Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі в рахунок належних їй Ѕ частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, що складається з наступних приміщень, що на поверхневому плані технічного паспорту позначені як: 2-1 кладова площею 9,4 м?, 2-2 сіни площею 8,7 м?, 2-3 кухня площею 7,9 м?, 2-4 кімната площею 15,8 м?; із надвірних будівель та споруд: сарай розмірами 2,25?3,35, площею 7,5 м?, що на схематичному плані технічного паспорта позначений літерою В-1. Свої вимоги мотивує тим, що її дід - [PERSON] та баба - [PERSON] мали на праві власності будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , після їхнього розлучення за рішенням Народного суду м.Прилуки Чернігівської області від 18.09.1967 року між ними встановлено порядок користування житловими приміщеннями в цьому будинку, а саме: [PERSON] у володіння та користування виділені приміщення в будинку, які на поверховому плані позначені 2-1; 2-2; 2-3; 2-4, а [PERSON] . 1-1; 1-2; 1-3; 1-4. Кожен із них зареєстрував свою частку в Прилуцькому МБТІ. [PERSON] розпорядився належною йому Ѕ частиною будинку на власний розсуд, а [PERSON] 15.07.1992 року склала заповіт, яким все своє майно , в тому числі і Ѕ частину даного будинку заповіла позивачці. Після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , 04.11.1994 року позивачці на прізвище [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину будинку з належною частиною надвірних будівель, яке було зареєстроване в Прилуцькому МБТІ. Власником іншої Ѕ частини спірного будинку з належною частиною надвірних будівель і споруд згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» від 13.08.2019 року є [PERSON] . За рішенням Народного суду м.Прилуки Чернігівської області від 18.09.1967 року було встановлено порядок користування житловим будинком, а не його розподіл. Дані про право власності на конкретні приміщення у спірному будинку відсутні, що не дає позивачці можливості мати окрему юридичну адресу на житлове приміщення, укласти договори на електро- та газопостачання, розпорядитися належною їй частиною будинку, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про виділ їй у власність в натурі частки житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель із спільної часткової власності, як окремого та цілого об`єкту нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте представник позивачки завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу в підготовчому засіданні за відсутності сторони позивача (а.с.30). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними у справі документами (а.с.29). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022509970 від 02.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , 07.09.1999 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно з рішенням №2-536 від 18.09.1967 року Народного суду м.Прилуки Чернігівської області між [PERSON] та [PERSON] встановлено порядок користування житловими приміщеннями в будинку за адресою: [ADDRESS] , за яким [PERSON] у володіння та користування виділені приміщення в будинку, які на поверховому плані позначені 2-1; 2-2; 2-3; 2-4, а [PERSON] , в свою чергу, у володіння та користування виділені приміщення в даному будинку 1-1; 1-2; 1-3; 1-4 (а.с.9-12), що також підтверджується копією схематичного плану згаданого вище будинку з надвірними будівлями та експлікацією до плану будинку (а.с.15-17). Відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04.11.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-3502, [PERSON] належить Ѕ частина житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається з довідки №1949 від 13.08.2019 року, виданої КП «Прилуцьким МБТІ» Чернігівської обласної ради, право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за: [PERSON] - Ѕ частина та за [PERSON] - Ѕ частина (а.с.18). Відповідно до висновку ПП «Експерт» сертифікат №393/17 від 04.05.2017 року про вартість майна, а саме: Ѕ частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, загальною площею - 63,5 м?, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки, без врахування ПДВ, становить - 49525,00 грн (а.с.14). Згідно зі ст. 316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна, але не на шкоду правам та свободам інших осіб; право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.358, 367 ЦК України кожен із співвласників житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями вправі вимагати їх поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз`ясненням в п.7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. З урахуванням викладених обставин та зважаючи на те, що Ѕ частина житлового будинку фактично є відокремлена і має окремий вхід, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved