Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей : доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на своє скрутне матеріальне становище та відсутність допомоги на утримання дітей з боку відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07 липня 2001 року, актовий запис № 218 /а.с. 7, / та є батьками трьох дітей : доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.08.2002 року, серії [NUMBER] від 16.03.2007 року та серії [NUMBER] від 15.06.2010 року/а.с. 2-4/. Малолітні діти : доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою : [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги /а.с. 8-10/. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей, не цікавиться їх здоров'ям, не бере участі в їх вихованні. Відповідач є молодою та здоровою людиною, за станом свого здоров'я може працювати, інших аліментних зобов'язань не має, а, відтак, може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Таким чином, в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом, оскільки розмір доходу позивачки [PERSON] є очевидно недостатній для самостійного утримання трьох малолітніх дітей, чим були б порушені їх права. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у частці від доходу батька, суд виходить з того, що обов'язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, які мають істотне значення, оскільки доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дітей чи сплачувати аліменти в меншому розмірі, ніж той, що просить позивачка, відповідачем не надано і таких у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, що відповідатиме потребам дітей і можливостям платника.

Outcome: approved