Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, згодом уточнивши його в якому просить: Встановити факт, що вона, проживала однією сім'єю більш 5 (п'яти) років зі спадкодавцем - [PERSON] до відкриття спадщини після його смерті; Встановити факт, що вона, протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві - [PERSON], який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані; Змінити черговість отримання спадщини після смерті [PERSON], визнавши за [PERSON] право на спадкування з спадкоємцями першої черги за законом - [PERSON], [PERSON], [PERSON]; Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видані на ім'я [PERSON], [PERSON], від 22.01.2011 року., реєстровий номер 1-23; Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видані на ім'я [PERSON], [PERSON], від 22.01.2011 року., реєстровий номер 1-26; Визнати за [PERSON], у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - [PERSON], померлого [INFO], право власності на ? частину спадкового нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], який розташований на неприватизованій земельної ділянці розміром 0,1366 га; Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дідуся [PERSON] вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду оскільки спадкоємцями першої черги є його сини, які вже прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте позивачка стверджує, що дані свідоцтва про право на спадщину мають бути визнані недійсним оскільки вона доглядала за дідусем, який був у безпорадному стані через безліч хвороб, при цьому при житті він повідомив її та синів, що саме позивачка успадкує нерухоме майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з цим вона проживала у спірному будинку з дідусем однією сім'єю до дня його смерті. При цьому вона виконувала усі роботи, включаючи благоустрій будинку. При таких обставинах позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, із спадкоємцями першої черги. В судовому засіданні з'явилась позивачка, та її представник на задоволенні позову наполягали. В судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги позивачки визнає повністю та просить позов задовольнити. В судове засідання з'явились відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник, позовні вимоги позивачки не визнають та просять у позові відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.8). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.07.1982р. (а.с.9), та онукою померлого [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] одружилась з [PERSON] та взяла його прізвище [PERSON] (а.с.10). Відповідно до домової книги в будинку який розташований за адресою [ADDRESS] були прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11-12). Після смерті [PERSON] його онука [PERSON] звернулась з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду оскільки спадкоємцями першої черги є його сини, які вже прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що спадщину прийняли два сина спадкодавця [PERSON] та [PERSON], а третій син [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON], тому Біляївська державна нотаріальна контора надала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини спадкового нерухомого майна, зареєстровано в реєстрі №1-26 від 22.01.2013 (а.с.19) а [PERSON] надано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового майна зареєстровано в реєстрі №1-23 від 22.01.2013 (а.с.18). Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім'єю. Судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (4 черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки . до спадкоємців 4 черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо втни спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, малі взаємні права та обов'язки. Так, свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили суду, що проживають по сусідству в [ADDRESS], досить добре знають [PERSON] і їм достовірно відомо, що з померлим [PERSON] вона проживала однією сім'єю більше п'яти років, купувала в магазині як побутові речі так і продукти харчування всі без виключення, платила в різних інстанціях за газ, воду, електропостачання, виготовлення правовстановлюючих документів на будинок тощо, а також свідок [PERSON], пояснив що 2003р. він ремонтував будинок та літню кухню. Всі свідки підтверджують що у 2003р. [PERSON] зі своїм чоловіком встановили в літній кухні унітаз, бойлер, ванну. За бажанням [PERSON] заселили його в літню кухню з усіма зручностями. Свідок [PERSON] - квартирант пояснила, що довгий час (декілька років) жила в літній кухні [PERSON]. Знала що [PERSON] до 2003р. був повністю згорблений та опирався на палицю, майже непрацездатний, тобто не міг пересуватися тільки декілька метрів по дворищу, не міг ходити до магазину. Позивачка зі своїми батьками по вихідним дням, робили усі роботи, прали, готували, обробляли огород. [PERSON] в літку 2002р. попередив квартирантів, що вони мають з'їхати бо до нього має переїхати онука [PERSON] і буде доглядати за ним постійно. Суд не приймає до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] оскільки вони спростовуються поясненнями свідків позивача та матеріалами справи. Існує протиріччя між показами відповідачів та свідків. А саме відповідачі пояснювали що позивачка почала проживати з дня прописки з 2005р. а свідки вказують на 2007р. Згідно довідок, виданих Біляївською міською радою вбачається, що позивачка - [PERSON] з 2003 року до дня смерті [PERSON] проживала і вела спільне господарство з ним та зі своєю сімє'ю за адресою [ADDRESS] (а.с.13-14). Обставину, що саме з 2003 р. [PERSON] стала мешкати з [PERSON] підтвердили також свідки. Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'яти років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, отже вимоги заяви обґрунтовані і суд задовольняє їх. Із змісту ч. 2 ст. 1259 ЦК України убачається, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, і цей факт підтвердили всі сторони по справі, що за життя [PERSON] довго хворів, мав хворобу стенокардія напруження ТПК, гіпертонічна хвороба 2 ст., ст.. 3 ризик 4, цукровий діабет 2 тип., ст. суткомпенсація, діабетична ангиопатія судин нижніх кінцівок; ДЕП 11 ст, церебральний АТСК, хронічний простатит нетримання сечі (а. с. 16), міг пересуватись тільки по дворищу, опираючись на палицю, не міг себе обходити без сторонньої допомоги. Усі обставини по справі в їх сукупності дають суду підстави вважати що [PERSON] протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, та надавала іншу допомогу [PERSON], в розумінні ч. 2 ст. 1559 ЦК України, оскільки [PERSON] через його похилий вік, тяжку хворобу, був у безпорадному стані. Допитані свідки підтвердили, що [PERSON] дійсно міг рухатись, але це було тільки в межах подвір'я. Оглянуте в судовому засіданні домашнє відео підтверджує вказане, але в той же час дає суду підстави вважати, що самостійно себе доглядати [PERSON] не міг. Також свідки підтвердили, що [PERSON] з своїм чоловіком приводили до ладу, будинок та кухню, обробляли огород та присадибну ділянку. Відповідачі вказують, що вони теж піклувались за батьком і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, але не спростовує того що [PERSON] несла основний тягар піклування за [PERSON] При розгляді справи встановлено що сини померлого [PERSON] жили окремо від нього зі своїми родинами. [PERSON] взагалі громадянин Росії, і приїжджав до батька дуже рідко. Допитані свідки з боку відповідачів, також підтвердили обставини що сини які мешкають в Біляївкі навідувались до батька, навіть чинили дах на кухні та таке інше, але з цих свідчень також вбачається, що сини все ж таки навідувались час от часу, а щоденне піклування та турботу здійснювала [PERSON] [PERSON] була зареєстрована зі своєю сім'єю за місцем мешкання [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с.11-12), що також підтверджує ту обставину, що вони вели спільне господарство. Судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON], якій помер [INFO] Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка, як спадкоємець права на спадкування четвертої черги за законом, не може, так як крім неї спадщина прийнята синами померлого - [PERSON], [PERSON]., відповідачки по даній справі, яка відповідно до ст. 1261 ЦК України віднесені до числа спадкоємців першої черги за законом, що унеможливлює реалізацію позивачкою права на спадщину без зміни черги на спадкування. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. [PERSON] на протязі тривалого періоду часу, близько п'яти років хворів стенокардія напруження ТПК, гіпертонічна хвороба 2 ст., ст. 3 ризик 4, цукровий діабет 2 тип., ст. суткомпенсація, діабетична ангиопатія судин нижніх кінцівок; ДЕП 11 ст, церебральний АТСК, хронічний простатит нетримання сечі, часто лікувався в тому числі в домашніх умовах, матеріально забезпечений не був і всі домашні роботи по господарству та його утримання та доглядом за ним здійснювалися позивачкою особисто без підтримки відповідачів. Таким чином виходячи з наведеного суд вважає, що факт проживання позивачки з померлим [INFO] [PERSON] однією сім'єю біль 5 років підтверджується матеріалами справи в їх сукупності та ніким не спростований, а тому є всі підстави для встановлення факту проживання позивачки однією сім'єю з померлим [INFO] [PERSON] Вирішуючи питання, про те, які саме норми діючого закону регулюють правовідносини, викладені в позові, суд прийшов до висновку, що слід брати до уваги норми статей 1220, 1259, 1261-1265 ЦК. За ними, спадщина відкривається в день смерті спадкодавця. Для застосування вимог ст.1259 ЦК щодо позову про надання права спадкування спадкоємцю іншої черги разом з спадкодавцями тієї черги, яку призвано до спадкування, потрібна наявність віднесення такої особи до відповідної черги спадкоємців. Постановою № 7 від 30.05.2008р. Пленуму ВСУ передбачено, якщо при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки про часткове визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та визнати зазначені свідоцтва недійсними цілком, оскільки суди не повинні підміняти органи нотаріату, оскільки рішення суду змінює частки спадкоємців, коло спадкоємців. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видані на ім'я [PERSON], [PERSON], від 22.01.2011 року., реєстровий номер 1-23, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видані на ім'я [PERSON], [PERSON], від 22.01.2011 року., реєстровий номер 1-26, визнати за [PERSON], у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - [PERSON], померлого [INFO], право власності на ? частину спадкового нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], який розташований на неприватизованій земельної ділянці розміром 0,1366 га.

Outcome: partial