Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина при виконанні трудових обов'язків. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] року о 18.45 год. її син [PERSON], який перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (на той час Відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1»), працюючи гірничим монтажником дільниці МДО-5 та виконуючи на своєму робочому місці роботи із зачистки гірничої маси в котловані, потрапив під стрічку працюючого конвеєра, в результаті чого отримав множинні рани правого плеча та плечового поясу, ураження глибоких артерій та вен плеча, від яких через гостру масивну крововтрату помер на місці отримання травм, що було зафіксовано актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 та складеним актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. З 01.01.2008 року по теперішній час вона є отримувачем щомісячної страхової виплати в сумі 861,05 грн. , яка сплачується їй відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Димитрові. Вказуючи на те, що в зв'язку з трагічною смертю сина вона зазнала непоправного горя, що спричинило їй великі моральні страждання, глибокий біль та значний розлад психічного здоров'я, що змушує її щоденно докладати значних зусиль для організації свого життя, позивачка просить суд на відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй смертю близької людини, стягнути з відповідача на її користь 200000 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважаючи їх законними і обгрунтованими, і просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Позивач до судового засідання не з'явилася, надавши свої повноваження представнику. Представник відповідача і третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представником відповідача на адресу суду надано письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір'ю загиблого [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про його народження та копією його трудової книжки (а.с.6, 8-11). Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту №55 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, [INFO] року о 18.45 год. з [PERSON] під час виконання трудових обов'язків на шахті стався нещасний випадок, внаслідок якого потерпілий помер (а.с.12-15, 16-28). Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами цивільного законодавства, зокрема ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 2 статті 1168 цього Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Тобто, даною нормою законодавчо передбачено право батьків на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Досліджені судом докази підтверджують, що нещасний випадок з [PERSON] стався під час виконання ним трудових обов'язків. Причинами його виникнення, згідно актів форми Н-5, Н-1, є робота під стрічковим конвеєром під час його роботи, низький рівень виробничої та технологічної дисципліни на дільниці МДО-5, неузгодження дії, незабезпечення безпечних умов праці у зміні, видача наряду на небезпечний процес одному робітнику, який згідно початкового наряду на розробку котловану не був старшим працівником, порушення вимог «Посадової інструкції гірничого майстра дільниці МДО-5» та інші порушення вимог з охорони праці (а.с. 12-15, 16-28). Відповідно до ст.153 КЗпП України відповідальність за забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або уповноваженого ним органу, які і мають нести відповідальність за завдання моральної шкоди, тому необхідність доведення умови вини роботодавця і протиправності його поведінки відсутня. Відповідно до частини 3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Спосіб відшкодування шкоди встановлюється законом. За загальним правилом відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазвичай здійснюється у формі одноразової виплати грошової суми, на чому і наполягає позивач, який звернувся до суду за захистом свого передбаченого законом права. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд керується не лише тими критеріями, які обумовлюють суб'єктивне сприйняття звістки про смерть близької людини - гострі потрясіння, біль втрати, фізичне та душевне виснаження, порушення рівноваги, почуття відчаю та страху перед майбутнім, на які посилається в позовній заяві позивач, але й тими, які характеризують їх зовнішній прояв - порушення звичайного способу життя, вимушеність докладання додаткових зусиль для його організації в зв'язку з передчасною та непоправною втратою близької людини. При цьому суд враховує характер стосунків, що існували на час життя потерпілого, ступінь їх близькості, неможливість їх відновлення, обсяг фізичних і душевних страждань, завданих матері передчасною смертю дитини, що є визначальним чинниками настання моральної шкоди та її оцінки в грошовому вимірі. Визначаючи розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу смертю сина при виконанні ним трудових обов'язків, суд виходить з того, що людина, її життя та здоров'я відповідно до ст.3 Конституції України визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Безповоротність втрати близької людини та її наслідки дають суду підстави для визначення позивачу моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень. Суд вважає, що такий розмір моральної шкоди буде відповідати як принципам, закладеним в ч.3 ст.23 ЦК України, так і принципам поміркованості, виваженості, розумності і справедливості Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності з нормами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь УДК в м.Димитров судовий збір в розмірі 1218грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial