Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів на утримання дітей, позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що вона є бабусею неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] померла її донька та матір дітей - [PERSON], яка ще в 2008 році розірвала шлюб з [PERSON]. Батько - [PERSON] з дітьми не проживає тривалий період, не цікавиться їх життям, мешкає в м. Севастополь, має іншу сім`ю, матеріально не допомагає. Також вона зазначила, що онуки з 2007 року проживають разом із нею. За життя їх доглядала мама, а після її смерті догляд здійснювала вона. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дітей позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю, не проти винесення заочного рішення (а.с.60). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми (а.с.53, 59). Ніяких заяв від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області до судового засідання не з'явився. На адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти вимог позивачки не має (а.с.51), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області до судового засідання не з'явилася. На адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами позивачки згодна (а.с.61), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.6,7). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 23 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб (а.с.8). [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області № 710 від 21 липня 2015 до складу сім`ї [PERSON], [INFO] входять онучки [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Позивачка має добрий стан здоров'я, що підтверджується висновком про стан здоров'я від 21 серпня 2015 року (а.с.15). Згідно медичних висновків від 19 серпня 2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] здорові (а.с.16,17). Позивачка забезпечена добрими житловими умовами, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 140 від 07 липня 2015 року (а.с.19,20). З довідки №243-29022016/51034 управління інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.56). Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON](а.с.22). 19 листопада 2015 року рішенням №2 виконавчого комітету Олександрівської сільської ради було вирішено клопотати перед Тарутинським районним судом Одеської області про призначення опікуном [PERSON] своїх неповнолітніх онучок [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Відповідно до ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч.ч.2-4 ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.60 ч.3 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Згідно зі ст.244 СК України, опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved