Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом: 1). право власності на земельну ділянку площею 0, 6120 га., що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства і знаходиться за адресою: [ADDRESS], і до дня смерті належала [PERSON], який помер [INFO] року. 2). право власності на земельну ділянку площею 3, 31 га., що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO] року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за заповітом на майно батька [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, які до дня смерті належали на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO] року. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 15.12.2014 року, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 50). Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 30). Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа № 10-01-43/2186 від 28.11.2014 року, в якому просить розглядати справу без участі представника, у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду ( а. с. 29). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-57), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється донькою [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.06.1950 року. (а.с.8). Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «Федорова», про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області 31 березня 2014 року (а.с. 9). Відповідно до довідки № 850 від 05 листопада 2014 року виданої виконавчим комітетом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON], який помер [INFO] року проживав і був зареєстрований в с. Хухра, Охтирського району сумської області. На час відкриття спадщини разом з ним проживала його дочка - [PERSON] (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 27 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2356, у якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Отже, спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0, 6120 га., що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства і знаходиться за адресою: [ADDRESS], і до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 040551, виданого 24 жовтня 1996 року на підставі рішення Котелевської селищної ради народних депутатів від 30 вересня 1994 року № 192 (а.с. 20), та земельної ділянки площею 3, 31 га., що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, і до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії II- ПЛ № 019029, виданого 07 грудня 1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради народних депутатів від 26 березня 1999 року № 62 (а.с. 19). При цьому, з вказаного державного акту вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 171/02-31 від 04 листопада 2014 року, до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на земельні ділянки, які до дня смерті належали на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO] року, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельні ділянки спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 10). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірних земельних ділянок [PERSON] помер [INFO] року, а самі земельні ділянки не занесені до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлого батька отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] № 193/01-14 від 12.12.2014 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 28/2014 на майно [PERSON], померлого [INFO] року. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини за заповітом від 27 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2356, що надійшла від [PERSON], дочки померлої; Крім цього, на ім'я [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та грошові збереження (а.с. 39-48). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємиця за заповітом на майно померлого батька [PERSON], дійсно має законне право на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved