Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього на свою користь відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 213974,44 гривень, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1850 гривень, судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правову допомогу. При цьому посилається на те, що 29.01.2017 р. приблизно об 11 год. 30 хв. [PERSON], керуючи власним автомобілем «Mercedes-Benz» МL-500, д/з [NUMBER], рухаючись по вул. Краснова з боку площі Толбухіна в м. Одесі, здійснив проїзд перехрестя з Адміральським проспектом на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai» Getz, д/з [NUMBER], внаслідок чого останній відкинуло у правий бік на належний їй автомобіль «Mercedes-Benz» С180, д/з [NUMBER]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/2931/17 від 27.04.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 р. вказану постанову місцевого районного суду залишено без змін. Згідно висновку №019/17 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] - власнику автомобіля «Mercedes-Benz» С180, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, від 22.02.2017 р., вартість матеріального збитку складає 213974,44 гривень. Відповідач з моменту настання ДТП зобов'язання у вигляді відшкодування нанесеної їй шкоди не виконує, в зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянуть справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2017 р. приблизно об 11 год. 30 хв. [PERSON], керуючи власним автомобілем «Mercedes-Benz» МL-500, д/з [NUMBER], рухаючись по вул. Краснова з боку площі Толбухіна в м. Одесі, здійснив проїзд перехрестя з Адміральським проспектом на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai» Getz, д/з [NUMBER], внаслідок чого останній відкинуло у правий бік на автомобіль «Mercedes-Benz» С180, д/з [NUMBER]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю «Mercedes-Benz» С180, д/з [NUMBER] є [PERSON]. Згідно Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 р. по справі № 522/2931/17, [PERSON], за скоєня ДТП, що мала місце 29.01.2017 року, визнано винним в здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі - 320 гривень. Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 р. вказану постанову Приморського районного суду м.Одеси залишено без змін. Згідно висновку № 019/17 від 22.02.2017 р. експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] - власнику автомобіля «Mercedes-Benz» С180, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Mercedes-Benz» С180, реєстраційний номер [NUMBER] складає 213974,44 гривень. Відповідач належним чином був сповіщений про дату та місце проведення експертизи й можливість прийняти участь у ній, що підтверджується сповіщенням телеграфом та повідомленням про вручення від 31.01.2017 р. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 023 від 22.02.2017 р. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження позивачкою сплачено 1850 гривень. Відповідач завдану ним шкоду не відшкодував. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), згідно якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 4 вказаної Постанови джерелом підвищеної небезпеки, належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 213974,44 гривень, а також витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1850 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2158,24 гривень. В частині позовної вимоги щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги, то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано суду доказів сплати нею таких витрат.

Outcome: partial