Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], а також виселити її без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником зазначеної квартири відповідно до договору міни квартири від 30.12.2004 року. В квартирі зареєстровані вона, відповідачка - колишня дружина її сина, її син [PERSON], а також [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. 24.04.2014 року шлюб між відповідачкою та сином позивачки розірвано. Фактично відповідачка не проживає у зазначеній квартирі з травня 2012 року, вона виїхала до м. Києва, створила нову сім»ю. Діти позивачки залишились проживати із позивачкою, над якими вона оформила опікунство. Всі обов'язки з оплати комунальних послуг позивачка виконує самостійно. Відповідачка фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, ігнорує вимоги позивача щодо зняття з реєстрації, своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню її права власності, вона не може оформити субсидію по оплаті, а тому вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, вказав, що відповідачка фактично в зазначеній квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Розрахунки за комунальні послуги здійснюються в тому числі і на відповідачку, позивач за матеріальним станом не в змозі сплачувати їх, крім цього [PERSON] в даний час мешкає у місті Києві. Суд належним чином повідомляв відповідача про місце, день та час розгляду справи, однак вона в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. Від відповідача заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяв про розгляд справи у її відсутність, не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що відповідачка за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2012 року, мешкає у місті Києві. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Як вбачається з матеріалів справи та стверджується належними доказами, позивачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором міни квартири на квартиру від 30.12.2004р., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.01.2005 року /а.с. 19/. Окрім неї в квартирі зареєстровані:[PERSON] - син позивачки, [PERSON] - колишня дружина сина позивачки, [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які є онуками позивачки /а.с. 14/. Син позивачки - [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Шлюб між сином позивачки та відповідачкою розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 24.04.2014 року /а.с.25/. Відповідачка фактично не проживає у спірній квартирі з травня 2012 року, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Стаття 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачка у відповідності до положень ст. 10, 60, 61 ЦПК України не скористалась своїм правом щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказів того, що відповідачка не втратила інтересу до спірного домоволодіння, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не проживає в спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], без поважних причин понад один рік, а тому втратила право користування даною квартирою. Слід зазначити, що висновки суду не порушують права [PERSON] - [INFO], яка є донькою відповідачки та онукою позивачки, оскільки позивачкою оформлено над дитиною опікунство, вона має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Так, рішенням Лозівської міської ради Харківської області від 09.09.2014 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опікуном над дитиною та її майном призначено [PERSON] За [PERSON] збережено право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Однак, оскільки судом встановлено, що відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, то вимоги позивачки щодо її виселення з даної квартири є недоречними та необґрунтованими, і в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial