Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини, яку вони з відповідачем мають від шлюбу, що був розірваний на підставі рішення Хорольського районного суду від 04.05.2012 року, справа № 1628/907/12. Вказуючи на те, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання цієї дитини, позивачка просить стягти з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначаючи, що інших зобов'язань матеріального характеру відповідач не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду свій позов підтримала повністю і прохала розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2012 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] рішенням Хорольського районного суду по справі № 1628/907/12 було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки він потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на його утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.01.2015 року, і до досягнення сином повноліття. Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], працездатний, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.01.2015 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved