Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідачки, мотивуючи тим, що з 1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Для оформлення спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Девляшевської С.П. Окрім [PERSON] до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини також подала відповідачка [PERSON], в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], яка в свою чергу записана дочкою померлого [PERSON]. За життя останній не знав, і не міг знати що був записаний в актовому записі про народження дитини, оскільки не ділився з позивачкою інформацією про народження позашлюбної дочки. Окрім цього він зачати дитину за період грудень 2009 року - січень 2010 року не мав змоги за станом здоров'я, оскільки часто хворів. [PERSON] свідомо вписала батьком дитини [PERSON] з метою отримання спадкового майна після його смерті. За наведених обставин просила суд виключити відомості про [PERSON], як батька дитини [PERSON] з актового запису про її народження. Представник позивачки у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду вказав що [PERSON] визнавав що записаний батьком [PERSON] в актовому записі про її народження. За життя піклувався та допомагав своїй дитині, цікавився її життям, приймав активну участь у її вихованні. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 4). Як вбачається із копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини зверталась [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка) та [PERSON], як законний представник дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 44, 51, 58). Способи оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини встановлені положеннями ст. 137 СК України, згідно якої якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства. Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред'явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці. Якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Випадок, вказаний у ч. 3 цієї статті, - оспорення батьківства після смерті особи стосується випадків, коли через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла. Однак на відміну від перших двох ситуацій право на оспорення батьківства мають не будь-які спадкоємці померлого, а лише його дружина, батьки та діти, тобто лише спадкоємці першої черги. У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини. Аналогічні роз'яснення викладені і в пункті 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що статтею 137 СК України передбачено можливість оспорювання батьківства після смерті особи, записаної батьком дитини та викладено процесуальний порядок вчинення таких дій. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення запису про нього як батька з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підтвердження позову позивачкою не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON]. Всі пояснення представника позивачки з приводу того, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON], суд не може покласти в основу рішення, оскільки ці пояснення нічим не обґрунтовані і будь-якими належними доказами не підтверджені. Позивачкою не заявлено про виклик жодного свідка, не надано суду будь-яких документальних підтверджень своїх слів, не надано медичної документації щодо наявності захворювань у [PERSON], про які стверджував її представник. За клопотанням представника позивачки судом 05 листопада 2015 року призначено почеркознавчу експертизу підпису [PERSON] на заяві про визнання батьківства від 29.09.2010 року № 76103-03-28. Згідно висновку експерта № 4302 від 09 березня 2016 року встановити ким самим [PERSON], чи іншою особою виконано досліджуваний підпис від імені [PERSON] на зворотній стороні заяви про визнання батьківства від 29.09.2010 року № 76103-03-28 не виявилось можливим, а віддак твердження представника позивачки про те, що [PERSON] не підписував заяву про визнання батьківства грунтуються на припущеннях Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є недоведеними та не підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 136 ч. 2, 137 ч. 3 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 60 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: dismissed