Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 07.09.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Під час спільного життя виявилось, що в них різні погляди на життя та побут, несумісні характери, внаслідок чого постійно виникали сварки. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з квітня 2013 року та їх подальше відновлення не можливе через великі протиріччя, що граничать з ненавистю. Спільне господарство не ведеться, вони мешкають окремо. В зв'язку з викладеним позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №326. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. В судовому засіданні позивачка зазначила, що з квітня 2013 року близькі стосунки з відповідачем було припинено. З червня 2013 року вона стала проживати окремо. З цього часу стосунки не відновлювались та спільне господарство не ведеться. З серпня 2013 року та по теперішній час вона зустрічається з іншим чоловіком, з яким бажає одружитись. Примирення з відповідачем є неможливим. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, зазначивши, що відносини відповідачки з іншим чоловіком є не тривалими та вважаючи можливим подальше примирення з позивачкою та відновлення шлюбних стосунків. З урахуванням зазначених вище пояснень сторін та положень закону, враховуючи, що шлюбні стосунки та спільне проживання між сторонами були остаточно припинені в червні 2013 року, з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, протягом вказаного часу, а також наданого судом строку для примирення останнє не відбулось, позивачка категорично заперечує проти продовження шлюбних відносин з відповідачем, на теперішній час проживає з іншим чоловіком, з яким бажає зареєструвати шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам позивачки. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved