Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування частини житлового будинку від 06.06.2007 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2007 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.04.1977 року. 28.09.1996 року позивачка зареєструвала в своєму будинку двоюрідного брата - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією будинкової книги. У 1996 році відповідач звільнився із місць позбавлення волі, родичів крім позивачки не мав, і у зв'язку з тим, що не було йому де проживати, він переїхав до позивачки та попросив зареєструвати його у будинку. Позивачка не могла йому відмовити, оскільки без реєстрації він не мав би змоги влаштуватися на роботу. З 1996 року відповідач почав їздити до Російської Федерації, де працював на сезонних роботах. У 2003 році, поїхавши знову на заробітки, брат припинив зв'язок з позивачкою. У 2008 році [PERSON] подавала заявку на телепрограму «Жди меня», але до сьогодні не отримала будь-якої відповіді. Відповідач в житловому будинку не проживає ще з дати реєстрації. У травні 2018 року [PERSON] звернулася до відділу Соціального захисту населення Сквирського району для отримання субсидії на оплату комунальних послуг, де вона отримала відмову, оскільки у її будинку зареєстрований двоюрідний брат - [PERSON] та у зв'язку з цим, не може отримати субсидію. Відповідач ніяких послуг ніколи не оплачував та нічим не допомогав, ніякої матеріальної допомоги на утримання житла не надавав, до будинку не навідується. Власні речі відповідача у будинку відсутні, він їх ніколи не залишав. Позивачка з відповідачем не спілкується, давно втратила з ним зв'язок. Позивачка самотужки сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт будинку, що підтверджується квитанціями про сплату за газ та світло. Факт того, що відповідач не проживає в будинку підтверджується показами свідків. За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на ст. 405 ЦК України просить суд : Визнати [PERSON], [INFO], уродженця Вінницької області Погребущенського району с. Адамівка таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією Договору дарування частини житлового будинку від 06.06.2007 року (а.с.17), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.07.2007 року Номер витягу 15334375 (а.с.18). 28.09.1996 року позивачка зареєструвала в своєму будинку двоюрідного брата - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Будинкової книги (а.с.12-16). У 1996 році відповідач звільнився із місць позбавлення волі, родичів крім позивачки не мав, і у зв'язку з тим, що не було йому де проживати [PERSON] зареєструвала відповідача у своєму будинку. З 1996 року відповідач почав їздити до Російської Федерації, де працював на сезонних роботах. У 2003 році, поїхавши знову на заробітки, брат припинив зв'язок з позивачкою. Відповідач в житловому будинку не проживає ще з дати реєстрації, що підтверджується Актом встановлення кількості фактично проживаючих осіб від 07.08.2018 року, складений депутатом Сквирської міської ради Когутенко Л.А. в присутності свідків (а.с.21). Також, факт реєстрації відповідача [PERSON] підтверджується копією Довідки про склад сім'ї № 2326, виданої 08.08.2018 року виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області (а.с.22). У травні 2018 року [PERSON] звернулася до відділу Соціального захисту населення Сквирського району для отримання субсидії на оплату комунальних послуг, де вона отримала відмову, оскільки у її будинку зареєстрований двоюрідний брат - [PERSON] та у зв'язку з цим, не може отримати субсидію, що порушує її права. Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Судом встановлено, що відповідач є двоюрідним братом позивачки (кровне споріднення), а тому є членом сім'ї позивачки і правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком №14 по вул. Весняна в м. Сквира, Сквирського району Київської області, оскільки останній не мешкає в будинку більш одного року без поважних причин і відсутня будь - яка домовленість між відповідачем і власником будинку, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved