Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 7 червня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 34. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, а тому нею було подано заяву до суду про розірвання шлюбу. З відповідачем на даний час вона проживає разом в одному будинку. Останній в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Самостійно вона не в змозі матеріально забезпечити дочку в достатньому обсязі. Відповідач офіційно не працює, однак виїжджає на сезонні роботи та отримує значні доходи. Інших дітей, окрім їхньої доньки, у нього немає. Представник позивачки - адвокат Шворак Н.В. 20 травня 2019 року подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути у відсутності її та позивачки, і не заперечує проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 4450102599373 про вручення судового відправлення № 4450102589211. За таких обставин, з огляду на те, що представник позивачки - адвокат Шворак Н.В. не заперечила проти заочного розгляду справи, про що подала письмову заяву, ухвалою суду від 20 травня 2019 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки дитини [PERSON] зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Дитина сторін перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Між позивачкою та відповідачем немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] , будучи особою працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча має таку можливість і зобов`язаний її утримувати, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Зазначена величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Доказів про наявність у відповідача виключних обставин, які б свідчили про те, що він в змозі надавати допомогу своїм дітям лише на мінімальному рівні, немає. При визначені розміру аліментів суд врахував матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, однак дані про незадовільний стан його здоров`я відсутні, інших утриманців немає, стан здоров`я дитини, а також і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на батька, так і на матір, і дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 18 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved