Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивачка в березні 2021 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу: Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Табінським О.В. відкрито виконавче провадження № 64506543 стосовно виконання виконавчого напису № 17520 від 01.02.2021 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 15 441, 79 грн. Постановою приватного виконавця Табінським О.В. від 25.02.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На думку позивачки виконавчий напис № 17520 від 01.02.2021, вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема 14.05.2011 року позивачкою було укладено кредитний договір з ПАТ «Дельта Банк». Умови кредитного договору з виплати кредиту виконувала до того часу, коли Національний Банк України відповідно до ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відкликав у ПАТ «Дельта Банк» ліцензію на здійснення банківської діяльності. У зв`язку з цим, позивачка була позбавлена можливості отримання інформації щодо кредиту та/або довідки про виконання кредитних зобов`язань. До ПАТ «Дельта Банк» неодноразово зверталась усно та письмово, при цьому жодної інформації не отримала. Ані кредитний договір, ані квитанції про сплату кредитних зобов`язань - не збереглись, однак, в будь-якому випадку, строки позовної давності за даним кредитним договором закінчились. Як зазначено у Постанові, стягувачем є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Позивачка ніколи не мала жодних правовідносин з даним підприємством. Його відношення до кредитного договору від 14.05.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» - їй невідоме. Листів про заміну кредитора не отримувала. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (https://www.fg.gov.ua/) ПАТ «Дельта Банк» перебуває у процесі ліквідації з 05.10.2015 року, уповноважена особа - [PERSON] . ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не є правонаступником ПАТ «Дельта Банку». Оскільки позивачка не мала жодних фінансових правовідносин з даним стягувачем, позивачка вважає вчинений виконавчий напис незаконним. Крім того, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог ч. 1.2 Гл. 16 Порядку, ч.2 ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» - перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Даний перелік затверджений Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, не містить посилання на кредитний договір як на документ за яким нотаріус вправі вчинити виконавчий напис (Розділ переліку, який передбачав вчинення виконавчого напису зі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин був скасований на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, Постанова Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року - залишено без змін Постанову Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року); главою 16 Порядку встановлено, що виконавчий напис вчиняється після спливу 30 днів за умови надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень зобов`язання; ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років. Якщо до вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, посилаючись на вказані обставини позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17520 від 01.02.2021 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 15 441, 79 грн., згідно кредитного договору від 14.05.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» Ухвалою від 16.03.2021 року позовну заяву призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою судді від 19.03.2021 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження № 64506543, відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 17520 виданого 01.02.2021, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованість в сумі 15441, 79 грн., згідно кредитного договору від 14.05.2011, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою судді від 18.05.2021 року було витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»належним чином завірені матеріали, які були надані Приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичу для вчинення виконавчого напису № 17520 виданого 01.02.2021 року, про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості; витребувано від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином завірені матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 17520 виданого 01.02.2021 року, про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості. Станом на час ухвалення рішення ухвала суду невиконана, витребувані судом докази не надіслані. Позивачка подавала на адоесу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. В матеріалах справи міститиься поштове повідомлення про вручення уповноваженій особі відповідача 27.04.2021 копії ухвали суду з доданим пакетом документів. Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, пояснень з приводу вимог позовної заяви не надав. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу: Табінський Олег Володимирович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, пояснень з приводу вимог позовної заяви не надав. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до Постанови винесеної приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В., 23.02.2021 на підставі заяви стягувача 04.02/21-972 від 04.02.2021 було відкрито виконавче провадження № 64506543 про примусове виконання виконавчого напису № 17520 виданого 01.02.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 15 441, 79 грн., згідно кредитного договору від 14.05.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.02.2021, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. звернув стягнення коштів з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 17520 виданого 01.02.2021. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція № 20/5), в редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Так, в матеріалах цивільної справи виконавчий напис відсутній, тому встановити чи пропущено строки позовної давності судом не вбачається за можливе. В ході розгляду справи від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. витребувані судом належним чином засвідчені копії документів, що були підставою вчинення нею виконавчого напису 01.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17520 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 15 441, 79 грн., згідно кредитного договору від 14.05.2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», на момент ухвалення рішення не надійшли. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань. Вказаний факт відповідачем не спростовано. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши докази, що є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved