Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Чернівецька міська рада про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що у 2016 року вона та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління. Зазначає, що від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюб між ними розірваний від 11 лютого 2017 року. Зазначає, що з моменту народження доньки і по цей час відповідач доньку не бачив жодного разу. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини він не надав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприймає засвоєнню загально визначених норм моралі. Вказує на те, що дитина проживає разом з нею, спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові, зазначила що відповідач [PERSON] жодного разу не бачив свою дитину, та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначав що хоче бачити дитину, та просив не чинити перешкод з спілуванням з нею. Представник третьої особи Немилостивий І.В. у судовому засіданні підтримав позов та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON] Заслухавши позивача, представника органу опіки та піклування, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.02.2017 року, актовий запис № 38 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, зо згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2017 року актовий запис № 1783 [PERSON] народилася [INFO] батьками записані [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 23.05.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що згідно довідки № 7005 від 05.11.2018 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що згідно акту № 214 від 08.08.2018 року [PERSON] зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживає разом з дитиною [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Гр. [PERSON] зі слів сусідів фактично не проживає за вказаною адресою, дитину [PERSON] не відвідує з дня народження 27.06.2017 року по даний час. Судом встановлено що відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] від 02.11.2018 року № 01/02 24/2871 орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] [INFO], в зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що згідно витягу із рішення Чернівецької міської ради про надання висновків органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадян від 30.10.2018 року № 576/22 [PERSON] - батька малолітньої [PERSON] [INFO], в зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що згідно довідки розрахунок № 9981 від 06.09.2018 року [PERSON] не виплачує аліменти на користь [PERSON] та доньки [PERSON] станом на 01.09.2018 року становить 10778 грн. 55 коп. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі вищевикладеного, а також висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/2871 від 01.11.2018 року, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved