Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона є власником квартири, загальною площею 34,6 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у квартирі, яка належить їй на праві власності за вказаною адресою, однак там взагалі не мешкають протягом останніх років. При цьому у добровільному порядку не хочуть зніматися з реєстрації. Тому позивачка змушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій просить справу розглянути без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутність, відзив до суду також не надано. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до протоколу №407459 проведення електронних торгів двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , позивачка [PERSON] є переможцем їх проведення, організатором яких був ДП «СЕТАМ» (ЄДРПОУ 39958500) (а.с.8-9) На підставі свідоцтва про право власності від 05.08.2019 року, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, яка на підставі акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна на електронних торгах посвідчила, що позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10) Як вбачається з довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» №14.03-08/42551 від 06.08.2019 року за вказаною адресою зареєстровані: позивачка - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі по справі) (а.с.12). Таким чином, відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, однак протягом останніх років взагалі у ній не мешкають, а у добровільному порядку зніматися з реєстрації з квартири не хочуть. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача або членів сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачі не вносить плату за комунальні послуги, не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування нею. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved