Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я працює і отримує дохід, який є мінливим і нерегулярним. Для забезпечення нормального розвитку дитини, цін на товари, потреб сина за його віком, прожиткового мінімуму, вона визначила розмір аліментів у 3000 грн. В судовому засіданні пояснила, що раніше відповідач працював в автопарку і при офіційній зарплаті у розмірі мінімальної заробітної плати - зі слів його родичів - мав зарплату близько 1000грн. на день, чи працює зараз - їй не відомо; вона працює і має заробітну плату у розмірі близько 3700грн. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: З рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 р., свідоцтв про народження встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб у судовому порядку у жовтні 2016 року був розірваний, від шлюби сторони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, і неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] [PERSON] проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо, принаймні іншого відповідачем не доведено. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Позивач у позові просила стягнути з відповідача аліменти на утриманні сина у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, проте, жодних доказів на підтвердження майнового стану відповідача, наявності у нього постійної чи періодичної роботи та вказаних нею доходів суду не надала. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження таких доходів відповідача, з яких би він був спроможним сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн., то суд не вбачає підстав для повного задоволення позову і стягнення аліментів у вказаному позивачкою розмірі. Виходячи з вимог закону щодо визначення розміру аліментів, участі обох батьків в утриманні дитини, майнової спроможності відповідача, з того, що відповідач не довів своєї непрацездатності чи іншої неплатоспроможності, - то при таких обставинах у сукупності суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1860 грн., що становить половину мінімальної заробітної плати, встановленої законом на даний час. Суд вважає, що відповідач як особа працездатна, взмозі виплачувати аліменти у такому розмірі. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, позивач не довів. Розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути змінений у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів у порядку передбаченому ст. 192 СК України. Згідно ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial