Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 23 лютого 2008 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем останнім часом значно погіршилося. З причини психологічної несумісності характерів, в сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися. Вони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу між ними. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, відповідач застосовував до неї фізичну силу. Вона не бажає в подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем. З 1 вересня 2014 року вона з відповідачем проживає окремо, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає змінити зі «[PERSON]» на «[PERSON]», а також прохає стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 16-18), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року (а.с. 4 ). Шлюб у сторін перший. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON]. В свідоцтвах про народження дітей позивачка зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 5, 6). Спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей між сторонами не виник. Питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей позивачка вирішує окремо. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, вона з відповідачем проживає окремо, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків з 1 вересня 2014 року. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За поясненнями позивачки в судовому засіданні, спір про майно між нею та відповідачем на даний час не виник. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved