Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке вона має намір прийняти. Проте, в установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, в зв`язку з тим, що вважала фактично прийнятою спадщину після смерті батька, оскільки на момент смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав разом з нею за однією адресою. Також, у цей час вона працювала у ВАТ «ММК ім. Ілліча» на посаді оператора машинного доїння, специфіка роботи унеможливлювала поїздку до органів нотаріату, так як вона повинна була бути на роботі приблизно о 06-00 год., а закінчувалась зміна близько 21-00 год. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті батька немає. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.02.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 17.04.2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність за участю її представника - адвоката Коваленко К.О. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Коваленко К.О. у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком позивачки. На час смерті, батько був зареєстрований разом зі своєю дружиною - матір`ю позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте фактично на момент смерті він проживав разом з позивачкою за її адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з чим, позивачка вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті батька. Крім цього, робочій графік та специфіка роботи позивачки унеможливлювали її поїздку до органів нотаріату. Також пояснила, що мати позивачки померла [INFO] , та після її смерті осіб, які б прийняли спадщину немає. Представник відповідача Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області - Аксьонов С.Л. у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми суд розглянув справу у відсутність нез`явившихся позивачки та представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивачки - адвоката Коваленко К.О., розглянувши письмову заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.06.1960 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: мати - [PERSON] , батьком - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 887. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 17.07.1984 року [PERSON] 17.07.1984 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис № 2263. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження Володарської райдержадміністрації від 05.10.2000 року № 519 належить право на земельну частку (пай), розміром 6,41 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Родіна». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.12.2005 року [PERSON] помер [INFO] у віці 71 років в с. Новороманівка Володарського (Нікольського) району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 24. Згідно довідки виконкому Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 920 від 21.12.2018 року на момент смерті [INFO] [PERSON] дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та мав наступний склад сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] . Також відповідно до довідки виконкому Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 918 від 20.12.2018 року [PERSON] дійсно проживав без реєстрації до дня смерті [INFO] зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виконкому Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 921 від 21.12.2018 року на момент смерті [INFO] [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до трудової книжки [NUMBER] заведеної 21.06.1977 року [PERSON] 16.11.2004 року прийнята на посаду оператора машинного доїння в агроцех № 53 ПАТ «ММК ім. Ілліча». Також судом встановлено, що згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54590499 від 21.12.2018 року сформованого державним нотаріусом Нікольської державної нотаріальної контори Ушкало М.К., у спадковому реєстрі інформація, щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємиць за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як встановлено судом, і це підтверджується наданими стороною позивача дослідженими доказами, 22.12.2005 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Місцем відкриття спадщини є: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, на час відкриття спадщини [PERSON] , у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України є його дружина [PERSON] та донька (позивачка по справі) [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , як за законом, так і за заповітом в ході судового розгляду справи не встановлено. Також судом встановлено, що дружина померлого в силу ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час його смерті постійно проживала разом з ним за однією адресою, та протягом шести місяців не заявила про відмову від неї. Позивачка в свою чергу, не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час смерті останнього постійно не проживала разом з ним за місцем його реєстрації, та у строк визначений статтею 1270 ЦК України (протягом шести місяців) не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином позивачка пропустила строк визначений статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті спадкодавця (батька). Щодо поважності причин пропуску строку слід зазначити наступне. Так, згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачка, як на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини посилається на дві обставини: 1) вона вважала, що фактично прийняла спадщину оскільки батько на час смерті проживав фактично разом з нею, та 2) специфіка її роботи унеможливлювала поїздку до органів нотаріату, для подачі заяви про прийняття спадщини. Проте наведені причини пропуску строку для прийняття спадщини, на думку суду не є поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі нотаріусу відповідної заяви, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Інших поважних причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивачки на подачу нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачкою не зазначено. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed