Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 16.06.2020 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду, у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 25.06.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні відповідач заявив суду клопотання про надання строку на примирення, зазначивши що він не згоден на розірвання шлюбу, оскільки кохає дружину та дуже любить дитину. Ухвалою суду від 10.09.2020 р. було зупинено провадження у справі, подружжю надано строк для примирення протягом двох місяців. 10.11.2020 року строк наданий подружжю для примирення сплинув, а відтак було поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка у судовому засіданні просила суд про розірвання вказаного шлюбу, посилаючись на той факт, що родина фактично розпалась, вони проживають окремо, відповідач відносно неї та дитини вчиняє психологічне насилля, внаслідок чого вона зверталась до правоохоронних органів. Відповідач категорично заперечував проти наданих позивачкою пояснень, вказав, що все нею зазначене є надуманим, а позивачка не йде на примирення та категорично проти цього налаштована. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 08.11.2014 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 1835), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, позивач та відповідач з липня 2020 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини, примирення за час наданий судом між сторонами не відбулось. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved