Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] що проживає разом з нею перебуває і на її утриманні, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні її та дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти: на утримання дитини - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, на своє утримання - в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. До суду позивачка не з'явились, але надала заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву в якій вказують, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області від 16.03.2013 року, актовий запис № 41 (а.с. 7). Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області від 24.07.2013 року, актовий запис № 129, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з нею за цією адресою проживає та зареєстрована з 2013 року дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 1534 від 08.08.2014 року (а.с.10). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є здоровим та працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, добровільно матеріальної допомоги на дочку не надає, заперечень проти позову до суду не надав, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, так як єдиний її дохід це допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку яка виплачується Управлінням соціального захисту населення в розмірі 130 грн. щомісячно, відповідач добровільно дружину не утримує, непрацездатних осіб на утриманні не має, іншим особам аліменти не сплачує. Визначаючи розмір коштів на особисте утримання, суд врахував, що позивач утримує одноособово дитину, не працює, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову з доказами в їх підтвердження. Отже, враховуючи вищезазначені обставини суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Також, в порядку ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 243,60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved