Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини та визнання батьківства. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 11.09.2009 між нею та [PERSON] укладено шлюб, в якому народилась [PERSON] [INFO] . Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.01.2020, шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано. Вказує, що фактичні шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинились в 2010 році. Зазначачає, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] та до його розірвання, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] та у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Проте, через те, що на момент народження доньки [PERSON] не минуло 10 місяців з дня розірвання шлюбу з [PERSON] то останнього було записано батьком дитини в свідоцтві про її народження. Стверджує, що на даний час вона продовжує перебувати у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , проживає разом із ним і хоче зареєструвати із ним шлюб. Останній визнає себе біологічним батьком дитини [PERSON] . Саме тому, просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зяивлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від представника позивачки надійшла заява, згідно якої останній просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивачки. Заявлені вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Направив суду копію нотаріально посвідченої заяви згідно якої він визнає себе біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується опублікованим оголошенням на офіційному веб порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надійшло, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.\~ Представниця третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Заставнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести без її участі (а.с. 27). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5\~СК\~України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст.\~125\~СК\~України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до\~ст.\~129\~СК України\~особа,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини,\~народженої жінкою,\~яка в\~момент зачаття\~або народження\~дитини перебувала\~у шлюбі\~з іншим\~чоловіком,\~має право\~пред`явити до\~її чоловіка,\~якщо він\~записаний батьком\~дитини,\~позов про\~визнання\~свого\~батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 11.09.2009 по 03.03.2020 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 шлюб між ними розірвано (а.с. 11-12). Через 4,5 місяці після розірвання шлюбу [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.06.2020 Заставнівським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ) (а.с.9). За змістом ч. 2 ст.\~122\~СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом ч.1 ст.\~133\~СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. На виконання вказаних вимог законодавства у вищевказаному свідоцтві про народження прізвище дитини вказано « [PERSON] », ім`я по батькові - « [PERSON] », матір`ю дитини зазначено « [PERSON] », батьком дитини - « [PERSON] ». Також встановлено, що позивачка [PERSON] за час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] ., а саме з 2010 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , з яким вона проживає однією сім`єю і по даний час. Звертаючись до суду з позовною заявою про визнання батьківства позивачка [PERSON] посилається на те, що, у зв`язку із тим, що її спільна з відповідачем [PERSON] донька, [PERSON] , народилася до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу [PERSON] із [PERSON] , в той час, коли їх (позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] ) шлюбні відносини не були зареєстровані відомості про батька у свідоцтво про народження дитини були внесені у відповідності до вимог ч.1 ст. 133 СК України. Відповідач [PERSON] , будучи біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з моменту народження доньки проживає разом із нею, піклується про неї та матеріально утримує її. Крім того, відповідач [PERSON] направив до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої визнає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). У відповідності із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Той факт, що подружжя [PERSON] та [PERSON] на момент розірвання шлюбу не перебували у шлюбних відносинах та проживали окремо один від одного підтверджується копією заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved