Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним з моменту його посвідчення заповіт її батька [PERSON] , складений на ім`я [PERSON] від 18 листопада 2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., у зв`язку з невідповідністю змісту заповіту дійсному волевиявленню спадкодавця та порушенням нотаріусом Ануфрієвим О. В . вимог чинного законодавства щодо форми та порядку посвідчення даного заповіту. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, що знаходиться за адресою; [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги померлого батька за законом є його донька від першого шлюбу - [PERSON] , його діти від другого шлюбу, а саме вона - [PERSON] та [PERSON] , його син від третього шлюбу - [PERSON] та третя дружина батька, з якою від знаходився у зареєстрованому шлюбі, але останні понад десять років жив окремо під неї - [PERSON] . Всі вищеперераховані діти батька також жили окремо від нього і зустрічались з ним частіше всього тільки у вихідні та святкові дні, або ж тоді, коли батьку була потрібна якась допомога. Останні роки свого життя батько хворів на ішемічну хронічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, захворювання нирок, а 11 жовтня 2016 року у нього взагалі стався інсульт головного мозку, внаслідок чого він втратив свідомість і в такому стані з діагнозом: внутрішньо шлунковий крововилив з легким правобічним геміпарезом, диплопією, дизартрією, оклюзійною тривентрикулярною гідроцефалією та вираженим вестибуло-атактитчним синдромом був госпіталізований до Сумської міської клінічної лікарні № 4, де знаходився на стаціонарному лікуванні до 26 жовтня 2016 року. Враховуючи, що стан здоров`я батька після його виписки з лікарні залишався досить тяжким і він як за своїми фізичними, так і психічними даними потребував сторонньої допомоги, таку допомогу спочатку за місцем проживання батька у м. Суми, на прохання доньки від першого шлюбу - [PERSON] , йому надавала колишня дружина батька - [PERSON] , а потім, коли через деякий час приїхала і сама [PERSON] , таку допомогу стала надавати безпосередньо вона. Більш того, враховуючи, що стан батька не покращувався, в кінці листопада того ж 2016 року [PERSON] взагалі забрала його за місцем свого проживання у м. Київ, де у листопаді 2017 року батько і помер. Але, коли вони, його діти від першою та другого шлюбів, вирішили звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняті спадщини батька, то з`ясувалось, що в той короткий проміжок часу, коли за батьком доглядала [PERSON] , а саме 18 листопада 2016 року , скориставшись його безпорадним станом, вона звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва О.В., де, як вони вважають, використовуючи психологічний вплив та залежність батька від неї, вона змусила його написали заповіт на все належне йому майно їх спільному з [PERSON] сину - [PERSON] . Після такого ознайомлення, вони ще більше впевнились у невідповідності не тільки змісту заповіту реальному волевиявленні батька, а й невідповідності форми заповіту та порядку його досвідчення вимогам чинного законодавства України. По-перше, при своєму житті батько ніколи не віддавав переваги перед своїми дітьми сину [PERSON] і ніколи не виражав намірів заповідати йому все належне йому майно, зокрема будинок, тим більше, що останній практично з ним там ніколи разом не жив, а весь час знаходився разом із своєю матір`ю - [PERSON] і проживав за місцем її мешкання. По-друге, батько однаково добре відносився до всіх своїх дітей і якщо виражав якусь більшу прихильність, то це до своєї старшої доньки - [PERSON] , оскільки вона більше за всіх піклувалась за батька, надавала йому необхідну допомогу і тому не випадково, що саме [PERSON] забрала його до себе, коли батько опинився у безпорадному стані, незважаючи на те, що вона сама проживала у м. Києві на найманій квартирі. По-третє, якщо б батько мав намір скласти заповіт на [PERSON] , то це він міг спокійно зробити ще задовго до того, як у нього стався інсульт, оскільки, як вказано вище, батько тривалий час страждав на тяжкі захворювання, які несли за собою небезпеку для його життя. Але саме головне, що після виписки із лікарні 26 жовтня 2016 року, після перенесеного інсульту, батько не міг нормально рухатися, нормально розмовляти, адекватно реагувати на ті чи інші події, що об`єктивно відносило його до числа осіб не тільки реально обмежено дієздатних, але і залежних від інших осіб зокрема від матері [PERSON] - [PERSON] , яка в той час доглядала за батьком. Вказані обставини зобов`язували нотаріуса Ануфрієва О В. уважно з`ясувати дійсність намірів батька складати заповіт саме на [PERSON] , а не на когось із своїх інших дітей, а також з`ясувати, чи не знаходиться він під впливом інших осіб, зокрема [PERSON] , яка на її переконання була не тільки ініціатором написання заповіту, але і організатором його оформлення в нотаріальному порядку саме у нотаріуса Ануфрієва О.В. Більш того, відповідно до п.п.4 п.1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого еаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра, а тому, що ця особа діє під впливом насильства. З урахуванням стану здоров`я батька на момент написання заповіту, він як мінімум не зовсім розумів значення своїх дій, а особливо їх наслідків у вигляді позбавлення права на спадщину всіх своїх інших своїх дітей, крім сина [PERSON] . Очевидним було і те, що на момент написання заповіту, батько безумовно знаходився під психологічним впливом [PERSON] , від якої він дуже на той час залежав. Таким чином вона, як і всі інші спадкоємці батька, впевнена, що дійсне волевиявлення батька не відповідало тому волевиявленню, яке зазначено в його заповіті Але крім невідповідності змісту заповіту дійсному волевиявленню батька, він не відповідає і формі та порядку посвідчення заповітів встановленого законодавством України для такого виду документів. Позивач категорично заявляє, що після виписки із лікарні після перенесеного інсульту головного мозку у кінці жовтня 2016 року, батько самостійно не міг доїхати з місця свого проживання - [ADDRESS] до вул. Рибалко, 2 м. Суми , де знаходиться робоче приміщення приватного нотаріуса Ануфрієва О.В., оскільки ці приміщення розділяє значна відстань. А якщо нотаріус Ануфрієв О.В. виїздив до батька додому, то згідно з положеннями Порядку, такий виїзд повинен бути відображений у його книзі виїздів із зазначенням того, хто замовив такий виїзд і з яких причин. Вона вважає, що знову ж таки, після перенесеного інсульту батько не міг самостійно підписати заповіт, оскільки він майже не міг розмовляти, погано бачив, погано орієнтувався у просторі, у нього була порушена координація рухів його тіла і зокрема рук. Відповідно до п.н.1.3 п.1 Глави 3 Розділу ІІ Порядку, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Більш того, відповідно до п.6 Глави 3 Розділу І Порядку, у разі якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати правочин і заяву або інший документ підписує інша фізична особа, нотаріус установлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Відповідно до п.6.10 Розділу VI даних Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, їх місце проживання, а у випадках, передбачених законодавством, дата і місце їх народження, місце роботи, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю із зазначенням також реєстраційного номера облікової картки платника податків. Однак, з тексті оскаржуваного заповіту, який був підписаний невідомою їм, фактично сторонньою особою - [PERSON] , відсутні будь-які дані про цю особу. Зокрема в заповіті немає жодної інформації а ні про дату її народження, а ні про місце її проживання, а ні даних про її паспортні дані чи її реєстраційний номер платника податків, що безумовно є грубим порушенням з боку нотаріуса Ануфрієва О.В. вимог до форми заповіту та порядку його посвідчення встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Правилами ведення нотаріального діловодства та нормами чинного цивільного законодавства України. З огляду на вищевказані вимоги норм ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вбачається, що нотаріусом Ануфрієвим О,В. не була засвідчена справжність підпису [PERSON] , що також свідчить про невідповідність як форми, так і порядку посвідчення оскаржуваного заповіту вимогам законодавства встановленим до даного документу. Окрім того, [PERSON] , як сторонній особі, нотаріус Ануфрієв О.В. був зобов`язаний роз`яснити положення ст. 1255 ЦК України щодо таємниці заповіту, а саме заборони розголошувати відомості, щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. Відсутність будь-яких даних про саму [PERSON] , в тім як і відсутність засвідчення справжності її підпису на заповіті, та попередження останньої про заборону розголошення нотаріальної таємниці, не тільки є порушенням форми та порядку складання заповіту, але і взагалі ставить під сумнів присутність вказаної особи під час вчинення цієї нотаріальної дії за місцем проживання її батька. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 02 липня 2018 року об11 год. 00 хв. 22 червня 2018 року від представника Ануфрієва О.В. - Самохіна А.М. надійшли письмові пояснення, в яких він заперечує проти позовної заяви в повному обсязі. Звертає увагу, що позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на нормативно-правовий акт, який втратив чинність. Зазначає, що особу [PERSON] та обсяг його цивільної дієздатності встановлено нотаріусом належним чином на підставі паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого 25 вересня 2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області. Особу [PERSON] , яка за дорученням [PERSON] та у присутності приватного нотаріуса Сумського МНО Сумської області Ануфрієва О.В. підписала заповіт, а також її дієздатність перевірено на підставі паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 06 серпня 2007 року Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області. Крім того в результаті проведеної розмови із [PERSON] нотаріусом встановлено, що нал ним не встановлено опіку та піклування; він повністю розуміє значення та наслідки вчинюваної ним дії (одностороннього правочину - заповіту); волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. У зв`язку з тим, що [PERSON] повністю усвідомлював значення своїх дій, у нотаріуса відсутня необхідність вимагати надання довідки про те, що [PERSON] не страждає на психічний розлад, який може вплинути на його здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Отже, враховуючи те, що [PERSON] за життя не страждав на психічні розлади здатні впливати на його здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними; над ним не встановлювалась опіка та піклування; його особу та обсяг цивільної дієздатності встановлено за паспортом громадянина України; об`єктивна відсутність сумніві у нотаріуса щодо обсягу його цивільної дієздатності , - твердження позивачки про обов`язок нотаріуса відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії (посвідченні заповіту), у зв`язку із тим, що він через хворобу не міг нормально рухатися та розмовляти, суперечить фактичним обставинам справи та вимогам законодавства. У посвідчувальному написі заповіту, Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та Журналі (книзі) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори , державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса, зазначено, що у зв`язку з хворобою [PERSON] заповіт посвідчено за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, враховуючи відомості, зазначені безпосередньо в заповіті, нотаріусом в момент посвідчення заповіту дотримано всі вимоги чинного законодавства України. Крім того, заповіт за дорученням [PERSON] та у присутності приватного нотаріуса, підписала [PERSON] , а не [PERSON] , яка за твердженням позивачки є членом родини заповідача (дружиною заповідача). Посилаючись на зазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] (т І а.с. 62-64). 02 липня 2018 року від позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог (т. І а.с.120-122). 02 липня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 08 серпня 2018 року в зв`язку з поданням уточненої позовної заяви. 08 серпня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 28 вересня 2018 року в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та третіх осіб у справі. 28 вересня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позов від представника [PERSON] - Самохіна А.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти позовної заяви заперечує в повному обсязі, а відповідні вимоги вважає безпідставними та незаконними. Свою позицію обґрунтовує тим, що твердження позивачки, що [PERSON] через хворобу не міг нормально рухатися та розмовляти, і у зв`язку із цим не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними суперечать фактичним обставинам справи. Дійсно, за життя [PERSON] мав проблеми із здоров`ям, які не впливали на його здатність розуміти значення та наслідки вчинюваних ним дій. 11 жовтня 2016 року [PERSON] потрапив до лікарні з інсультом, а 26 жовтня 2016 року його виписали додому. Під час перебування в лікарні за ним постійно доглядала дружина [PERSON] та після повернення з лікарні його стан стабілізувався, і на початку листопада 2016 року він повідомив [PERSON] про те, що бажає скласти заповіт на його ім`я. 18 листопада 2016 року [PERSON] , за клопотанням [PERSON] , викликав приватного нотаріуса Сумського МНО Ануфрієва О.В. до [PERSON] для посвідчення його заповіту за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . Після тривалої розмови між [PERSON] та нотаріусом, останній повідомив, що [PERSON] бажає скласти заповіт, проте не може самостійно підписати його, у зв`язку із чим необхідно запросити будь-яку особу, яка не є родичем (членом родини заповідача) та не зацікавленою особою. Враховуючи бажання [PERSON] скласти заповіт, а також те, що він не може самостійно підписати його, [PERSON] запросила для участі в нотаріальній дії не зацікавлену особу, яка не є членом родини заповідача, - [PERSON] , яка мешкає неподалік та в той час мала змогу з`явитися для участі в нотаріальній дії. [PERSON] прийшла до них, а потім вона разом із нотаріусом та [PERSON] залишились на одинці в кімнаті для участі в нотаріальній дії. По завершенні нотаріальної дії [PERSON] та нотаріус вийшли з кімнати, а [PERSON] покликав [PERSON] та передав йому заповіт. За життя, а також в листопаді 2016 року [PERSON] спілкувався із своїми друзями та знайомими, зокрема, з [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити суду той факт, що [PERSON] перебував при здоровому глузді та був здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наприкінці листопада 2016 року [PERSON] разом із [PERSON] поїхав до м. Києва, де і помер [INFO] . Особу [PERSON] та обсяг його цивільної дієздатності встановлено нотаріусом належним чином на підставі паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого 25 вересня 2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області. Особу [PERSON] , яка за дорученням [PERSON] та у присутності приватного нотаріуса Сумського МНО Сумської області Ануфрієва О.В., підписала заповіт, а також її дієздатність перевірено на підставі паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого 06 серпня 2007 року Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області. [PERSON] за життя не страждав на психічні розлади здатні впливати на його здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними; над ним не встановлювалась опіка та піклування; його особу та обсяг цивільної дієздатності встановлено за паспортом громадянина України; об`єктивна відсутність сумнівів у нотаріуса щодо обсягу його цивільної дієздатності, - твердження позивачки про обов`язок нотаріуса відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії (посвідчені заповіту), у зв`язку із тим, що він через хворобу не міг нормально рухатися та розмовляти, - суперечить фактичним обставинам справи та вимогам законодавства (т. І а.с.172-174). 28 вересня 2018 року у зв`язку з зайнятістю головуючого у розгляді кримінальної справи слухання справи відкладено до 18 жовтня 2018 року. 18 жовтня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 08 листопада 2018 року в зв`язку з клопотанням третьої особи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, призначено справу для розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 22 січня 2019 року з викликом сторін у справі. 22 січня 2019 року в зв`язку з неможливістю представника відповідача в подальшому представляти інтереси відповідача в суді, та неявкою в судове засідання відповідача, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19 березня 2019 року. 19 березня 2019 року у зв`язку з закінченням процесуального часу, протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 21 травня 2019 року. 21 травня 2019 року протокольною ухвалою суду за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву до 07 серпня 2019 року. 07 серпня 2019 року в зв`язку з закінченням робочого часу та необхідністю допиту інших свідків, протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 07 жовтня 2019 року. 07 жовтня 2019 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи,слухання справи відкладено до 17 грудня 2019 року. 17 грудня 2019 року у зв`язку з клопотаннями представника позивача та представника відповідача, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 лютого 2020 року. В судовому засідання представник позивачки - адвокат Сапіч В.М. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Самохін А.М. проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що 18 листопада 2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, а також в ньому зазначено, що заповіт складено об 11 год. 55 хв. за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (т .І а.с. 65). [INFO] [PERSON] помер в м. Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. І а.с.9). З копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4396/1115 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні в неврологічному судинному відділенні КУ СМКЛ № 4 з 11 жовтня 206 року по 26 жовтня 2016 року та мав ряд захворювань (т. І а.с.11). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON] , яка 02 червня 2012 уклала шлюб з [PERSON] , є [PERSON] (т. І а.с.7, 8). З копії витягу зі справи №02-33 Реєстру для реєстрації нотаріальних дій вбачається, що 18 листопада 2016 року було вчинено нотаріальну дію під номером 1555 - посвідчення заповіту, під час якої встановлено особи [PERSON] та [PERSON] . Також зазначено, що у зв`язку з хворобою [PERSON] за його дорученням текст документу підписано [PERSON] Заповіт НВІ 445735 у зв`язку з хворобою Веснича посвідчено за місцем проживання: [ADDRESS] (т. І а.с.71-73). Відповідно до копії справи №01-26 журнал обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва О.В. 18 листопада 2016 року об 11 год. 00 хв. [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) зробив виклик для виїзду нотаріуса. 18 листопада 2016 року об 11 год. 45 хв. було здійснено виїзд для реєстрації заповіту р/№ 1555 (т. І а.с.74-75). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що їй зателефонувала [PERSON] , з якою вона колись працювала, і попросила взяти участь в нотаріальному засвідченні волевиявлення її чоловіка, на що вона погодилась. Це було в першій половині дня. Через хвилин сорок, чи годину вона підійшла за адресою [ADDRESS], де її зустріли [PERSON] і її син. Вони пішли в будинок, нотаріус пояснив їй суть того, що відбувається і [PERSON] зачитав згоду, попросив документи і показав текст заповіту. [PERSON] намагався прочитати, але не вийшло. Нотаріус декілька разів перепитував, щоб впевнитися у його волевиявленні. [PERSON] запропонували підписати документ, він спробував на листку паперу, але не вийшло. Після чого заповіт підписала вона. Потім вона поставила підпис в нотаріальній книзі, і пішла. Свідок пояснила, що [PERSON] вона знала раніше, їй було відомо, що він чоловік [PERSON] , вони раніше декілька разів бачилися. Коли вона увійшла до будинку, [PERSON] її упізнав. Під час складення заповіту, нотаріус уточнював про те, що є діти, і що у разі смерті все майно буде [PERSON], і [PERSON] ствердно відповідав. Нотаріус згадував дітей і дружину, але імен не називав. В момент вчинення нотаріальної дії вони були втрьох - нотаріус, вона і [PERSON] [PERSON] був спокійний, і, як їй здавалось, добре себе відчував. Він говорив «так», довгі речення він не міг говорити, бо був хворий після інсульту. Нотаріус довго розповідав, а потім задавав питання, це було хвилин 30-40. Свідок пояснила, що у неї не було відчуття того, що [PERSON] не бажає укладення цього заповіту, він міг би відмовитися від вчинення цієї дії. Про таємницю нотаріальної дії вона була попереджена, що це конфіденційна інформація, і вона не може розповсюджувати інформацію про волю заповіту. Відповідно до ст.