Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з 2006 року до 17.12.2008 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. В 2008 році їх шлюб було розірвано. Проживаючи в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини її прізвище вказане «[PERSON]», але після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище на «[PERSON]». Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], проте з грудня 2008 року взагалі не бере участі у її вихованні, з 2010 року не провідує доньку за її місцем проживання та навчання, не цікавиться здоров'ям дитини, її вихованням, розвитком, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Вона самостійно утримує дитину, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, займається її вихованням. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 17.12.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі -300,00 гривень на місяць. Відповідач протягом 2008-2016р.р. нерегулярно сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2016 року становить в розмірі 24046,00грн, а з березня 2012 року він взагалі припинив сплачувати аліменти, чим самоусунувся від участі у матеріальному забезпеченні та утриманні своєї дитини. До відповідача дитина відноситься інертно, так як він з нею взагалі не спілкується і не приходить до неї та не телефонує. Батьком називає її теперішнього чоловіка [PERSON], який проживає разом з нами та фактично займається вихованням та утриманням дитини разом з нею. Враховуючи вищенаведене вважаю, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від її представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі в порядку письмового провадження, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про явку в суд повідомлявся належним чином за місцем свого проживання та через оголошення в, газеті «Вінниччина» з викликом до суду на 13.12.2016 року. Представник служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Бондар Н.С. звернулась до суду з заявою про розгляд справи в порядку письмового провадження, заявлені позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивачки не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з 2006 року до 17.12.2008 року сторони перебували у шлюбі. В 2008 році шлюб сторін було розірвано. Проживаючи в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини прізвище позивачки вказано «[PERSON]», але після розірвання шлюбу з відповідачем, позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]». Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], проте з грудня 2008 року взагалі не бере участі у її вихованні, з 2010 року не провідує доньку за її місцем проживання та навчання, не цікавиться здоров'ям дитини, її вихованням, розвитком, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Позивачка самостійно утримує дитину, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, займається її вихованням, що підтверджується Характеристикою на дитину та довідкою № 26 Дошкільного навчального закладу ясла-садок № 7 від 05.09.2016 р., в якому навчається дитина з 2009 по червень 2013 року, а також Характеристикою на дитину та довідкою від 05.09.2016р. за № 542 виданих Калинівською ЗОШ 1-3 ступенів, за 4 роки навчання дитини в школі. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 17.12.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини в твердій грошовій сумі 300,00 гривень на місяць. Відповідач протягом 2008-2016р.р. нерегулярно сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2016 року становить в розмірі 24046,00грн, а з березня 2012 року він взагалі припинив сплачувати аліменти, чим самоусунувся від участі у матеріальному забезпеченні та утриманні своєї дитини, що підтверджується довідкою відділу ДВС Немирівського РУЮ від 01.09.2016р. Крім того, відповідач неодноразово 08.10.2015р. (вих №4710) та 05.09.2016р. (вих №3229) письмово попереджався державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісну несплату аліментів. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. До відповідача дитина відноситься інертно, так як він з нею взагалі не спілкується і не приходить до неї та не телефонує. Батьком називає теперішнього чоловіка позивачки -[PERSON], який проживає разом з позивачкою та фактично займається вихованням та утриманням доньки [PERSON]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачкою було подано заяву до Служби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації про позбавлення відповідача батьківських прав, за результатами перевірки та вивчення обставин життя дитини, Службою у справах дітей було встановлено, що відповідач не займається вихованням дитини, ухиляється від сплати аліментів. Вихованням, утриманням та навчанням дитини займається лише мама, дитина забезпечена усім необхідним для дитини відповідного віку. Службою у справах дітей (Органом опіки та піклування) надано висновок від 20.10.2016р. №01-17-2647, в якому орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, вважає можливим і доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. У висновку зазначено, що відповідач не з'явився на засідання Служби у справах дітей на якому розглядалося питання про позбавлення його батьківських прав, хоча був повідомлений працівниками Брацлавської селищної ради про час та місце проведення засідання та про суть питання. Згідно Акту обстеження житлових умов від 06.09.2016р. проведеного комісією Виконавчого комітету Калинівської міської ради, за адресою де проживає дитина [PERSON] - [ADDRESS], комісія прийшла до висновку, що дана квартира в гарному стані та відповідає всім вимогам для забезпечення умов існування та проживання дитини. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов Відповідача від 04.10.2016р., комісією Брацлавської сільської ради Немирівського району та Характеристики встановлено, що Відповідач зареєстрований за адресою - [ADDRESS], та попереджений про можливість позбавлення батьківських прав. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини. Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоров'я дитини, а також те, що аліменти, які стягуються з відповідача в твердій грошовій суму 300 грн. не дають можливість повноцінно забезпечувати дитину предметами першої необхідності, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved