Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що вона з 02.11.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], актовий запис №1437. [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою [PERSON] нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-306, належить 1/5 частина домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, та на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою [PERSON] нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-308, належить 1/10 частина вказаного домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №599/2 від 01.10.1982 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську від 23.08.1982 року, згідно з яким у користуванні [PERSON] знаходиться 23/100 частини домоволодіння. [PERSON] помер 13.08.2011 року, актовий запис №1388, після смерті якого відкрилась спадщина на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську. За життя [PERSON] свою частку після розподілу домоволодіння не перереєстровував. Позивачка, як спадкоємиця першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, постановою Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори від 20.10.2015 року №3879/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину домоволодіння. Посилаючись на те, що вона належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], а оформити спадщину у позасудовому порядку немає можливості, тому просила суд визнати за нею право власності на 23/100 частини домоволодіння по вул. Каруни у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 13.08.2011 року Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала, просила суд постановити рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, а також надав матеріали спадкової справи №1067/2011. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Гаркуша) [PERSON] з 02.11.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], актовий запис №1437. [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою [PERSON] нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-306, належить 1/5 частина домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, та на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою [PERSON] нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-308, належить 1/10 частина вказаного домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №599/2 від 01.10.1982 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську від 23.08.1982 року, згідно з яким у користуванні [PERSON] знаходиться 23/100 частини домоволодіння. [PERSON] помер 13.08.2011 року, актовий запис №1388, після смерті якого відкрилась спадщина на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську. За життя [PERSON] свою частку після розподілу домоволодіння не перереєстровував, що підтверджується листом КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради №12287 від 13.10.2015 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. До першої черги права на спадкування за законом згідно з ст. 1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218\~ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка, як спадкоємиця першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, постановою Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори від 20.10.2015 року №3879/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину домоволодіння. Після відмови від спадщини [PERSON], на імя якого померлим [PERSON] було зроблено заповідальне розпорядження на грошові вклади, позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом 03.04.2012 року, видане Четвертою [PERSON] державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-419, на грошові вклади. Враховуючи, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати спадщину позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 13.08.2011 року.

Outcome: approved