Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22 листопада 2014 року надала в борг відповідачу 5500 грн. з терміном повернення 20 грудня 2014 року, про що відповідач надав розписку. Але до дійсного часу відповідач гроші не повернув, тому просить суд стягнути з відповідачки борг 5500 грн., судові витрати та слухати справи у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Враховуючи, що в судове засідання позивач та відповідач не з'явились, суд вважає за можливе відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи (а.с.3-5), суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 509 ч.1 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 533 ч.1 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, враховуючи, що відповідачем було надано розписку про отримання від позивачки 5500 грн. з зобовязанням повернути 20 грудня 2014 року, він отримав зазначені кошти і не повернув їх до дійсного часу, позивачка має право вимагати від боржника виконання його обовязку, оскільки це передбачено законом. Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved