overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, 02.02.2013 року вона уклала з відповідачем попередній договір, згідно якого той зобов'язався укласти з нею договір купівлі-продажу та продати їй житловий будинок за зазначеною адресою; при укладенні попереднього договору вона сплатила позивачу більшу частину ціни будинку, яка складає 340000 гривень. Після цього 25.03.2014 року позивачка, за її твердженнями, сплатила залишок ціни, що складає 4000 гривень, та уклала з відповідачем письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку; але він нотаріального посвідчення відповідач став ухилятися, у зв'язку з чим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити, вказуючи, що відповідач повністю отримав гроші за будинок, але ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надав. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з поданих доказів, станом на лютий 2013 року відповідачу [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. 02.02.2013 року позивачка та відповідач уклали попередній договір, посвідчивши його нотаріально, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався укласти з позивачкою [PERSON] у майбутньому договір купівлі-продажу та продати їй житловий будинок. Зі змісту попереднього договору вбачається, що позивачка сплатила відповідачу грошову суму за будинок у розмірі 336000 гривень, при цьому обумовлена ціна будинку складає 340000 гривень. Після цього 25.03.2014 року позивачка сплатила відповідачу залишок ціни, що складає 4000 гривень, та сторони уклали письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, але у нотаріальному порядку він досі не посвідчений, оскільки відповідач від цього ухиляється. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки під цим будинок, та визнати за собою право власності на будинок та земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала заявлений позов, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у липні 2013 року відповідач [PERSON] отримав у спадщину після матері [PERSON], померлої [INFO], житловий будинок [ADDRESS], а також земельну ділянку площею 0,55 га, цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства. 12.09.2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено угоду, згідно якої позивачка купила у відповідача зазначені будинок та земельну ділянку спірну квартиру за 10000 гривень, про що той видав письмову розписку; але після укладення угоди відповідач став ухилятися від її нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на неї. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на липень 2013 року відповідачу [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 02.07.2013 року між відповідачем та позивачкою був укладений договір купівлі-продажу зазначеного майна, згідно якого відповідач [PERSON] продав позивачці [PERSON] квартиру за 21000 гривень, про що був складений письмовий договір; незважаючи на досягнення згоди сторін по всіх істотних умовах договору та його часткове виконання, він у нотаріальному порядку за вини відповідача посвідчений не був. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та визнати за собою право власності на цю квартиру. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] підтримали заявлений позов, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але подав заяву про визнання позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 12.06.2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено угоду, згідно якої позивачка купила у відповідача спірну квартиру за 22000 гривень, про що той видав письмову розписку; але після укладення угоди відповідач став ухилятися від її нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу 17/25 частини житлового будинку [ADDRESS] в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на будинок. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання ним позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на липень 2014 року відповідачці [PERSON] належала 17/25 частини житлового будинку [ADDRESS] в м.Вільнянськ Запорізької області, інша частина цього будинку належала позивачці [PERSON] 16.07.2014 року між відповідачкою та позивачкою був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідачка [PERSON] продала позивачці [PERSON] 17/25 частини житлового будинку за 20000 гривень, про що був складений письмовий договір; позивача, таким чином, стала власником всього житлового будинку; незважаючи на досягнення згоди сторін по всіх істотних умовах договору та його часткове виконання, він у нотаріальному порядку за вини відповідача посвідчений не був. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу житлового будинку № 32 по вул.Ілліча в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області та земельної ділянки біля нього, та визнати за собою право власності на будинок та земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у липні 2012 року відповідачка [PERSON] позичила у позивачки [PERSON] грошову суму у розмірі 15000 гривень; оскільки з поверненням позики виникли труднощі, позивачка та відповідачка 10.07.2013 року уклали між собою угоду, згідно якої остання продала позивачці в рахунок боргу та доплати у розмірі 5000 гривень житловий будинок № 32 по вул.Ілліча в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку біля нього, призначену для ведення особистого підсобного господарства; після укладення угоди відповідачка стала ухилятися від її нотаріального посвідчення, мотивуючи це відсутністю коштів та браком часу. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], та визнати за собою право власності на цю квартиру. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але її представник [PERSON] подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у червні 2014 року позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали між собою угоду, згідно якої остання продала позивачці квартиру [ADDRESS] за 36000 гривень; зазначена сума була перерахована відповідачці на платіжну картку після чого позивачка переїхала у квартиру, стала там проживати, зробила ремонт, але після укладення угоди відповідачка стала ухилятися від її нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу присадибну земельну ділянку по [ADDRESS], та визнати за собою право власності на цю земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, але подала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідачці [PERSON] належала на праві присадибна земельна ділянка по [ADDRESS]. У травні 2011 року позивачкою була укладена угода з відповідачкою про продаж цієї земельної ділянки за 5000 (п'ять тисяч) гривень. З приводу продажу земельної ділянки сторони склали письмовий договір, але від оформлення договогу у нотаріальному порядку відповідачка відмовилася. Суд також враховує, що позивачка також набула від відповідачки право власності на сам житловий будинок [ADDRESS] згідно договору дарування від 29.10.2004 року. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимог мотивує тим, що заволоділа будинком з відома офіційного власника близько 22-х років тому, відкрито користується ним та відноситься до нього як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила про визнання позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка [PERSON] близько 22-х років тому заволодів житловим будинком [ADDRESS], з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку біля цього будинку. Свої вимоги мотивує тим, що заволоділа будинком та земельною ділянкою з відома офіційного власника близько 20-ти років тому, відкрито користується ними та відноситься до них як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої позов визнає повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка [PERSON] близько 20-ти років тому заволоділа житловим будинком № [ADDRESS], та земельною ділянкою біля цього будинку, призначеного для ведення особистого підсобного господарства; з цього часу позивачка постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Железняк Л.В. підтримала позов, просить його задовольнити; суду пояснила, що у спірному житловому будинку позивачка постійно проживає з 1997 року, будинком заволоділа з відома попереднього власника [PERSON], яка проти цього не заперечувала, але вказана особа померла у вересні 1998 року; відповідачка у справі є єдиним спадкоємцем померлої, але від оформлення права власності на будинок за позивачкою ухиляється. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. але подала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з досліджених доказів та показань свідків, позивачка [PERSON] з 1997 року заволоділа житловим будинком [ADDRESS], з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна; право власності на будинок за [PERSON] не зареєстровано, хоча вона мала б оформити його як спадщину. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № 135 по вул.Незалежності України (Жовтневій) в м.Вільнянськ Запорізької області. Свої вимоги мотивує тим, що заволоділа будинком та земельною ділянкою з відома офіційного власника більше 30-ти років тому, відкрито користується ними та відноситься до них як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні завив про визнання позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка [PERSON] близько 30-ти років тому заволоділа житловим будинком № 135 по вул.Незалежності України (Жовтневій) в м.Вільнянськ Запорізької області; з цього часу позивачка постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № (18) 16 по вул.Садовій в с.Уральське Вільнянського району Запорізької області, а також земельну ділянку, призначену для обслуговування цього житлового будинку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити; суду пояснила, що спірний житловий будинок разом із земельною ділянкою раніше належав відповідачці; позивачка з її згоди заволоділа ним та проживала у будинку з листопада 2005 року, відносилася до нього як до своєї власності, проти чого відповідачка не заперечувала; вважає, що тим самим позивачка набула право власності на житловий будинок та земельну ділянку під ним. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачка з листопада 2005 року заволоділа житловим будинком № 18 (16) по вул.Садовій в с.Уральське Вільнянського району Запорізької області, з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна; право власності на будинок зареєстровано за відповідачкою [PERSON], яка на захист прав власника не претендує і прав позивачки на будинок не оспорює; ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved