Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши свої вимоги, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року їх шлюб з відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу в них одна дитина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30 серпня 2025 року. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, на уточнених позовних вимогах наполягає (а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява відповідача, в якій він просить розглянути справу за його відсутністю, з уточненими позовними вимогами позивачки згоден (а.с.21). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №441488, виданим 15 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №15 (а.с.5) . Згідно довідки виконавчого кимітету Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 09 вересня 2016 року №189/02-07, дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний та на теперішній час працює. Згідно довідки ТОВ «Укрзернопром-Копарани» №182 від 27 жовтня 2016 року, [PERSON] працює в ТОВ «Укрзернопром-Копарани» на посаді тракториста (а.с.20). З довідки про заробіток №196 від 27 жовтня 2016 року, виданої ТОВ «Укрзернопром-Копарани» вбачається, що заробіток [PERSON] за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року включно складає 18579 гривень 98 копійок (а.с.19). З довідки про заробіток №198 від 02 листопада 2016 року, виданої ТОВ «Укрзернопром-Копарани» вбачається, що заробіток [PERSON] за жовтень 2016 року складає 2201 гривня 32 копійки (а.с.18). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VІІІ передбачено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved