Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що дитина повністю перебуває на її утриманні, добровільно відповідач матеріальної допомоги ані в грошовій, ані в натуральній формі не надає, від виконання будь-яких батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим, позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, свої вимоги підтримала у повному обсязі, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 18, 22). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав (а.с.19-20, 23-24, 26-27). За відомостями Мартівської сільської ради Печенізького району Харківській області в листі № 192 від 15 серпня 2017 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], з 14 листопада 2011 року по теперішній час (а.с. 12). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, які були надіслані відповідачу за вищезазначеною адресою по селі Мартове, судові повістки на 03 жовтня, 24 жовтня, 16 листопада 2017 року, копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були повернуті на адресу суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 19-20, 23-24, 26-27), проте, згідно із частиною 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідача про розгляд судової справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 22). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Печенізьким районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 08, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 294805 від 05 серпня 2016 року (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 336097, виданого 16 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області, про що було зроблено актовий запис за № 43 (а.с. 3). Згідно з довідкою виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 04 серпня 2017 року № 2839, [PERSON] мешкає в [ADDRESS], та має склад сім'ї: чоловік - [PERSON], 1995 року народження; донька - [PERSON], 2013 року народження (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у вирішенні щоденних побутових проблем не бере, від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини ухиляється та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач ані у грошовій, ані у натуральній формі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивачка самостійно виховує доньку та потребує матеріальної допомоги, оскільки через збільшення витрат на купівлю одягу та взуття, продуктів харчування, вона разом з дитиною опинилась у скрутному матеріальному становищі. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180, частини 3 статті 181, частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються, зокрема, у частці від доходу того з батьків, хто проживає окремо від дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений в Законі України «Про державний бюджет України на 2017 рік» . На виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховує малолітній вік дитини, скрутний матеріальний стан позивача, а також те, що вона самостійно виховує доньку. Відповідач не повідомив суд про своє матеріальне становище, стан здоров'я, наявність на його утриманні інших осіб або про будь-які інші обставини, що мають значення для розгляду справи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки для утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок підлягає стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved