overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, за його змістом, вимагає здійснити поділ спадщини після померлого [PERSON], визнавши за собою право власності на житловий будинок, дві земельні ділянки та банківський вклад, а за відповідачем - право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] помер [PERSON], який доводився позивачці чоловіком, а відповідачу - дідусем. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS]; земельні ділянки площею 0,385 га та 0,2 га, розташовані на території с.Соколівка Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства, що належали померлому [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 016727 від 21.12.2000 року; земельна ділянка площею 4,41 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 001355 від 10.06.2003 року; грошовий вклад на рахунок № [NUMBER] у Шевченківському відділенні № 7858-0125 (м.Запоріжжя) Ощадного банку СРСР. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлого першої черги за законом згідно положень ст.1261 ЦК України, а відповідач - п?ятої черги за законом згідно положень ст.1265 ЦК України. Окрім зазначених осіб, спадщину ніхто не прийняв. За змістом ч.1 ст.1259 ЦК України, передбачена можливість зміни черговості одержання права на спадкування за згоди спадкоємців, які прийняли спадщину. За змістом ст.ст.1267, 1279 ЦК України, спадкоємці за законом за згодою між собою можуть змінити свої частки у спадщині та виділити їх в натурі. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі з 21 лютого 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійну роботу та дохід. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке наявне в матеріалах справи /а.с. 3/. Відповідно до довідки голови квартального комітету, яка засвідчена Виконавчим комітетом Богодухівської міської ради, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] / а. с.34/. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як офіційно працює на Богодухівському електро-механічному заводі, отримує заробітну плату, тобто має постійний щомісячний дохід. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує зазначені вище обставини, той факт, що відповідач визнав позовні вимоги, та вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі з 31 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійну роботу та дохід. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке наявне в матеріалах справи /а.с. 5/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Богодухівської міської ради, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] / а. с.7/. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як офіційно працює оперуповноваженим СКР в Краснокутському РВ ГУМВС України в Харківській області, отримує заробітну плату, тобто має постійний щомісячний дохід /а.с.11/. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує той факт, що [PERSON] здоровий /а.с.8/, факт отримання позивачкою соціальної допомоги /а.с.10/, а також той факт, що відповідач визнав позовні вимоги, та вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина, що продовжує навчання - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінченням ним навчання в червні 2021 року, але не більш як до досягнення сином 23-річного віку; рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. В обґрунтування пред'явлених вимог позивачка послалася на те, що в період перебування її в шлюбі з [PERSON], [INFO] у них народився син [PERSON]. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2009 року шлюб між ними розірвано. Син залишився проживати з нею. До досягнення сином повноліття відповідач надавав матеріальну допомогу на його утримання в розмірі, визначеному за рішенням суду, однак після досягнення повнолітня - припинив виконувати свій батьківський обов'язок по забезпеченню сина. На даний час [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті прикладної математики та інформатики, термін навчання - до червня 2021 року. У зв'язку з тим, що навчання потребує значних витрат, а самостійно забезпечити себе матеріально [PERSON] не має змоги, в той час як батько у добровільному порядку надавати будь-яку грошову допомогу відмовляється, позивач, діючи в інтересах сина, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка [PERSON] та її представник до суду не з'явилися, при цьому подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку належним чином, у тому числі шляхом виклику через оголошення в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило. Узв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, викликався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.4), довідка з навчального закладу (а.с.5), паспорт, РНОКПП на ім'я [PERSON] (а.с.6), паспорт, РНОКПП на ім'я [PERSON] (а.с.7,8), паспорт, РНОКПП на ім'я [PERSON] (а.с.9,10), довідка про реєстрацію місця проживання (а.с.11), свідоцтво про одруження (а.с.12), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.13), студентський квиток (а.с.14). Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, позивачка, [PERSON], є власницею квартири [ADDRESS], на підставі ордеру за № 2097 від 06 липня 1979 року. Разом з нею у квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 12 травня 2006 року, її донька уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка у квартирі не проживає з березня 2003 року. [PERSON] у добровільному порядку зібрала всі свої особисті речі та переїхала на інше постійне місце проживання. З нею, позивачкою, відповідачка не спілкується та жодним чином не контактує. Їй, позивачки, невідомо де на сьогоднішній день фактично проживає відповідачка. У зв'язку із наявністю реєстрації відповідачки у квартирі, вимушена сплачувати за неї комунальні послуги, що негативно впливає на її матеріальний стан. Відповідачка не проживає у квартирі вже більше 14 років і домовленості між нею, позивачкою, та відповідачкою щодо користування квартирою ніколи не було. Як пояснює ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що її чоловік [PERSON] помер у 2008 році. У квартирі також проживає її донька [PERSON] Відповідачка виїхала зі спірної квартири та більше не повернулася. Вона, позивачка, її не виганяла з квартири. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради у судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.7), ордер (а.с.9), свідоцтво про народження (а.с.10), витяг з державного реєстру (а.с.11), довідка (а.с.12), акт (а.с.13), свідоцтво про шлюб (а.с.14). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на житло в квартирі [ADDRESS] . У позові посилається на те, що їй належить на праві власності житлова квартира [ADDRESS] . Крім неї у вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , яка є її донькою і проживала разом з нею. На даний час донька вийшла заміж та більше десяти років проживає разом з сім`єю у м. Москва Російської Федерації. Вона спілкується з донькою, яка не заперечує щодо зміни місця реєстрації, але маючи утриманні двох малолітніх дітей, зробити це не може. Реєстрація місця проживання відповідачки створює для позивачки ряд незручностей, пов`язаних з реалізацією її права на розпорядження майном. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання повернення судового збору позивачка не ставить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №45 в будинку №6 по б-ру Вечірньому в м. Кривому Розі. В обґрунтування предявлених вимог зазначає наступне. Вона є власником квартири, розташованої за адресою: б-р. Вечірній 6/45, м. Кривий Ріг, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 1999 року. [PERSON] є її сином та значиться зареєстрованим в зазначеній квартирі, однак не мешкає в ній понад 8 років. Будь-які особисті речі відповідача в житловому приміщенні відсутні. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за особистим звернення особи із заявою або за рішенням суду. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації, написавши відповідну заяву, то така можливість є лише за рішенням суду про позбавлення його права користування житловим приміщенням, що передбачено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», де в ст.7 серед вказаних підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи зокрема зазначається судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. При цьому пояснила, що відповідач є її рідним сином, проживав з нею в квартирі до 18 років. З 2010 року в квартирі він не проживає. З квартири сина не виганяла та повернутися до квартири останньому не перешкоджала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні спору покладалась на розсуд суду. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: акт (а.с.6), договір купівлі-продажу (а.с.7), довідка (а.с.9). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

\~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 70 будинку № 36 по вул. Володимира Великого у м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Позивачка є власницею однокімнатної квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 36/70 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.11.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідачка являється сестрою позивачки та з 05.08.2006 року зареєстрована у вказаній квартирі як член сімї власника квартири, що підтверджується листом відділу реєстрації місця проживання виконкому Саксаганської районної у місті ради від 26.06.2018р. З початку 2009 року відповідачка у вказаній квартирі не проживає, створила власну сім'ю, та забравши речі виїхала з квартири на інше місце проживання. Факт непроживання відповідачки у даній квартирі з 2009 року по теперішній час підтверджується актом мешканців будинку № 36 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі, складеним 26.06.2018 року, засвідченим головою ЖБК «Спутник-2». Позивачка змушена сплачувати комунальні платежі, які нараховуються, також і на відповідачку, якими вона не користується і не сплачує за них, проте зареєстрована в цій квартирі. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~«Про застосування\~Конституції України\~при здійсненні\~правосуддя» №9\~від 01.11.1996\~при розгляді\~спорів про\~право користування\~жилим приміщеням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення. Відповідачка тривалий час, а саме більше 9 років, у вказаній квартирі не поживає, своєю реєстрацією у даній квартирі чинить перешкоди позивачці у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування, володіння та розпорядження нею. Позивачка у судове засідання не зявилася, від представника позивачки надійшла заява, згідно якої остання просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позов визнали повністю, просять розглянути справу за її відсутності.

Outcome: approved