Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка одночасно представляє інтереси своєї малолітньої дочки [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її чоловік [PERSON], який був батьком її малолітньої дочки [PERSON], був власником житлового будинку № 137 по вул. Франка в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Підпечерівської сільської ради 08.12.1993 р. згідно рішення виконкому від 28.10.1003 р. № 30. Право власності [PERSON] було зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 08.12.1993 р. Однак, оригінал правовстановлюючого документу втрачено. Інвентаризаційна вартість спірного житлового будинку на даний час становить 65098 грн. Чоловік 22.04.2010 р. склав заповіт, посвідчений державний нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів у рівних долях своїй дружині та малолітній дочці. Після смерті 15.09.2015 р.чоловіка відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, яку позивачка та її малолітня дочка прийняли як єдині спадкоємці за заповітом відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 13.05.2016 р. вона та її малолітня дочка отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на присадибну земельну ділянку площею 0,0589 га по вул. Франка, 137 в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадковий будинок нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, у поданих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява, у якій він позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що чоловік позивачки [PERSON], який був батьком її малолітньої дочки [PERSON], був власником житлового будинку № 137 по вул. Франка в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Підпечерівської сільської ради 08.12.1993 р. згідно рішення виконкому від 28.10.1003 р. № 30. Право власності належно зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ. Однак, оригінал правовстановлюючого документу втрачено. Після смерті 15.09.2015 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, яку позивачка та її малолітня дочка прийняли відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України як єдині спадкоємці за заповітом, посвідченим 22.04.2010 р. державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори. 13.05.2016 р. позивачка та її малолітня дочка отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на присадибну земельну ділянку площею 0,0589 га по вул. Франка, 137 в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадковий будинок позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею та її малолітньою дочкою у рівних частках слід визнати право власності на будинок у порядку спадкування за заповітом після померлого чоловіка і батька [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved