overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], посилаючись на те що відповідач з моменту реєстрації в квартирі не проживає, витрат по її утриманню не несе, нею не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. 3-ті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов підтримали. 3-ті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, 3-їх осіб, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою п'ятикімнату ізольовану квартиру жилою площею 68,30 кв. м., яка знаходиться по [ADDRESS] Згідно ордеру квартира отримана на 7 осіб - сторін по справі і на момент спору вони в ній зареєстровані /ас 6,7/. Встановлено, що відповідач був лише зареєстрованим в спірній квартирі, оскільки позивачка залишила його в дитячому будинку, ніколи в ній не проживав, витрат по її утриманню не ніс, не цікавиться нею. Даний факт, крім акту обстеження /ас 5/ підтверджується показаннями свідка [PERSON] про те, що він є сусідом позивачки, однак крім позивачки і третіх осіб в спірній квартирі ніхто не проживає. Відповідно до ст.ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку поміщення дитини на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника - протягом усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі залишились проживати інші члена сім'ї. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як шість місяців після досягнення повноліття в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона, а також її доньки [PERSON] та [PERSON] є співвласниками даної квартири. Відповідач був зареєстрований як чоловік [PERSON] [INFO] . Однак, шлюб між ними було розірвано і в вересні 2018р. відповідач залишив їх квартиру і з тих пір в ній не проживає, не цікавиться нею. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2019р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою трикімнатну ізольовану квартиру загальною площею 58 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2005р. квартира належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожній (а.с. 5). Відповідач був зареєстрований в спірній квартирі 26.03.2009р. у зв`язку з укладенням шлюбу з донькою позивачки [PERSON] (а.с. 14). Однак, в подальшому їх відносини погіршились і 11.01.2019р. шлюб між ними був розірваний (а.с. 17). Встановлено, що ще до розірвання шлюбу - в 2018 році відповідач залишив спірне приміщення і з тих пір в квартирі не проживає. Даний факт, крім актів про не проживання від 3.08.2019р., 3.09.2019р., 3.10.2019р. (а.с. 6-8), підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] в 2018р. залишив їх квартиру і в даний час у нього нова сім`я. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як рік в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При цьому позивачка зазначає, що їй належить вищевказана квартира, в якій прописаний її син. Однак, останній з червня 2014 року не живе в квартирі, його речей там немає. На теперішній час позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. В судове засідання позивачка не зявилась, однак, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханнями справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачка є власницею квартири [ADDRESS], про що свідчить копія договору купівлі - продажу квартири від 01 березня 2011 року та копією витягу з державного реєстру правочинів, а також копією витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно /а.с.4-7/. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 2011 року [ADDRESS] /а.с.13/. Однак, згідно довідки директора КП «Житломасив» [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з червня 2014 року /а.с.8/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але в ній не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ній, а тому, позивачка вимушена сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є сином позивачки, тому згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, а саме: член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у квартирі судом не встановлено. Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з червня 2014 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини, а тому, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що більше 10 років відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням міськвиконкому чоловікові позивачки [PERSON] була надана у користування квартира, на підставі ордеру №74, яка розташована за адресою:\~[ADDRESS].Комунальні рахунки (книжки) оформлені на імя позивачки. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрована позивачка та її син відповідач, який більше 10 років за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив\~право користування\~жилим приміщенням\~за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 1989 р. не мешкає у зазначеній квартирі. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], на підставі заповіту від 20.06.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №722. На момент вступу в права власності, в даній квартирі з 06.05.2010 р., відповідно до Домової книги для прописки громадян, був зареєстрований син колишньої власниці квартири відповідач, але фактично не проживає в ній з 1989 р. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 01.11.2013 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко\~О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2302. Окрім позивачки в зазначеній квартирі зареєстрований її син - відповідач, який з 01.11.2013 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 19.02.2002 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS]., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2016 р., зареєстрованого в реєстрі за №3-425. Окрім позивачки в зазначеному будинку зареєстрований її племінник - відповідач, який з 19.02.2002 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2001 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради народних депутатів від 29.12.1986 р. на сім'ю з 5-ти чоловік була надана трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 38,06 кв.м., на підставі ордеру №1422. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрований син позивачки - відповідач, який з 2001 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2004 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Лисичанського міськвиконкому батькові позивачки [PERSON] була надана у користування квартира, на підставі ордеру №90, яка розташована за адресою: [ADDRESS].Комунальні рахунки (книжки) оформлені на ім'я позивачки. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрована позивачка та її син - відповідач, який з 2004 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2008 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради народних депутатів від 13.02.1985 р. на сім'ю з 2-х чоловік була надана однокімнатна квартира [ADDRESS]., загальною площею 19,01 кв.м., на підставі ордеру №163. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрований син позивачки - відповідач, який з 2008 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що з 2010 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не з`явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради народних депутатів № 697 від 20.09.1983 р. на сім`ю з 3-х чоловік була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] ., загальною площею 27,55 кв.м., на підставі ордеру №1112. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрований син позивачки - відповідач, який з 2010 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2011 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачка в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири [ADDRESS],\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 02.08.1993\~р.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№1-4674.\~Окрім позивачки\~в зазначеній квартирі зареєстрований її син відповідач, який з 2011 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved