Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача : Служба у справах дітей Глибоцької РДА та Служба у справа дітей та сім`ї виконавчого комітету Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві посилаються на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2007 року по [INFO] . Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини являється відповідно до свідоцтва про народження відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення доньки належними умовами життя та виховання, не займається її вихованням, підготовкою до самостійного життя, не цікавиться її життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка по справі [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Служби у справа дітей та сім`ї виконавчого комітету Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області Лотоцька Т.М. в судовому засіданні підтвердила, що відповідач не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям і така його поведінка має системний характер. Представник третьої особи служби у справа дітей Глибоцької РДА в судове засідання не з`явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду від 20.07.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] . Відповідно до довідки №3576/123/52/01-2019 від 12.04.2019 року, виданої Глибоцьким ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, 20.09.2013 року позивачка звернулась в поліцію із заявою про те, що [PERSON] 20.09.2013 року о 22 год 15 хвилин вчинив із нею суперечку, завдавши при цьому їй тілесні ушкодження. Як вбачається із довідки №680 від 24.04.2018 року, виданої Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . До складу сім`ї [PERSON] входить : [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - мати та [PERSON] - брат. Відповідно до характеристики № 681 від 24.04.2018 року, виданої Молодійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Згідно характеристики, виданої Молодійською ЗОШ І-ІІІ ступенів та довідки №21 від 04.06.2018 року, виданої Молодійським дошкільним навчальним закладом, [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі з першого класу, зарекомендувала себе як працелюбна та уважна учениця. Її мати [PERSON] приділяє вихованню доньки належну увагу допомагає досягти успіху у навчанні, приймає активну участь у житті класу. Батько [PERSON] участі у навально-виховному процесі доньки не бере, її досягненнями та поведінкою не цікавиться. Жодного разу не був присутній на батьківських зборах. Батька дитини жодного разу не бачили ні керівник класу, ні працівники закладу. Як вбачається із заключення Глибоцької ЦРКЛ №466 від 16.06.2018 року [PERSON] хворіє та перебуває на «Д» обліку. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 26 жовтня 2020 року, вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки в ході розгляду справи по суті належними, достатніми та допустимими доказами доведено факт систематичного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, не прийняття участі у вихованні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved