Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка звернувся до суду 26 серпня 2014 року із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем проживали однією сім'єю до січня 2014 року. Також у січні вога дізналась що вагітна, але спільне життя не склалось. Відповідач травмована людина, має психічні розлади які не сумісні з спільним проживанням. Відповідач їй погрожував лишити життя з приводу чого вона написала заяву в міліцію, та ведеться розслідування. Шлюб існує формально. З часу припинення шлюбних відносин та окремого проживання примирення між ними не відбулося. Вважає, що подальше існування формального шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам відповідача. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] В судовому засіданні 24 грудня 2014 року позивачка позов підтримала, пояснивши що з 19 січня 2014 року вони не підтримують стосунки, збереження сім'ї неможливе, з приводу протиправної поведінки відповідача вона зверталась у правоохоронні органи, просила шлюб розірвати, залишити прізвище «[PERSON]». Вважає, що примирення неможливо. В судове засідання 01 квітня 2015 року, позивачка та її представник не з'явились, позивачка звернулась з заявою про розгляд справи у її відсутністю. Відповідач та його представник повторно в судове засідання не з'явились, про поважність причини неявки не повідомили. [PERSON] 23.12.2014 року надав суду заперечення в яких зазначив, що згоден, що подальше спільне життя є неможливим та суперечить інтересам сторін. Проте не визнає та не погоджується з твердженням позивачки, що він є начебто травмованою людиною з психічними розладами. Вважає, що у позивачки відсутні правові підстави для звернення з зазначеним позовом до суду до досягнення їх дитиною річного віку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2012 року, про що відділом державної реєстрацій актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 1612. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в сім'ї склалися ненормальні стосунки, з січня 2014 року між сторонами склались неприязні напружені стосунки, а з вересня 2014 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач підтвердив, що подальше спільне життя є неможливим та суперечить інтересам сторін. Суд не погоджується з твердженням відповідача, що у позивачки відсутні правові підстави для звернення з позовом про розірвання шлюбу до суду до досягнення їх дитиною річного віку. Відповідно ч.2 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину що до другого з подружжя або дитини. Так позивачка [PERSON] протягом 2014 року неодноразово зверталась з заявами щодо протиправної поведінки відповідача [PERSON] відносно неї у правоохоронні органи, зазначаючи що він їй погрожує і це визиває нервові переживання, вона хвилюється за своє життя та життя дитини (а.с.5,6-9, 10. 11). Згідно витягу з ЄРДР 22.08.2014 року розпочато досудове розслідування за ст.129 ч.1 КК України на підставі заяви [PERSON] від 21.08.2014 року, що до погроз фізичної розправи та вбивства з боку її колишнього чоловіка, кримінальне провадження №12014160470007378 (а.с.58). При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved