Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, із дня подання цієї заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2007 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.10.2015 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Малолітній син перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, ігнорує свої батьківські обов'язки. Відповідач є особою молодого віку, працює, а тому спроможний сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Позовна заява з додатками були вручені відповідачу Уваровським районним судом Тамбовської області 30.05.2018 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, що підтверджується протоколом судового засідання по справі № 13/9-1/2018 та підтвердженням про вручення документів від 30.05.2018 року (а.с.16-17). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 23.10.2015 року шлюб розірвано, що підтверджується копією рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області (а.с.9-10). Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.8) Дитина проживає з позивачем та знаходиться на вихованні та утриманні останньої (а.с.11). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, матеріальне становище позивача і відповідача, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу ) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову. Такий розмір аліментів на утримання сина буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тобто в даному випадку держава понесла витрати по судовому збору, а тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved