Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 03.05.1996 року до 01.10.2020 року перебувала у шлюбі із відповідачем. У період шлюбу сторонами було набуло рухоме майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: диван та два крісла, телевізор «Самсунг», кондиціонер, меблі передпокою, меблі кухні, холодильник LG, пральна машина, духовка та варочна поверхня. Після розірвання шлюбу позивачка та відповідач не можуть дійти спільної згоди щодо розподілу вказаного спільного сумісного майна, тому просить в порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй у власність: кондиціонер, меблі передпокою, меблі кухні, холодильник LG, пральну машину, духовку та варочну поверхня, а також виділити у власність відповідачу [PERSON] : диван, два крісла, телевізор «Самсунг. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З матеріалів позовної заяви вбачається, що 03.05.1996 року сторони зареєстрували шлюб. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Судом установлено, що під час шлюбу сторонами було набуто спільне майно, а саме: Диван та два крісла вартістю - 8000 гривень 00 копійок; Телевізор Samsung, вартістю - 4500 гривень 00 копійок; Кондиціонер, вартістю - 2600 гривень 00 копійок; Меблі передпокою середня , вартістю - 2000 гривень 00 копійок; Меблі кухні, вартістю - 3000 гривень 00 копійок; Холодильник LG, вартістю - 3000 гривень 00 копійок; Пральна машина, вартістю - 4200 гривень 00 копійок; Духовка та варочна поверхня, вартістю - 2000 гривень 00 копійок. Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна. Згідно з положеннями ч. 1ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 171 СК України). Згідно з роз`ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У постановах від 25.11.2015, 12.10.2016 ВСУ висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст.60 СК та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Аналогічні висновки містяться в ухвалах ВСС від 27.03.2013 року та 11.02.2015 року. Відповідно до ч. 1ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Позивачкою зазначено майно, що придбане сторонами у період шлюбу та яке вона бажає розділити, виходячи з положень статей 60,61 СК України, як майно яке є спільним майном подружжя, оскільки набуте під час шлюбу. Згідно ч. 1ст. 70 СК- у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, ним не було подано відзиву на позов, не надано жодного доказу того, що спірне майно було придбане ним за особисті кошти і презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу ним не було спростовано. Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для поділу спільного майна подружжя придбаного у період шлюбу, тому позов слід задовольнити. З урахуваннямст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судові витрати, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто у повному обсязі, а саме витрати щодо сплати судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.60,61,70 СК України,

Outcome: approved