Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 21 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. В період спільного проживання у них 17 лютого 2014 року народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Обставини в сімї склались таким чином, що батько дитини проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на її утримання хоча зобовязаний це робити та має таку можливість, оскільки працює в ПП «Ренет» смт.Любар. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 17.02.2032 року. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, відзив на позов не подав, а тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 21 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Гончарук») [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №105591. 26 лютого 2014 року народилася [PERSON], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП №206473, записані [PERSON] та [PERSON]. Довідка №978 від 16.11.2017 року видана виконкомом Липненської сільської ради вказує на те, що дитина [PERSON], проживає разом з матірю - [PERSON] і перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони проживають нарізно, батько від своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляється, то позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved