Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якій з 15.01.2013 року по теперішній час зареєстрований відповідач, проте який не мешкає за вказаною адресою з часу реєстрації, не сплачує комунальні послуги, та його місце мешкання не відомо. На підставі викладеного просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні підтвердив доводи даного позову, а саме факт не мешкання відповідача у квартирі [ADDRESS] тривалий термін. Заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] на праві приватної власності 1/1 частка, на підставі договору дарування від 19.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Акішиною Р.С., належить [PERSON] . У відповідності до листа Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту громадської організації «Товариство з контролю житлових та комунальних господарств» від 31.10.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає з 2013 року. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивачка, як власник квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належною квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved