Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 березня 1995 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що зроблений актовий запис за № 122. Від спільного подружнього життя в них дітей немає. На протязі останніх шести місяців вони не підтримують шлюбних відносин. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них неодноразово виникали сварки, вони не зійшлися характерами, перестали поважати один одного, відповідач постійно скандалить, на прохання вести себе належним чином не реагує. Примирення між ними є неможливим, так як і збереження їхнього шлюбу. Спору про майно не виникає. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «[PERSON]». В судове засіданні позивачка [PERSON] не зявилась до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не зявився до суду надав заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутності та позовні вимоги визнав. Наслідки ст. 174 ЦПК йому відомі та зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 березня 1995 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що зроблений актовий запис за № 122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21 січня 2015 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через сварки, а також те, що вони перестали поважати один одного, відповідач постійно скандалить. На даний час їхній шлюб існує формально та примирення між ними є неможливим. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Сторони в справі категорично заперечили, щодо надання строку на примирення, вказавши, що протягом тривалого часу та по сьогоднішній день не змогли примиритися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивачки в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved