Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у грудні 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 червня 2012 року вона позичила відповідачці [PERSON] гроші в сумі 7000$ під 4% в місяць, остання ж пообіцяла повернути гроші 05 червня 2013 року. У порушення вимог вказаного договору і до теперішнього часу відповідачка борг не повернула. Крім майнової шкоди, їй було заподіяно також і моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 грн. Просила стягнути з відповідачки на її користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 4% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 334708,62 грн.; моральну шкоду у розмірі 3000 грн.; сплачені нею судові витрати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 червня 2012 року позивач [PERSON] позичила відповідачці [PERSON] гроші в сумі 7000$ під 4% в місяць, остання ж пообіцяла повернути гроші 05 червня 2013 року, тобто через рік після угоди, що підтверджується розпискою, датованою 04.06.2012 року, підписаною власноручно [PERSON] На момент подання позову згідно офіційного курсу НБУ (100 дол. США = 1295,04 грн.). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». В розписці відповідачка зобов'язалася повернути борг до 05.06.2013 року. Між тим, у порушення вимог вказаного договору і до теперішнього часу відповідачка борг не повернула. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що з боку відповідача має місце порушення як договірних зобов'язань, так і положень ст. 525, 526 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В розписці розмір відсотків за користування грошовими коштами позичальника складає 4%, тому боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також саме 4% річних від простроченої суми. З урахуванням зазначених норм сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку [PERSON] зобов'язана сплатити на користь [PERSON] станом на час подання позову суму боргу складає 334708,62 грн. Крім майнової шкоди, позивачеві було заподіяно також і моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 грн. Вона полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку із небажанням відповідачки виконати свої зобов'язання згідно укладеного між ними договору (розписки. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; заподіяння моральної шкоди полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також % від простроченої суми зазначені в договорі/розписці. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, обвинувачі зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст. 79, 87 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. З урахуванням зазначених підстав суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved