Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що вони з відповідачем 23 березня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної РАЦС Керченського міського управління юстиції в АР Крим , про що зроблено актовий запис № 159. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], але відповідач з 22 серпня 2013 року не надає матеріальної допомоги на його утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно - з 15 січня 2014 до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщена належним чином. 18 лютого 2014 року до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, правом надати свої заперечення або направити свого представника не скористався. За таких обставин відповідно до положень ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини по справі, перевіривши їх доказами, надавши доказам правової оцінки, враховуючи той факт, що відповідач не висловив своєї думки щодо заявленого позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 23 березня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі Державної РАЦС Керченського міського управління юстиції в АР Крим , про що зроблено актовий запис № 159 (а.с.24) . Сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно до довідки КП «Жилавтосервіс» № 1882 від 24 жовтня 2013 року, неповнолітня дитина проживає з матір'ю. (а.с.7). Ствердження позивача, зазначені нею в позові, що відповідач в добровільному порядку грошові кошти на утримання сина з 22 серпня 2013 року не надає, ним не спростовані, заперечень з цього приводу він суду не надав . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, згідно до ч. 3 ст. 181 цього кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, при цьому за ч.1 ст. 183 кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд, в тому числі, враховує матеріальне становище платника, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких доказів щодо наявності обставин, які за положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України є підставами для зменшення розміру аліментів, визначеного позивачем, відповідач суду не надав. При вищезазначених обставинах суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частина на утримання неповнолітнього сина ґрунтується на законі, підтверджена обставинами по справі, тому ця вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею судові витрати. Оскільки позивач у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,

Outcome: approved