ст. 1233,1234 ЦК України, заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, на яке має право кожна фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Ст.1247 ЦК України передбачає складання заповіту у письмовій формі з нотаріальним посвідченням або посвідченням визначеними законом посадовими особами. Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт, який скасовує попередній. У відповідності до вимог ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написано власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбутися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою для визнання правочину недійним є недодержання вимог, встановлених ст..203 ЦК України. Серед таких підстав може бути наступне: волевиявлення учасника не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. У відповідності до вимог ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-1531цс16 від 28 вересня 2016 року, № 6-9цс12 від 29 лютого 2012 року. Але під час розгляду даної справи не встановлено підстав для визнання заповіту недійсним, так як заповіт складено особою, яка мала на це право, а також не порушені вимоги щодо його форми. Волевиявлення було вільним і відповідало волі заповідача. Факту захворювання заповідача на психічну хворобу не встановлено, також як і не встановлено наявності підстав стверджувати, що заповіт, був складений [PERSON] під впливом інших осіб, зокрема під психологічним впливом [PERSON] . В судовому засіданні не встановлено, що заповідач мав перешкоди самостійно вирішувати питання щодо своїх цивільних прав та обов`язків, як майнових так і немайнових, а тому він мав можливість вільно здійснювати розпорядження на випадок своєї смерті. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] , використовуючи психологічний вплив та залежність [PERSON] від неї, змусила його написати заповіт на користь [PERSON] . Суд не може прийняти такими, що заслуговують на увагу, доводи позивачки про те, що у її батька [PERSON] не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь [PERSON] , оскільки заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК України); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. За нормами глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (в редакції чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту) (далі - Порядок) нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Згідно п. 1 глави 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б вказували на те, що на час вчинення заповіту від 18 листопада 2016 року [PERSON] був визнаний недієздатним, також як і не було встановлено обставин того, що у нотаріуса могли виникнути сумніви того, що [PERSON] не усвідомлював значення, зміст, правові наслідки цієї дії. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. За ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. У відповідності до п. 1.8. глави 3 розділу ІІ Порядку якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Зі змісту оспорюваного заповіту вбачається, що у зв`язку з хворобою [PERSON] за його дорученням, у його та нотаріуса, присутності текст заповіту підписано [PERSON] Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] об 11 год. 55 хв. Також в тексті заповіту зазначено, що особу [PERSON] , яка підписала заповіт у присутності нотаріуса, встановлено, її дієздатність перевірено. За нормами п. 6.10 Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року (в редакції чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту) прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, їх місце проживання, а у випадках, передбачених законодавством, дата і місце їх народження, місце роботи, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків. З наданих суду доказів вбачається, що прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] , яка підписала заповіт, зазначено в заповіті, посвідченому 18 листопада 2016 року, а відомості щодо її місця проживання, паспортних даних та реєстраційного номера облікової картки платника податків зазначені в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій (т. І а.с. 71-73). Доводи позовної заяви щодо відсутності попередження [PERSON] про заборону розголошення нотаріальної таємниці не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, натомість в судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про виконання нотаріусом зазначеної дії. Не заслуговують на увагу і доводи позову щодо відсутності засвідчення нотаріусом справжності підпису [PERSON] в заповіті, що на думку позивача свідчить про невідповідність формі та порядку посвідчення оспорюваного заповіту, оскільки нормами законодавства вимог щодо цього не встановлено, а факт підпису заповіту саме цією особою не спростовано належними та допустимими доказами. За наведених обставин у суда відсутні підстави для визнання правочину недійсним, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed