Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2008 року, від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, хоча має постійне місце роботи. Вказуючи на ухилення відповідача від утримання малолітнього сина, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на сина. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09 лютого 2008 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про одруження. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, оскільки працює фарбувальником на підприємстві «Аквародос», інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні, не має, що сторонами в судовому засіданні не оспорюється. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши аліменти з відповідача на користь позивачки на малолітнього сина в розмірі частки від заробітку - 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved