Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 28.07.2016 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не дбає про утримання дітей. Позивачка не має змоги сама належним чином утримувати дітей. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів на її користь з відповідача, для утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідач аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання представник позивачки [PERSON] [PERSON] подав заяву про розгляд справи у їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом публікації в газеті «Новини Закарпаття» № 55 (4670) від 01.08.2017 р. Причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 28.07.2016 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні та вихованні позивачки. Наведені обставини стверджені оглянутими в судовому засіданні копією рішення суду від 28.07.2016 року, копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою виданою виконавчим комітетом Ізянської сільської ради №2828 від 21.10.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для їх нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітіх дітей до досягнення ними повноліття. Крім цього, суд вважає доведеними вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь грошової допомоги, на період її перебування у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною, до досягнення нею трьох річного віку. Оскільки відповідно до вимог ст. 75 СК України таке право надано позивачці, у звязку з її тимчасовою непрацездатністю та потребою в матеріальній допомозі. Така потреба позивачки у матеріальній допомозі, стверджується незначною грошовою допомогою, яку вона отримує за час догляду за дитиною, не маючи інших джерел матеріального забезпечення. А тому відповідно до вимог ст.ст. 80,84 СК України, суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу, визначивши розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved