Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, з часу подачі заяви до суду та до досягнення нею повноліття. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження в твердій грошовій сумі у розмірі 1250грн. починаючи стягнення з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття, та судові витрати по справі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги у зменшеному розмірі визнав та не заперечив проти стягнення аліментів у розмірі 1250грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов в уточненому та зміненому вигляді підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони з 31 грудня 2015року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від даного шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO] народження (а.с.5), яка проживає та знаходяться на утриманні позивачки. З довідки Гузіївської сільської ради від 18.07.2017року за № 727 про склад сім'ї вбачається, що сім'я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] (батько), [PERSON] (мама), [PERSON] (брат) (а.с.25). Згідно даних трудової книжки звільнений з роботи 06 листопада 2015року і на даний час не працює, що підтверджується довідкою Гузіївської сільської ради, Болехівської міської ради, Івано-Франківської ради від 18.07.2017р.(а.с.31). Також судом встановлено, що на виконанні Болехівського міського ВДВС перебуває в/л № 2-210/2009 від 04.08.2009року виданий Болехівським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO].н. Заборгованість по аліментах станом на 01.09.2017року становить 2612,45грн. З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,1 га в [ADDRESS] Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд визнає, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, те що позивачка не працює, стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; те, що відповідач являється фізично здоровим чоловіком, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року за № 1801-VІІІ встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. А тому, в будь-якому разі аліменти не можуть бути меншими ніж: 30% від 1689 грн з 01 січня 2017 року, 30% від 1777 гривень з 01 травня 2017 року, 30% від 1860 гривні з 01 грудня 2017 року. Враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає справедливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти, визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн., щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами -11 липня 2017 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення повноліття. Відповідно до положень ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України, а також роз'яснень, даних у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При таких обставинах, з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави, та враховуючи документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу та пропорційність їх розміру задоволених позовних вимог, до стягнення на користь позивачки підлягає 600,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, ст. 180-182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved