Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.09.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції, актовий запис № 44; стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння між ними, різність характерів та поглядів на вирішення сімейних проблем, які призвели до втрати поваги, довіри та любові один до одного. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.09.2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.09.2009 року, серія І-ОЛ № 041036 (а.с. 6). Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 099816 від 04.08.2010 року. В графі мати зазначена [PERSON], в графі батько [PERSON] (а.с. 7). Причина розпаду сімї різність характерів та поглядів на вирішення сімейних проблем, які призвели до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні аліментів суд враховує обставини передбачені ст.182 СК України, тобто стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved