Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2013 року. Від шлюбу в сторін дітей немає. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин вони не підтримують. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею (позивачкою) і відповідачем. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Трач». Крім того, просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони 15.07.2013р. уклали шлюб, який зареєстрували у Дидятицькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №01. Від шлюбу в сторін дітей немає. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: заявою відповідача; свідоцтвом про шлюб між сторонами серія 1-СГ№190405; копією паспорта позивачки. Відповідно до п.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивачка [PERSON] скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін по справі та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені останньою витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved