Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] в смт. Веселинове Миколаївської області помер її чоловік [PERSON], смерть якого було зареєстровано відділом ДРАЦС Веселинівського РУЮ Миколаївської області, про що 27.122012 року складено відповідний актовий запис за № 135. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять житловий будинок, розташований в [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,1432 га, передана для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належність яких спадкодавцеві підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Веселинівської селищної ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області від 18.11.1980 року, зареєстрованого Вознесенським МБТІ Миколаївської області 18.11.1980 року за № 851., Державним актом на право приватної власності на землю, виданим Веселинівською селищною радою народних депутатів 16 травня 1994 року та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 187а. За життя її чоловік заповіту не склав, тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали вона, та діти [PERSON]., [PERSON], які в встановленому законному порядку відмовилася від спадщини про що подали відповідні заяви до Веселинівської державної нотаріальної контори. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а потім після витоку шестимісячного строку з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом на успадкований житловий будинок, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку відмовила, вказуючи на невідповідність правовстановлювального документу вимогам чинного законодавства - через те, що в державному акті на право приватної власності на землю відсутні серія і номер державного акту, не зазначено адресу місця розташування земельної ділянки, а також площа земельної ділянки. З метою усунення недоліків в Державному акті на право приватної власності на землю, виданого Веселинівською селищною радою народних депутатів 16 травня 1994 року та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 187а, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку, позивачка зверталася до відділу Держкомзему у Веселинівському районі, проте отримала відмову у видачі нового державного акту. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивачка звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила задовольнити її вимогу, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване і воно не припинилося у зв`язку з його смертю. Крім того зазначила, що оскільки вона успадкувала житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, а тому вона має право на те, щоб до неї у порядку спадкування перейшло і право власності на земельну ділянку, передану для його обслуговування. Представник відповідача Веселинівської селищної рада Миколаївської області Улусян В.В. не заперечував щодо задоволення позову, вважає позов обгрунтованим, оскільки спадкодавець на законних підставах набув право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Це право ніким не оскаржується і державний акт на право приватної власності на землю не визнаний недійсним та не скасований. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки проживає в м. Луганськ та на даний час поштова кореспонденція в зазначений населений пункт не відправляється. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача Улусян В.В., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішенням посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved