Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів. Заявлений позов обґрунтувала тим, що 09 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1325. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано. Позивачка стверджує, що після розірвання шлюбу дочка проживає з нею. До цього часу вона утримувала дитину виключно за свої кошти, однак на даний час в зв'язку із постійним зростанням цін, витрати на її утримання значно зросли, а доходів позивачки не вистачає, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, яка народилась в іншому шлюбі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшов відзив, в якому не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1800 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності з вимогами ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2009 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1325. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає з позивачкою, яка до цього часу утримувала дитину виключно за свої кошти, однак на даний час в зв'язку із постійним зростанням цін, витрати на утримання дитини значно зросли, а доходів позивачки не вистачає, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, яка народилась в іншому шлюбі. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що вона повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягувати на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1800 грн. 00 коп. щомісячно, стягнення проводити до повноліття доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 2 ст. 134 ЦПК України зазначено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із вищевказаним із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. та на користь позивачки 500 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved