overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 червня 2008 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Відносини між ними повністю припинені, спільне господарство між ними не ведеться, у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглядав справу на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~заочно. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Шлюб між сторонами зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 10 червня 2008 року, актовий запис № 343. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхній дитині, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст.\~110, 112,\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.09.1999 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 11.09.1999 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради зроблено актовий запис за №350 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 серпня 2000 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З початку 2016 року відносини між ними повністю припинені, спільне господарство між ними не ведеться, у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.04.2016 року сторонам надано строк на примирення. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов визнав, розгляд справи просив провести за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Кіровською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 11 серпня 2000 року, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з початку 2016 року. Строк на примирення позитивних результатів не дав. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 552 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.09.1998 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 12.09.1998 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради зроблено актовий запис за №333 (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 червня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя не веде спільного господарства, не підтримує шлюбні стосунки. Позивачка не приймала участі у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати, залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис №235 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] ). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13.01.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка в судовому засіданні участі не приймала, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення які є в матеріалах справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 13.01.2012 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №13 (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вирішила після розірвання шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 липня 2007 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з лютого 2015 року відносини між ними повністю припинені, спільне господарство між ними не ведеться, у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В свудове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповіда в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позов визнав не заперечував проти його задоволення, розгляд справи просив провести за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано виконкомом Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 14 липня 2007 року, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з лютого 2015 року. Таким чином, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхній дитині, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя не веде спільного господарства, не підтримує шлюбні стосунки. Позивачка не приймала участі у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, строк на примирення просила не надавати, залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №1772 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] ). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 червня 2014 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Відповідач відмовляється розірвати шлюб за взаємною згодою, тому вона змушена звернутися до суду. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 14 червня 2014 року, актовий запис № 313. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Відповідач відмовляється розірвати шлюб за взаємною згодою. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved