Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що 26.11.1999 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ м. Києва за актовим записом № 1660.Під час шлюбу 09.10.2003 року у них народилась донька [PERSON]. Згідно актового запису № 407 від 16.06.2010 року відділу реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції м. Києва шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що за час спільного проживання у шлюбі сторонами були придбані земельні ділянки загальною площею 36,4289 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району з наступними кадастровими номерами 1821185400:10:003:0011 -5,0307 га; 1821185400:10:003:0014 - 4,9258 га; 1821185400:10:003:0012 - 4,8319 га; 1821185400:10:003:0013 -4,4807 га; 1821185400:10:003:0017 - 4,2899 га; 1821185400:10:003:0016 - 4,2899 га; 1821185400:10:003:0046 - 4,2900 га; 1821185400:10:003:0047 - 4,2900 га. Зазначає, що вказані земельні ділянки були оформлені на відповідача і вона обмежена в реалізації володіння, користування та розпоряджання цим майном та не може досягти з відповідачем згоди про порядок поділу спірного майна. Їх спільна донька [PERSON] залишається проживати з нею і перебуває на її утриманні, відповідач свою доньку матеріально не забезпечує, аліментів не сплачує. Вона страждає на онкологічне захворювання та потребує витрат на лікування. Після уточнення позовних вимог позивачка зазначає, що на підставі заяви [PERSON] на імя голови Володарсько-Волинської районної державної адміністрації від 25.06.2008 року та з огляду на рішення Топорищенської сільської ради 09.07.2008 року про погодження прийняття до земель запасу сільської ради частини земельної ділянки загальною площею 3,0160 га із власності [PERSON], було прийняте розпорядження Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №346 від 21.08.2008 року про припинення права власності [PERSON] на частину належних йому земельних ділянок загальною площею 3,0160 га в звязку із добровільною відмовою від права власності. При цьому, в судовому засіданні зясувалося, що до земель запасу Топорищенської сільської ради були передані в різній кількості частини земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 1821185400:10:003:0011, 1821185400:10:003:0012, 1821185400:10:003:0014. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 року, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України, частина спірних у даній справі земельних ділянок були відчужені на користь держави з метою подальшої їх передачі ТОВ - 2 - «Лезниківський карєр» в користування для видобутку граніту. При цьому, із земельної ділянки кадастровий номер №1821185400:10:003:0016 площею 4,2899 га було відчужено її частину площею 1,1348 га; із земельної ділянки кадастровий номер №1821185400:10:003:0017 площею 4,2899 га було відчужено її частину площею 0,3286 га; із земельної ділянки кадастровий номер №1821185400:10:003:0046 площею 4,2900 га було відчужено її частину площею 3,4900 га; із земельної ділянки кадастровий номер №1821185400:10:003:0047 площею 4,2900 га було відчужено її частину площею 2,3957 га; внаслідок чого вказані земельні ділянки набули наступних розмірів: 1821185400:10:003:0016-3,1551 га; 1821185400:10:003:0017-3,9613 га; 1821185400:10:003:0046 - 0,8000 га; 1821185400:10:003:0047- 1,8943. га. Позивачка просить суд розділити між нею та відповідачем майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 1821185400:10:003:0011; 1821185400:10: 003:0012; 1821185400:10:003:0013; 1821185400:10:003: 0014; 1821185400:10:003:0016; 1821185400:10:003:0017; 1821185400:10:003:0046;1821185400: 10:003:0047, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради, Володарсько-Волинського району Житомирської області; визнати за нею право власності на ділянки загальною площею з наступними кадастровими номерами: 1821185400:10:003:0013-4,4807 га; 1821185400:10:003:0016-3,1551 га; 1821185400:10:003:0017-3,9613 га; 1821185400:10: 003: 0046 - 0,8000 га; 1821185400:10:003:0047-1,8943 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради, Володарсько-Волинського району Житомирської області; визнати за відповідачем право власності на ділянки з наступними кадастровими номерами:1821185400:10:003:0011; 1821185400:10:003:0012; 1821185400:10:003:0014, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради, Володарсько-Волинського району Житомирської області, з урахуванням окремих часток вказаних ділянок розміром 3,0160 га, на які право власності [PERSON] було припинено розпорядженням Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №346 від 21.08.2008 року. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просить суд збільшити частку майна дружини, так як з нею проживає малолітня дитина, матеріальну допомогу на яку відповідач не надає, а також враховуючи стан здоровя позивачки . Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи 1 просив відмовити у задоволенні позову, так як земельні ділянки, які є предметом спору знаходяться під арештом накладеним на користь [PERSON] для задоволення його вимог, в послідуючому в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи 2 просить задовольнити позов. Прокурор покладається на розсуд суду щодо розгляду даної справи. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 70 СК України передбачено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року, який розірвано 16.06.2010 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO], тобто на момент прийняття рішення є малолітньою. Відповідно до договорів міни від 12.08.2004 року та 20.10.2004 року відповідач набув право власності на земельні ділянки загальною площею 36,428 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради з наступними кадастровими номерами та площами: 1821185400:10:003:0011-5,0307 га; 1821185400:10:003:0014 - 4,9258 га; 1821185400:10:003:0012 - 4,8319 га; 1821185400:10:003:0013 - 4,4807 га; 1821185400:10:003:0017 - 4,2899 га; 1821185400:10:003:0016 - 4,2899 га; 1821185400:10:003:0046 - 4,2900 га; 1821185400:10:003:0047 - 4,2900 га. - 3 - Під час розгляду справи сторони не ставлять питання про розподіл іншого майна, за виключенням того, що зазначено в позовній заяві. Тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами відповідач 25.06.2008 року у своїй заяві голові Володарсько-Волинської районної державної адміністрації просив припинити право власності на земельні ділянки площею 3,016 га та передати їх до земель запасу Топорищенської сільської ради. Рішенням 16 сесії 5 скликання Топорищенської сільської ради 09.07.2008 року погоджено прийняття до земель запасу сільської ради частину земельної ділянки загальною площею 3,016 га із власності [PERSON] Розпорядження голови Володарсько-Волинської РДА № 346 від 21.08.2008 року припинено право власності на частину земельної ділянки, що належить [PERSON] загальною площею 3,016 га та розпорядженням голови Житомирської ОДА № 138 від 05.05.2009 року вказану земельну ділянку передано в оренду ТОВ «Західнерудпром» під розробку Лезниківського родовище граніту. Вказані рішення є чинними на час розгляду справи. Припинення права власності на земельну ділянку площею 3,016 га проведена із земельних ділянок за кадастровими номерами 1821185400:10:003:0011; 1821185400:10:003:0012 ; 1821185400:10:003:0014. Представник третьої особи 2 надав суду викопіровку із плану земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами, відповідно до яких із земельних ділянок за кадастровими номерами вилучено: 1821185400:10:003:0011- 0,7415 га; 1821185400:10:003:0012- 0,9030 га ; 1821185400:10:003:0014- 1,3716 га, що становить 3,016 га. Крім того, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 р. у справі № 874/3/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.12.2014 р., що є остаточною та оскарженню не підлягає, задоволено позов Володарсько-Волинської районної державної адміністрації до [PERSON], та примусово відчужено у державну власність з мотивів суспільної необхідності частини належних останньому земельних ділянок з кадастровими номерами: 1821185400:10:003:0017 загальною площею 4,2899 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено становить 0,3286 га); 1821185400:10:003:0016 загально площею 4,2899 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено становить 1,1348 га); 1821185400:10:003:0046 загальною площею 4,2900 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено становить 3,49 га); 1821185400:10:003:0047 загальною площею 4,2900 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено становить 2,3957 га). Зобовязано [PERSON] звільнити обєкти нерухомості протягом 15 днів з дня набрання законної сили постановою суду. Тому, примусово відчужено з мотивів суспільної необхідності у державну власність частини земельних ділянок, що належать на праві власності [PERSON] загальною площею 1,1348 га + 0,3286 га + 3,49 га + 2,3957 га = 7,3491 га Представник третьої особи 1 вказав, що земельні ділянки, які є предметом спору знаходяться під арештом накладеним судом на користь [PERSON] для задоволення його вимог, так як [PERSON] має боргові зобовязання перед [PERSON] Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Згідно ст. 65 ч.4 СК України договір укладений одним із подружжям в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Представник третьої особи 1 у відповідності до ст. 60 ЦПК України не довів та не надав суду доказів, що боргові зобовязання, які виникли між [PERSON] та [PERSON] укладені останнім в інтересах сімї і майно, що одержане за договором було використане в інтересах сімї [PERSON]. Таким чином, із наявних земельних ділянок, що належать [PERSON] на праві власності з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 року про примусове відчуження у державну власність частини земельних ділянок та заяви [PERSON] про припинення права власності на частину земельної ділянки розподілу підлягають земельні ділянки за кадастровими номерами та площею : 1821185400:10:003:0011: 5,0307 га 0,7415 га = 4,2892 га; 1821185400:10:003:0014: 4,9258 га 1,3716 га = 3,5542 га; 1821185400:10:003:0012: 4,8319 га 0,9030 га = 3,9289 га; 1821185400:10:003:0013: 4,4807 га; 1821185400:10:003:0017: 4,2899 га 0,3286 га = 3,9613 га; 1821185400:10:003:0016: 4,2899 га 1,1348 га = 3, 1551 га; - 4 - 1821185400:10:003:0046: 4,2900 га 3,49 га = 0,8 га ; 1821185400:10:003:0047: 4,2900 га 2,3957 г = 1,8943 га. Представник позивача просить суд збільшити позивачці частину земельних ділянок, вийшовши за межі співвідношення рівності з урахуванням того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина проживає з позивачкою і остання хворіє. Вирішуючи питання про збільшення частки майна позивачці суд також враховує, що після відчуження з мотивів суспільної необхідності у державну власність частини земельних ділянок позивачка у своїх позовних вимогах не ставить питання про стягнення з відповідача частини коштів за примусове відчуження земельних ділянок, вартість відшкодування по яких становить 85984,47 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали обставини викладені представником позивачки, підтвердили, що дитина проживає з матірю і на утримання дитини він не надає матеріальної допомоги, а тому погоджується виділити позивачці земельні ділянки більшою площею ніж йому. У відповідності до ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Тому суд виділяє у власність [PERSON] земельні ділянки за слідуючими кадастровими номерами та площами: 1821185400:10:003:0013: 4,4807 га; 1821185400:10:003:0016: 3, 1551 га; 1821185400:10:003:0017: 3,9613 га; 1821185400:10:003:0046: 0,8 га ; 1821185400:10:003:0047: 1,8943 га. [PERSON] суд виділяє у власність земельні ділянки за слідуючими кадастровими номерами та площами: 1821185400:10:003:0011: 4,2892 га; 1821185400:10:003:0014: 3,5542 га; 1821185400:10:003:0012: 3,9289 га; Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору в сумі 1827 грн.

Outcome: approved