Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], стверджуючи, що відповідач нерегулярно не приймає участі ні у вихованні дитини ні в утриманні сина. Позивачка також виклала в заяві вимогу про стягнення аліментів за минулий час з вересня місяця 2008 року по 16.11.2015 року. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з»являється, про час і місце слухання справи сповіщався судом відповідно до вимог закону, причини неявки суду не повідомив. З позовом ознайомлений, надав письмові заперечення на позов, зазначивши, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини від його доходів. Суд вислухав позивачку, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони з 2005 року по 2008 рік спільно проживали і підтримували шлюбні стосунки. 23 вересня 2005 року [PERSON] народила сина [PERSON]. При реєстрації народження дитини відповідач визнав своє батьківство і в актовий запис про народження дитини про [PERSON] внесені відомості як про батька дитини. З вересня 2008 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Малолітній [PERSON] проживає з матір»ю. Позивачка стверджує, що з 2008 року [PERSON] долею дитини не цікавиться, не спілкується з сином і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона позивачка- звернулась до суду з цим позовом посилаючись на скрутне матеріальне становище і просить стягнути з відповідача на утримання дитини щомісяця 700 грн, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом. Підтримуючи вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час, позивачка заявила, що згодна зменшити щомісячний розмір аліментів за період з 2008 року по 2015 рік до 500 грн. Визнаючи позов частково в минулих судових засіданнях, відповідач заявив, що він не має постійної роботи, але не заперечує сплачувати на утримання сина 1\\4 частину від своїх доходів. Вимоги про стягнення аліментів за період з 2008 року по 2015 рік відповідач не визнав і посилався на безпідставність вимог в цій частині. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку відсутні відомості щодо постійного доходу відповідача, тому суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі- 700 грн з дня звернення до суду з цим позовом матері дитини. Ч.1ст.191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Ч.2 цієї статті передбачає право на аліменти за минулий час, але не більше ніж за три роки і в разі надання позивачем доказів вжиття ним заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг одержувати аліменти у зв»язку з ухиленням відповідача від їх сплати. У даному випадку позивачка не надала (навіть не зазначила) які заходи вживала і коли, щоб одержати аліменти з відповідача на утримання сина. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184,191 СК України.

Outcome: partial