Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона знаходилась з відповідачем у шлюбі з 01.12.2001р. Від шлюбу вони мають 2-х неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO] народження. Шлюб між ними розірваний за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2014 року. Діти проживають з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання 2-х неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частині заробітку ( доходу ) відповідача до повноліття дітей з дня подання позову до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, просить стягнути аліменти з відповідача на утримання 2-х неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до їх повноліття. Крім того, вона суду пояснила, що відповідач виїхав на заробітки, він там працює неофіційно. Переклади, яки він посилав позивачки - це його добровільна допомога сім'ї, в тому числі за комунальні послуги у будинку, власником якого він значиться. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово з позовом про стягнення аліментів на утримання 2-х дітей на користь позивачки у розмірі 1/3 частині його заробітку не згодний, суду надав заперечення, в яких вказує, що він добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, надав суду копії квитанцій про сплату аліментів, а також він вказує, що він тривалий час не працює, на обліку у центрі зайнятості не знаходиться, щомісячного заробітку не має, тому згодний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - 500 грн. Суд, вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Неповнолітні діти проживають з матір'ю ( позивачкою). Відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, та сплачувати аліменти на користь позивачки на їх утримання. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів на дітей, суд враховує, що відповідач працездатний, працює неофіційно, поважних причин, з яких він не може працювати суду не надано, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд прийшов до висновку, що є підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання 2-х неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] и дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця до повноліття дітей, чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оглянувши в судовому засіданні ксерокопії банківських перекладів, суд встановив, що в цих перекладах не зазначено, що вказані гроші перераховані в рахунок аліментів на утримання дітей, тому вважати, що ці переклади мають відношення до сплати аліментів на дітей не має підстав. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд, вважає, аліменти належить стягувати з дня подання позову до суду, тобто з 16.02.2016 року Суд роз'яснює, що встановлений розмір аліментів не позбавляє в майбутньому позивачку чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до Закону України «…про судовий збір» позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved