Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила визнати на нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,1785га, кадастровий номер 0521482800:01:002:1325, розташовану в [ADDRESS], яка була нею придбана на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] 13.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №1472. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 13.10.2006 року нею на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу було придбано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1785га розташовану в [ADDRESS]. В п.8 договору купівлі-продажу зазначено, що цей договір є підставою для видачі новому власнику державного акта на право власності на земельну ділянку. Зараз вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку. Проте державний реєстратор відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності, мотивуючи це тим, що у наданому нею витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено її кадастровий номер 0521482800:01:002:1325, а в договорі купівлі-продажу зазначений інший кадастровий номер цієї земельної ділянки: 0521482800:01:002:0455.Такі розбіжності сталися внаслідок того, що відомості про земельну ділянку згідно державного акта І-ВН №045923 виданого на ім'я [PERSON], яка продала їй зазначену земельну ділянку, не були внесені до Державного реєстру земель. А після розроблення нею технічної документаціїї із землеустрою щодо встановлення ( відведення ) меж зазначеної земельної ділянки було присвоєно кадастровий номер 0521482800:01:002:1325. Таким чином не внесення раніше даних про кадастровий номер земельної ділянки до Державного реєстру земель і присвоєння їй в подальшому іншого кадастрового номера при внесеня відомостей до Державного земельного кадастру унеможливлює отримання нею правоустановлюючого документа на дану земельну ділянку. Це порушуї її права як власника майна, що змушує її за захистом звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Козятинської сільської ради, Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їхню відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачом та про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] 13.10.2006 року придбала у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1785га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий номер: 0521482800:01:002:0455, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.6). В п. 8 договору купівлі-продажу зазначено, що цей договір є підставою для видачі новому власнику державного акта на право власності на земельну ділянку. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки в [ADDRESS] площею 0.1785 , яка належала продавцю [PERSON] 0521482800:01:002:1325. ( а.с.8 ). Згідно довідки Управління Держземагенства у Козятинському районі від 05.05.2014 року за адресою по [ADDRESS] було уточнено кадастровий номер земельної ділянки який внесено до Державного земельного кадастру за № 0521482800:01:002:1325. ( а.с.10 ) . Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстраціїї, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України ( в редакціїї, що діяла на моент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки ) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до п.3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень « та інших законодавчих актів України « державна реєстрація правав ласності, права користування земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок, права забудови земельної ділянки проводилась територіальними органами земельних ресурсів до 01 січня 2013 року. В п. 8 зазначеного вище договору купівлі-продажу земельної ділянки зазначено, що цей договір є підставою для видачі новому власнику державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивачка не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку та до 1 січня 2013 року не зареєструвала його відповідно до чинного в той час порядку. Із-за невнесення раніше даних про кадастровий номер земельної ділянки до Державного реєстру земель і присвоєння цій же земельній ділянці в подальшому іншого кадастрового номера при внесені відомостей до Державного земельного кадастру позбавляє позивачку розпоряджатись своєю земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки її право ніким не оспорюється, але і не визнається. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права чи інтересу. Згідно з принципів ч.2 ст.16 ЦК україни одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі наведеного,

Outcome: approved