Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 11 лютого 2015 року біля 13 год. вона прийшла до Ольшаницької загальноосвітньої школи на батьківські збори. В цей час до неї підійшла відповідачка по справі [PERSON] і почала погано висказуватися за дочку позивачки, внаслідок чого виникла сварка, під час якої відповідачка вдарила кілька разів позивачку по голові, чим спричинила тій тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку. Просить стягнути з відповідачки матеріальні вирати на лікування та моральну шкоду, заподіяні внаслідок ушкодження здоров»я. В свою чергу відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов, в якому просить стягнути з позивачки за первинним позовом [PERSON] моральну шкоду посилаючись на те, що її син навчається в одному класі з дочкою відповідачки і остання неодноразово говорила, що її син є ненормальним в порівнянні з її дочкою, внаслідок чого між ними неодноразово виникали конфлікти. 11.02.15 вона прийшла на збори в школу і відповідачка [PERSON], побачивши її, почала знову виказувати образливі вирази на адресу її сина, на прохання припинити ображати дитину та не реагувала, внаслідок чого між ними виникла сварка і вона вхопила за волосся [PERSON], але її не била, так як в цей час вийшла з кабінету директор школи і сварка припинилася. Вважає, що [PERSON] своїми діями принизила її честь та гідність перед сторонніми особами шляхом висловлювання образливих, принизливих слів на адресу її сина. Після конфлікту син, який чув ці висловлювання, тиждень не ходив до школи, замкнувся в собі? що також завдало душевних страждань. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами позову склалися неприязні відносини з причин відносин між дітьми сторін, які навчаються в 11 класі Ольшаницької загальноосвітньої школи. Неодноразово сторони виказували взаємні образи одна одній і 11 лютого 2015, коли вони зустрілися в школі перед класними батьківськими зборами, знову почали виказувати образи, звинувачувати одна одну та ображати дітей, які в цей час сиділи в класі і чули сварку батьків, при цьому [PERSON] називала сина [PERSON] Богдана ненормальним, дебілом, що підтвердили свідки. Під час сварки [PERSON] схопила [PERSON] за волосся та вдарила кілька разів рукою по голові, про що свідчить висновок судово-медичної експертизи №19 від 02.04.15, згідно якого у [PERSON] маються забій м»яких тканин голови, струс головного мозку, які могли утворитися від дії рук і ніг людини. Вказані обставини підтвердили свідки: [PERSON], яка показала, що 11 лютого п.р. вона перебувала в школі, стояла з [PERSON], коли прийшла [PERSON] і сказала, що ненормальних дітей необхідно виключити зі школи, на що вона запитала, які це ненормальні діти. Та відповідала, що це її син. Після цього між [PERSON] та [PERSON] почалася сварка, під час якої ті почали ображати одна одну, виказували образливі слова відносно дітей. Потім побачила, як [PERSON] схопила за коси [PERSON] і тягнула вниз, але руками чи ногами не била; [PERSON], що 11.02.15 вони стояли в коридорі школи, коли між [PERSON] та [PERSON] почалася сварка, під час якої [PERSON] почала ображати сина [PERSON] Богдана, що той ненормальний, «кози» їсть. Потім [PERSON] схопила [PERSON] за волосся, але не била. Їх розборонили і прийшла директор школи та психолог і почали заспокоювати сторони, щоб перестала [PERSON] ображати Богдана, а то йому вже стало зле. Після цього дітей з класу вивели і батьки продовжили в класі самі виясняти відносини; [PERSON], що 11.02.15 вона прийшла за сином у школу і запитала у [PERSON], що за збори. Та відповіла, що її син ненормальний і його треба виключити зі школи. [PERSON] почала спорити з нею, ображала сина [PERSON], що той ненормальний, дебіл, на що [PERSON] взяла за коси [PERSON] і потягнула донизу. Та почала кричати і сповзати по стіні. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що первинний позов і зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Аналогічна вимога мається у ст.1167 ЦК України, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ст.23 ЦК обумовлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Суд вважає, що в даному випадку вина відповідачки [PERSON] у спричиненні тілесних ушкоджень позивачці [PERSON] доведена їх поясненнями, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], висновком судово-медичної експертизи та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Тому суд вважає, що витрати, понесені позивачкою [PERSON] на придбання ліків та проведення лікарських процедур, які підтверджені документально фіскальними чеками та квитанціями, які мають безпосереднє відношення до лікування позивачки, підлягають відшкодуванню в повному обсязі. Також підлягають частковому відшкодуванню витрати на ГСМ, які пов»язані з поїздками до лікарні та на судово-медичну експертизу. Не підлягають оплаті витрати на купівлю апарату для вимірювання тиску та діякі товари, які не є лікарськими засобами, так як їх придбання не пов»язано із лікуванням. Також суд вважає за можливе частково задовольнити моральну шкоду, заявлену позивачкою [PERSON] на її користь, так як крім переліку в позовній заяві моральних страждань, які понесла позивачка внаслідок спричинення їй ушкодження здоров»я не зазначено, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується (Постанова Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. із змінами від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди). При визначенні грошового відшкодування моральної шкоди, у відповідності до ст.23 ЦК України суд враховує глибину душевних страждань позивачки, яка отримала тілесні ушкодження, з приводу яких тривалий час лікувалася на стаціонарному відділенні, а згодом на амбулаторному лікуванні, ступеня вини відповідачки [PERSON], а також інших обставин, які мають істотне значення з врахуванням вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд зменшує, так як ст.23 ЦК передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Суд вважає, що позивачкою не доведено суду заявлений в позові розмір відшкодування моральної шводи і тому зменшує її до 2000 грн.. Також підлягає до задоволення моральна шкода, заявлена відповідачкою [PERSON] у зустрічному позові, так як позивачка [PERSON], висловлючи образливі, принизливі та насмішкуваті слова по відношенню до сина [PERSON], нанесла тїй моральну травму, так як у відповідності до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є недоторканними. А у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної шкоди суд зменшує, так як ст.23 ЦК передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Суд вважає, що позивачкою не доведено суду заявлений в позові розмір відшкодування моральної шводи і тому зменшує її до 1000 грн..

Outcome: partial