Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинили з причини несумісності характерів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі пояснюючи, що з відповідачем вона уклала шлюб 15 березня 2014 року. Від даного шлюбу у них є спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Однак, з березня 2016 року шлюбні відносини припинені через різні характери та виникаючі на цій підставі сварки. Строк на примирення їй не потрібен, вона вважає, що сім'ю зберегти неможливо, дитина залишиться проживати разом із нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, строк для примирення йому не потрібен, але не згоден сплачувати судовий збір, який був понесений позивачкою при подачі позову до суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2014 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №03, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/. З березня 2016 років сторони сумісно не проживають у зв'язку із різними характерами та виникаючими на цій підставі сварками. Спільне господарство вони не ведуть, дочка залишилась проживати разом з позивачкою. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. В судовому засіданні позивачка на примирення не згодна, просить не надавати їм строк на примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки з березня 2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Суд вважає необхідним прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, позивачкою у справі понесені і підтверджені документально витрати на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. Позовні вимоги позивачки, за якими нею був сплачений судовий збір, судом задовольняються у повному обсязі, а відтак - понесені позивачкою витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved