Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який уклали 18.10.1986 року. Шлюб зареєстровано Володарським відділом РАЦС Донецької області за актовим записом № 70. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Шлюбні відносини неможливі через несумісність характерів та різні погляди на життя. На примирення з відповідачем вона не згодна, вважає, що шлюб розпався остаточно та сім'ю вже не зберегти. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Суду також пояснила, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 18.10.1986 року. Від шлюбу мають сина, 1988 року народження. Фактично шлюбні відносини припинилися близько 5 років тому, відповідач зловживав спиртними напоями, на даний час вона від нього пішла та проживає у своєї матері. Вважає, що шлюбні відносини розпалися остаточно і сім'ю вже не зберегти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що з позивачкою перебуває у шлюбі з 18.10.1986 року та з квітня 2013 року вона проживає окремо у своєї матері. Він не бажає розірвати шлюб, але чому саме пояснити не може. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 18.10.1986 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом ЗАГС Володарського райвиконкому Донецької області за актовим записом № 70, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до довідки виконкому Володарської селищної ради Володарського району Донецької області № 4076 від 18.11.2013 року позивачка проживає разом з відповідачем та із сином [PERSON], 1988 року народження. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, що не заперечується сторонами, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, мешкають окремо, що також не заперечується сторонами. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, у наданий сторонам місячний строк вони не примирилися, відповідачем не доведено, що він у призначений судом строк робив будь-які дії щодо примирення та збереженням сім'ї, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим, в зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати, а позов позивачки задовольнити. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved