overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище просила змінити на дошлюбне «Попова», та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис №26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖЕК» №2006 від 09.06.2017 року [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] прописані та проживають за адресою: [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. А також, на її утримання до досягнення сином тьохрічного віку в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище просила змінити на дошлюбне «Папко», та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, та на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розлучення та стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №43, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №378 від 19 травня 2017 року [PERSON] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а.с.11). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться сином, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Також, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, відповідач про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №391, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення вважають не можливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №2901 від 09 червня 2017 року [PERSON] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться сином, проживає окремо, добровільно не допомагає позивачці матеріально утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, тому, просить шлюбу між ними розірвати. Також, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, та аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року підготовче засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, підтримала вимоги позовної заяви, просила їх задовольнити, прізвище залишити шлюбне « [PERSON] », проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка та її представник позов підтримали, прізвище просили не змінювати, відповідач та його представни к позов визнали. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила прізвище залишити без змін «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №07, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]» . Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №90, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила прізвище залишити без змін «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Зазначає, що не проживає разом з відповідачем більше двох місяців, відновлювати стосунки не бажає та вважає краще розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 167, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка звернуласьдо суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачемспільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, також надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 1992 року Відділом ЗАГС Фастівського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис №126, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4 зворот). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя у сторінне склалося через по політичним та релігійним міркуванням, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного, відповідач порушує подружню вірність. Подружні стосунки сторони припинили, примирення не бажають, спільного господарства не ведуть. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, відповідач про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, направив до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує, просить його задовольнити. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 травня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, про що зроблено актовий запис № 113, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не бажають. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved