Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається на те, що 01 липня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції та зроблено актовий запис №834. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Вказує на те, що разом з відповідачем вони не проживають вже більше одного року. Крім цього, в позові вказує на те, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Крім того, вказує на те, що з метою нав'язати їй своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків. Вказує на те, що примирення між ними неможливе, оскільки вона виявляє намір одружитися з іншим чоловіком. Також вказує на те, що розподіл спільного майна вони вирішать з відповідачем в окремому порядку. Крім цього в позові вказує на те, що їхні спільні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказує на те, що вона бажає стягувати з відповідача аліменти. Також вказує на те, що як їй відомо відповідач працює не офіційно вантажником на МТК «Калинівський ринок» та отримує заробітну плату у сумі 2500 гри. і згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати їхніх спільних дітей. Оскільки він не надає жодної матеріальної допомоги і практично жодного інтересу до них не проявляє відвідує їх дуже рідко. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 01.07.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького МУЮ актовий запис № 834. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Крім цього просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на примирення з відповідачем не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просить призначити аліменти в розмірі, що передбачений для дітей відповідного віку, врахувати, що він не має постійної роботи, працює вантажником. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Із свідоцтво про одруження вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 01.07.2005 року актовий запис № 834. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] [INFO], народжений у шлюбі сторін і його батьком є відповідач. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] [INFO], народжена у шлюбі сторін і батьком її є відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 112 CK України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У відповідності до положень ст. 111 СК України, судом не вбачається підстав для надання часу для примирення сторін по справі. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону ( ст.184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначені норми права свідчать про те, що правовою підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід відповідача, отримання ним доходу в натурі, а також для визначення розміру аліментів суд зобов'язаний встановити матеріальне становище платника аліментів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. На підставі наведеного, а також наявних матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що сторони по справі тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому їхню сім'ю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати. Враховуючи наведене, суд вважає стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на кожну, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Такий розмір аліментів ніяким чином не буде порушувати інтересів малолітніх дітей.

Outcome: partial