Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 16 лютого 2018 року вона уклала шлюб із [PERSON] , про що Літинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 16.02.2018 зроблений відповідний актовий запис №7. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що за час перебування у шлюбі не зійшлись характером та поглядами на життя, що в кінцевому результаті призвело до неодноразових конфліктів та суперечок. На даний час однією сім`єю з відповідачем не проживають та не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб та витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача. Ухвалою Літинського районного суд Вінницької області 07.05.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, залишивши їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16 лютого 2018 року у Літинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 7. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй заяві порушила питання про зміну прізвища, тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved