Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

позивачка в січні 2016р. звернулася в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначала, що з 08.08.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції м.Києві, актовий запис № 470. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, ображає її, з його ініціативи між ними постійно витікають сварки. Відповідач не розуміє і не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З лютого 2014 року вона та відповідач проживають окремо, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Підтримання сімейних відносин не має сенсу. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи позовної заяви. Пояснила, що лютого 2014р. вона та відповідач проживають окремо, за різними адресами, з цього ж часу не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджету. Від цього шлюбу дітей не мають. Питання, пов»язані із спільно нажитим майном, будуть вирішуватись окремо. Наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім»ї, посилалась на те, що перебування в шлюбі суперечить її інтересам та її моральним принципам. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про час і місце судового розгляду справи судом повідомлений належним чином. У зв»язку з цим суд, з урахуванням думки позивачки, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 08 липня 2008р. перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції м.Києві, актовий запис № 470. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, з лютого 2014р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо. Питання, пов»язані із спільно нажитим майном, позивачка має намір вирішувати окремо. Позивачка просить не надавати строк для примирення, посилаючись на неможливість подальшого спільного життя з відповідачем, неможливість збереження шлюбу, та на те, що перебування в шлюбі суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін фактично не існує, збереження сім′ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на корист позивачки підлягає стягненню сплачений при зверненні в суд з позовом судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112, 114 СК України,

Outcome: approved