Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 07.06.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 429, укладений з відповідачем. За змістом позову: від шлюбу подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що за домовленістю сторін проживає з обома батьками. Подружні відносини між сторонами фактично припинені у лютому 2019 р. з причин різних поглядів на сімейне життя, суперечок, неможливості спільного вирішення побутових питань, відсутності взаємоповаги. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу, мешкають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе через відсутність почуття любові та взаємопорозуміння. Позивачка надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності наполягала на задоволенні позову, просила не стягувати з відповідача судовий збір. Відповідач надав в судове засідання заяву про визнання позовних вимог, наполягав на розірванні шлюбу. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07.06.2014 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 429. Від шлюбу подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка проживає з обома батьками. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені з лютого 2019 року, сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сім`ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе відновити позивачці після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, позивачка в письмовій заяві заперечувала, щодо стягнення сплаченого нею судового збору з відповідача.

Outcome: approved