Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому 10.02.2007 року шлюбі, який 14.10.2008 року розірвано. Від подружніх відносин мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини не займається, що негативно впливає на його фізичний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною. Відповідач з моменту народження сина взагалі з ними не проживав та з пологового її з дитиною не забирав. Рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, які він не сплачує. Вказане вище свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.05.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради, підготовче засідання відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2020 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, вирішено питання про виклик свідків. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що відповідач в Україні не проживає 13 років, останнє місце його проживання в Російській Федерації. На дитину грошей не давав, вихованням та утриманням не займався, має борг зі сплати аліментів, йому встановлено обмеження виконавчою службою. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, подана заява про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, допитавши свідків, заслухавши пояснення малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивачка її племінниця, а відповідач її колишній чоловік. Їй відомо, що весілля сторін відбувалося у м. Снігурівка, потім, позивачка та відповідач переїхали у Херсонську область та там оселилися. [PERSON] грав у автомати, програвав гроші. [PERSON] народила дитину, а відповідач її покинув та поїхав, приїздив до них один раз, грошей не надавав, [PERSON] допомагали лише її батьки. Вона також допомагала [PERSON] виховувати дитину, доглядала його коли не було з ким залишити. Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймав, не телефонував взагалі. [PERSON] вього тричі приїздив до [PERSON] , завжди був у стані алкогольного сп`яніння. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивачка племінницяїї чоловіка, а відповідач її колишній чоловік. Їй відомо, що [PERSON] проживала з [PERSON] менше року. Він несерйозний, не створений для родини. Коли у них народилася дитина, [PERSON] зовсім сином не цікавився. [PERSON] бачила лише на весіллі, потім ще два рази, чула, що він має іншу сім`ю. Син його зовсім не цікавить. В судовому засіданні судом, в присутності матері було заслухано думку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (повних 13 років), який пояснив, що біологічного батька взагалі не знає, жодного разу його не бачив, не спілкувався, він йому жодного разу не телефонував, з днем народження не вітав. Висловив думку, що батьківські обов`язки відповідач не виконував, а тому підтримує позов. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 10 лютого 2007 року шлюбі, який 14 жовтня 2008 року розірвано, що підтверджено свідоцтвами про шлюб від 10.02.2007 р., та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.10.2008 р. (арк. справи 6,8). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2007 року (арк. справи 7). 30 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.11.2011 року (арк. справи 9). З виконавчого листа виданого 25 лютого 2008 року Снігурівським районним судом Миколаївської області вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу/ батька, але не менеше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2008 року і до повноліття дитини (арк. справи 12). За довідкою-розрахунком заборгованості від 13.09.2018 р. №17 виданої Суворовським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.09.2018 р. складає 32560,00 грн., а станом на 01.12.2019 р. 62313,04 грн. (арк. справи 13-14, 15). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено довідкою №6178 від 17.12.2019 р. виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області (арк. справи 17). З акту від 17.12.2019 р. складеного депутатом міської ради [PERSON] , вбачається, що останнім проведено обстеження та встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] . Батько, [PERSON] з моменту народження сина [PERSON] та станом на дату складення акту з сином не проживає, його місце проживання не відоме. З 2007 року [PERSON] не спілкувався, будь-якої матеріальної допомоги не надавав, що підтверджено сусідами [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 18). Згідно акту складеного комісією у складі: головних спеціалістів служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради Тушенцевої О.А. та Осіпової О.В. 07.07.2020 р., з метою з`ясування місцезнаходження [PERSON] було здійнено вихід за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що до помешкання потрапити не представилося можливим, оскільки двері були зачинені. У подвір`ї будинку по [ADDRESS] було залишено запрошення [PERSON] з проханням з`явитися до служби у справах дітей, у зв`язку із розглядом питання про доцільніть/недоцільність позбавлення батьківських прав батька, у відношенні малолітнього сина. Проте, станом на 31.07.2020 р. на запрошення не відреагував. Інформація щодо батька дитини та його місцезнаходження відсутня (арк. справи 61). З висновку від 07.08.2020 року №11 Комісії з питань захисту прав дитини Снігурівської районної державної адміністрації вбачається, що орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 67). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням своїх дітей не займається, належним чином матеріально їх не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться їх долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтують своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітнього сина, ухиляється від їх виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідача негативно впливають на розвиток дитини, яка дорослішає, внаслідок чого у дитини може складатись враження щодо відсутності підстав в подальшому піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини, оскільки його байдужість до дитини свідчить про винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачем суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Питання щодо стягнення аліментів вирішено за судовим рішенням у 2008 році. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися Рішення в повному обсязі складене 22 січня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved