Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ. В обґрунтування позову посилалася на те, що 23.08.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу ними було набуто наступне майно: · квартира загальною площею 62,6 кв.м. та жилою прощею 45,8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., право власності на яку було зареєстровано за [PERSON]. За умовами договору купівлі-продажу квартири, вона придбана за 7565,00 грн. В теперішній час вартість квартири становить 30 000 грн. · квартира загальною площею 31,4 кв. м. та жилою прощею 19,3 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS], придбана на підставі договору купівлі продажу квартири від 18.11.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. (реєстровий номер 1-8403), право власності на яку зареєстровано за відповідачем [PERSON] За умовами договору купівлі-продажу квартири, вона придбана за 29568 грн. В теперішній час вартість квартири становить 30 000 грн. Таким чином, набуті під час шлюбу квартира за адресою: [ADDRESS] та квартира за адресою [ADDRESS], є спільною сумісною власністю подружжя. Сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки, внаслідок чого шлюбні відносини були фактично припинені з серпня 2014 року, з того ж часу не велося спільне господарство. За даних обставин нею була подана до суду заява про розірвання шлюбу. Після припинення відносин вона зареєстрована та постійно проживає за адресою [ADDRESS], а відповідач зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. У добровільному порядку розділити спільне майно відповідач не бажає, що змушує її звернутися з позовом до суду. Позивачка просить суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: · квартиру загальною площею 62,6 кв. м та жилою площею 45,8 кв., що розташована за адресою: [ADDRESS]; · квартиру загальною площею 31,4 кв. м та жилою площею 19,3 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Поділити спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: · визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру загальною площею 62,6 кв. м та жилою площею 45,8 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. · визнати за [PERSON], [INFO], право особистої приватної власності на квартиру загальною площею 31,4 кв. м та жилою площею 19,3 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, наполягає на задоволенні позову. Представник позивачки - адвокат Кірєєв В.В. у судове засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенню позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився з усіма обставинами, викладеними у позові та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Білоус І.Г., у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позову. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши доводи позовної заяви, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 23.08.2005 року, про що відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №698 (а.с.7). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19.05.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 02.06.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2005 року по 02.06.2015 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. (зареєстровано в реєстрі за №1-2858), позивачкою [PERSON] було придбано квартиру загальною площею 62,6 кв.,м., житловою площею 45,8 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS] Продаж квартири вчинено за 7565 грн. (а.с.8). Сторони погодились, що на даний час вартість квартири складає 30 000 грн. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою БТІ у м.Краматорську, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10, 14, 42-43). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 18.11.2009 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. (зареєстровано в реєстрі за №1-8403), відповідачем [PERSON] було придбано квартиру загальною площею 31,4 кв.,м., житловою площею 19,3 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Продаж квартири вчинено за 29568 грн. (а.с.11). Сторони погодились, що на даний час вартість квартири складає 30 000 грн. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою БТІ у м.Краматорську. витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13, 14,40-41 ). Таким чином, оскільки квартира за адресою [ADDRESS] та квартира за адресою [ADDRESS], були придбані сторонами у період шлюбу, суд приходить до висновку, що зазначені квартири є спільним майном подружжя. Між сторонами немає суперечки щодо визначення вартості квартир. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, виходячи з рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя згідно ст.70 СК України, суд вважає за доцільне поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: · за позивачкою [PERSON] визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,6 кв. м., житловою площею 45,8 кв. м. · за відповідачем [PERSON] визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,4 кв.,м., житловою площею 19,3 кв. м. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved