Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 9 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 474. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-СГ № 231816 від 09.10.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-СГ № 438299 від 24.12.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-СГ № 438298 від 24.12.2014 року, копія витяг з реєстру актів про народження № 01101 від 16.05.2016 року, копія довідки про реєстрацію особи громадянином України № 536-239 від 09.06.2016 року, довідка № 918 від 07.04.2017 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 919 від 07.04.2017 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 920 від 07.04.2017 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія висновку експерта № 595 від 20.10.2015 року, копія розпорядження № 203 від 22.09.2016 Кельменецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 136471. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області 9 жовтня 2014 року, про що був зроблений актовий запис за № 474. Подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідач також не бажає зберігати шлюб з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved