Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, після чого відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та перестав брати участь у її вихованні. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх неповнолітнього сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою і відповідачем не досягнуто, тому вона звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, після чого відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та перестав брати участь у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою і відповідачем не досягнуто, коштів відповідач не надає, хоча стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх сина. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивачки на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення ним повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved