Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, Органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. До початку розгляду справи по суті, [PERSON] зменшила позовні вимоги, та в остаточній редакції позову, просила визнати тільки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] є її колишня невістка, шлюб з якою її син - [PERSON] розірвав 27.09.2010 року. Від шлюбу у відповідачки [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], яка теж зареєстрована в квартирі позивачки. Свої вимоги [PERSON] також обґрунтовує тим, що відповідачка поселилась та була зареєстрована у її житлі з 2005 року. Оскільки сімейні стосунки у відповідачки та її сина не склались, з січня 2011 року відповідачка добровільно залишила житло, яке належить позивачці на праві власності, забравши всі свої речі, більше ніколи там не з'являлась, особистих речей в квартирі не має. Крім того, на теперішній час відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з іншим чоловіком і мешкає з ним. Після добровільного виселення [PERSON] вселитися на спірну жилу площу не намагалась, комунальні послуги за спірну квартиру не сплачує. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідачки існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивачки - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що зменшені позовні вимоги своєї довірительки підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачка - [PERSON] надала до суду заяву де вказала, що у зв'язку з тим, що позивачка зменшила позовні вимоги, а саме не ставить перед судом питання про визнання втратившою право користування спірним житловим приміщенням її доньки - [PERSON], то вона не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], просить розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], в цілому, дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло САЕ 073987 від 02.03.2011року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за №193 в книзі: 51к-169. Як вбачається з довідки-витягу з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію виданої ЖБК «Військовий Будівельник-3» №31 від 15.05.2013 року, на ім'я [PERSON], яка постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] з 19.04.1993 року по теперішній час, разом з нею проживають її син - [PERSON] з 25.05.1998 року, дочка - [PERSON] з 17.03.2003 року. З зазначеної довідки вбачається, що [PERSON] з 30.09.2005 року та онука - [PERSON] з 04.10.2002 року зареєстровані у спірній квартирі. Згідно Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 грудня 2003 року міським Відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1829, які мають одну неповнолітню дитину - розірвано. Сторонами в процесі судового розгляду не заперечувалося, що у січні 2011 року відповідачка добровільно виселилась з квартири, вивезла усі свої речі, з тих пір житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, вселитися не намагалась. Як вбачається з акту, завіреного головою правління ЖБК «Військовий Будівельник-3» від 18.09.2013 року, при відвідуванні квартири [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] та її дочка - [PERSON], [INFO] не проживають за даною адресою з січня 2011 року, їх особистих речей в квартирі не має. Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки. В процесі розгляду справи відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову, не заперечуючи проти того, що вона добровільно залишила квартиру [ADDRESS], після розірвання шлюбу з [PERSON] у 2010 році. Жодного доказу того, що позивачка змусила її спірну квартиру, відповідачкою надано не було. В заяві поданій до суду відповідачкою [PERSON] нічого не вказувалося, що вона намагалася вселитися до спірної квартири. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З цих підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачки за вищевказаною адресою.

Outcome: approved