Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS], усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалась на те, що з 15.05.2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис №248, який був роз рваний рішенням суду від 31.10.2012 року. В період шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно було оформлено на ім'я відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року, реєстровий №3680. Через особисті неприязнені стосунки між сторонами у них виникали сварки та скандали, у зв'язку з чим 14.06.2012 року позивачка була змушена виїхати з квартири, про що залишила відповідну заяву у КЖЕП №39. Повернувшись у грудні 2012 до спірної квартири відповідач не пустив позивачку у квартиру та сказав, що змінив замки від вхідної двері. При цьому особисті речі позивачки залишилися в кватирі, повертати їх відповідач відмовився. На теперішній час відповідач перешкоджає [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], в якій вона є зареєстрованою з 06.12.2005 року, тому просила суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні належною їй на праві власності ? частиною квартири [ADDRESS]. Оскільки вказана квартира придбана за спільні кошти подружжя, на час укладення договорів купівлі-продажу сторони проживали однією сім'єю, не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому позивачка також просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також позивачка зазначає, що протиправною поведінкою відповідач завдав їй моральну шкоду, у відшкодування якої вона просить суд стягнути 6000 грн., а також 5000 гривень за володіння та користування ? частиною спільної квартири. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував частково, визнав права власності позивачки на ? частину квартири, в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди заперечував, просив суд в цій частині відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що з 15.05.2004 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис №248, який був роз рваний рішенням суду від 31.10.2012 року. В період шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно було оформлено на ім'я відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року, реєстровий №3680. Через особисті неприязнені стосунки між сторонами у них виникали сварки та скандали, у зв'язку з чим 14.06.2012 року позивачка була змушена виїхати з квартири, про що залишила відповідну заяву у КЖЕП №39. Повернувшись у грудні 2012 до спірної квартири відповідач не пустив позивачку у квартиру та сказав, що змінив замки від вхідної двері, що не спростовував відповідач у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.70 СК України, разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки спірна квартира була придбана подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], а також зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні належною їй на праві власності ? частиною квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт завдання протиправними діями відповідача моральних страждань позивачці, які виразилися у порушенні її права на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, неможливістю користування особистими речами, які залишились в квартирі, тому у відшкодування моральної шкоди суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 500 гривень, а також 274 гривні 75 копійок судових витрат. В частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у сумі 5000 гривень за володіння та користування 1/2 частиною квартири суд вважає відмовити, оскільки позивачкою не надані допустимі та належні докази завдання відповідачем такої матеріальної шкоди. Також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 69 гривень 35 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial