Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на навчання сина в розмірі 12 857,35 гривень та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідач по справі [PERSON], її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний рішенням Стрийського міськрайонного суду 26 серпня 2010 року. У них з відповідачем є спільний син - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею. Син [PERSON] в 2013 році поступив на навчання в «Ужгородський національний університет» на стоматологічний факультет. Відповідач, який сплачує аліменти на їхнього сина за рішенням суду, не бажає надавати синові будь-яку допомогу в зв»язку з навчанням. Додаткові витрати полягають в наступному: 23 серпня 2013 року між нею та державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» був укладений договір № 161-13/073 про платне навчання сина. Загальна вартість освітньої послуги становить 73 500 гривень. Оплата за навчальний рік становить 14 700 гривень. Оплату за навчання сина в першому семестрі - 7 350 гривен вона сплатила при оформленні договору з Університетом. За проживання сина в гуртожитку по [ADDRESS] вона щомісячно сплачує по 180 гривень. За 4 місяці з вересня по грудень 2013 року включно вона повністю розрахувалась. Для навчання сина нею куплений необхідний йому ноутбук, вартістю 5 893 гривні, що також стверджується видатковою накладною фірми «Атлант КГЖ» від 30 серпня 2013 року з відміткою «оплачено». Для постійного зв»язку з сином вона купила йому смартфон LG Р7 з необхідними програмами , який йому обіцяв купити відповідач, але так і не купив. Смартфон куплений нею 21. 08. 2013 року в магазині 151 ТЗОВ «ДІЄСА» в м. Стрий по вулиці Успенська 36 «а» за 3 321 гр. 70 коп. Так як нею повністю оплачений перший семестр навчання сина та його проживання в гуртожитку, вважає, що навчання сина в другому семестрі та проживання його в гуртожитку повинен оплатити відповідач. Тому вона просить суд стягнути з відповідача в її користь вартість навчання за другий семестр в сумі 7 тисяч 350 гривень, вартість проживання в гуртожитку в другому семестрі - 900 гривень /180 гр. х 5 міс./, а також половину вартості ноутбука - 2 946 гр. 50 коп. /5893 грн: 2 /, та половину вартості смартфона - 1 660 грн. 85 коп./З 321,780 : 2 / а всього - 12 857 грн. 35 коп. / 7 350 + 900 + 2 946, 50 + 1660, 85 /. Частина 2 статті 185 Сімейного Кодексу України передбачає стягнення додаткових витрат на дитину наперед. Вона претендує на стягнення з відповідача лише цих вказаних вище сум, хоча в зв»язку з навчанням сина вона несе крім цих сум значні інші витрати : проїзд до місця навчання і назад, купівля канцелярських товарів, зошитів, паперу, ручок, нового одягу для сина - студента, а також всього необхідного для нормального проживання сина в гуртожитку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив, що він платить аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів, на утримання сина [PERSON] В 2011 році відповідачка відмовилась від будь-яких аліментів, однак згодом знову подала заяву про стягнення з нього аліментів. На даний час він перебуває в скрутному матеріальному становищі, та не має змоги нести додаткові витрати на навчання сина, оскільки після розірвання шлюбу пішов з будинку де є його частка, та змушений орендувати житло і залишок коштів після сплати аліментів йдуть на оренду житла. Окрім цього його мати є людиною похилого віку, яка постійно хворіє і ним було позичено 12 000, 00 гривень які він витратив на проведення операції. В даний час кошти в нього відсутні, окрім цього він має боргові зобов»язання, а тому не має змоги нести додаткові витрати на навчання сина. Покликання позивачки, що куплений нею ноутбук, вартістю 5 893 гривні та смартфон LG Р7 за 3 321 гр. 70 коп. необхідні сину для навчання та спілкування є надуманими, оскільки син навчається в «Ужгородському національний університеті» на стоматологічному факультеті. Ним також було подаровано сину комп»ютер та два мобільні телефони. Незрозумілим є і їхня ціна, оскільки для спілкування достатньо і мобільного телефону для постійного спілкування, який новий можна придбати і за 300 гривень, тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки «Ужгородського національного університету » № 1874 від 04.10.2013 року [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення стоматологічного факультету. Згідно з договором № 161-13/073 про платне навчання від 23 серпня 2013 року, укладеного між нею та державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» загальна вартість освітньої послуги становить 73 500 гривень. Оплата за навчальний рік становить 14 700 гривень. Згідно з довідкою студмістечка «Ужгородського національного університету» № 285 від 09.10.2013 року [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно видаткової накладної фірми «Атлант КГЖ» від 30 серпня 2013 року з відміткою «оплачено» вартість ноутбуку «Asus S56CB» 5 893 гривні. Згідно чеку від 21. 08. 2013 року 151 ТЗОВ «ДІЄСА» м. Стрий, вул. Успенська 36 «а» вартість смартфон LG Р7 становить 3 321 гр. 70 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З врахуванням майнового стану сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивачки вартість навчання за другий семестр 2014 року в сумі 7 тисяч 350 гривень, вартість проживання в гуртожитку в другому семестрі - 900 гривень /180 гр. х 5 міс./. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні не було доведено той факт, що саме ноутбук «Asus S56CB» та смартфон LG Р7, з необхідними програмами, які були придбані позивачкою та необхідні її сину, саме для навчання в «Ужгородському національний університеті» на стоматологічному факультеті, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості вищевказаних ноутбука та смартфона слід відмовити за недоведеністю. Також суд вважає, що судові витрати та витрати на юридичну допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial