.2013 року. Зобов'язання за договором позики з 30.12.2013 року по теперішній час не виконані, про що свідчить наявність у позивачки боргової розписки та не заперечується відповідачами. Будь-яких доказів виконання відповідачами своїх зобов'язань, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять. Крім того, наявність розписки у позивачки є доказом факту невиконання грошових зобов'язань з боку відповідачів. Отже, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем [PERSON] від позивачки коштів у сумі 320000 грн., які були отримані відповідачем в інтересах сім'ї для втілення у життя спільного бажання подружжя вкласти гроші в будівництво квартири, з подальшим її продажем, поверненням суми боргу та отриманням прибутку. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. З ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи положення ч.1 ст.190 ЦК України, в даній нормі законодавець під майном розуміє, в тому числі, майнові обов'язки. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 12.09.2012 року за №6-88цс12 «договір укладений однім із подружжя, створює обов'язок для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно одержане за цим договором використовується для потреб сім'ї.» Якщо договір одним із подружжя укладено не в інтересах сім'ї, він не створює обов'язку для другого з подружжя і згоди останнього на його укладення законом не вимагається та відсутність такої згоди не може бути підставою для визнання такого договору недійсним. При покладення обов'язку на одного з подружжя, який не був стороною у договорі позики, доказуванню підлягає укладення договору позики та отримання позики для потреб та інтересів сім'ї. Таким чином, за наслідками укладення договору позики для будівництва квартири в інтересах сім'ї, боргові зобов'язання перед позикодавцем виникають як для чоловіка, так і для дружини, незалежно від того, хто із подружжя отримував позику. Суд,

Outcome: partial