Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали юридичний шлюб 07 лютого 2008 року.Від шлюбу народилися : дочка [PERSON], 23.11.2009 року, син [PERSON] , 26.09.2012 року. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до їх повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що допомоги на утримання дітей відповідач не надає, а тому просить суд стягнути аліменти. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просить його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач проживає із співмешканкою , працює, отримує заробітну плату, проте допомоги на утримання дітей не надає. Інших утриманців немає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявку суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Заслухавши представника позивачки , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи ( свідоцтвами про народження, довідкою Велимченської сільської ради) стверджено, що [PERSON] - [INFO], [PERSON] - 26.09.2012 року ,які знаходяться на утриманні позивачки, батьком яких є відповідач. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімумуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 ч. 1 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до копії трудової книжки серії АА № 291434 від 01 липня 2004 року відповідач має постійну роботу, працює водієм автотранспортних засобів у приватного підприємця. Крім того, отримує щомісячно заробітну плату, що стверджено копією довідки про доходи від 23.01.2015 року [PERSON] , яку видано фізичною особою - підприємцем. Отже, враховуючи, що відповідач працездатного віку , не хворіє, має регулярний , постійний дохід , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення відсутності інших утриманців у відповідача , а тому є всі підстави для стягнення аліментів на утримання дітей у частці від доходу батька у розмірі 1/3 із всіх його доходів з дня звернення до суду і до досягнення повноліття , але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімумуму для дитини відповідного віку. Судові витрати в справі, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial