Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та про визнання права власності на подружню частку майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з 15 листопада 1986 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу відповідач став членом ЖБК «Молодіжний-4», а 12 грудня 1990 року за ордером серія ЦР № 154 позивачка та відповідач отримали двокімнатну квартиру, жилою площею 30,12 кв.м. за адресою: м. Одеса пр.. Добровольського, 82, кв. 26. Під час шлюбу сторони сплатили паєнакопичення за вказану квартиру до ЖБК у розмірі 12100 карбованців та отримали довідку № 39 від 23.10.2006 року про виплату вартості кооперативної квартири в повному розмірі. На підставі вказаної довідки відповідачу видане свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Оскільки вказану квартиру позивачка та відповідач придбали під час шлюбу за сумісні кошти, то позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири, залишивши у власності відповідача решту, та визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру, саме в праві власності на ? частину спірної квартири. Позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з 15 листопада 1986 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу за спільні сумісні кошти вони набули квартиру № 26 в будинку № 82 по пр.. Добровольського м. Одесі. Так, в період шлюбу відповідач став членом ЖБК «Молодіжний-4», а 12 грудня 1990 року за ордером серія ЦР № 154 позивачка та відповідач отримали двокімнатну квартиру, жилою площею 30,1 кв.м., загальною площею 55,4 кв.м. за адресою: м. Одеса пр.. Добровольського, 82, кв. 26. Під час шлюбу сторони сплатили паєнакопичення за вказану квартиру до ЖБК у розмірі 12100 карбованців та отримали довідку № 39 від 23.10.2006 року про виплату вартості кооперативної квартири в повному розмірі. На підставі вказаної довідки відповідачу видане свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 22 грудня 2006 року, серія ЯЯЯ № 536565. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ч.1 ст.22, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час надбання квартири, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними. Ці норми кореспондуються з положеннями ст.ст. 60, 70 СК України, який чинний на даний час, та ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 370 ЦК України. Суд вважає що позивачка правомірно звернулася до суду з позовом про визнання частково недійсним вказаного свідоцтва про право власності на спірну квартиру, в частині права власності на ? частину вказаної квартири, та про визнання за нею права власності на вказану ? частину спірної квартири як за одним з подружжя. Та позов за таких обставин підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача слід стягнути 1487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved