Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 7/50 частини (або 14 %) його щомісячного заробітку, починаючи з 29.12.14 р. до 31.06.16 р. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач є її батьком, при цьому [PERSON], хоча і досягла повноліття, проте продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що [PERSON] сплачував аліменти на користь матері [PERSON] на утримання двох дітей - [PERSON] та її брата [PERSON], у розмірі 7/25 (або 28 %) частини його щомісячного заробітку. У грудні 2014 року [PERSON] досягла повноліття, з того часу аліменти стягуються з вирахуванням тієї частки, що припадала на неї. У той же час, [PERSON] на даний час навчається за денною формою навчання, проживає разом з матір»ю та братом у Київській області, потребує коштів на проїзд до навчального закладу, харчування та інші витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він не відмовляється від утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, проте його дохід є недостатнім для виконання аліментних обов'язків щодо повнолітньої дочки у запропонованому нею розмірі. Він пояснив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, на утримання яких з нього стягуються аліменти у розмірі по ? частині його щомісячного заробітку на кожну дитину, його дружина не працює у зв'язку з відсутністю підходящої роботи, він несе витрати на оплату житла, у тому числі і тієї частини, яка припадає на зареєстрованих у ньому позивачку, її мати, брата та сестру. Діти від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] з ним спілкуватись не бажають, батьком його не рахують. Загальний розмір аліментів, що з нього стягується, перевищує встановлений законодавством розмір, а тому, на думку відповідача, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Суд, вислухавши та проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], яка на момент розгляду справи досягла повноліття, являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Дарницького району м.Києва 28.01.97 р. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки Київського інституту музики ім..Р.М.Глієра № 288-32-64 від 17.12.14 р., [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання зазначеного навчального закладу та закінчує навчання 30.06.16 р. За таких обставин суд прийшов до висновку, що повнолітня [PERSON], [INFO], є такою, що потребує матеріальної допомоги, оскільки, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв'язку з навчанням за денною формою. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Як встановлено з пояснень відповідача, він працевлаштований та має постійний заробіток. З урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Суд також прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від доходу. Вирішуючи питання про розмір частки заробітку, що стягуватиметься як аліменти на утримання позивачки, суд враховує наступне. Відповідач [PERSON], крім дочки [PERSON], яка є позивачем у даній справі, має трьох дітей, які на даний час є неповнолітніми - сина [PERSON], [INFO], що встановлено з рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.02.09 р. та ніким не оспорюється, та дітей від шлюбу з [PERSON]: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.02.09 р. змінено розмір аліментів, що стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], з 1/3 до 7/25 частини його щомісячного заробітку. Дослідженням змісту рішення судом встановлено, що при визначенні судом нового розміру аліментів, що стягуватимуться на утримання дітей відповідача від першого шлюбу, було враховано зміну сімейного стану [PERSON] - укладення ним шлюбу з [PERSON] та народження у нього сина [PERSON], [INFO], якого він також зобов'язаний утримувати. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З постанови відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області ВП №46465654 від 11.02.15 р. вбачається, що на заробітну плату боржника [PERSON] звернуто стягнення для виконання судового рішення з стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини щомісячного заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 09.02.15 р. і до досягнення дитиною повноліття. З постанови відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області ВП №46465366 від 11.02.15 р. вбачається, що на заробітну плату боржника [PERSON] звернуто стягнення для виконання судового рішення з стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини щомісячного заробітку на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 09.02.15 р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 7/50 частини щомісячного заробітку (або 14 %), на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (або 25 %), а також на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (або 25 %), а всього з [PERSON] утримується 64 % заробітку в рахунок аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.128 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Ці обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічна норма міститься і у ст.26 Закону України «Про оплату праці». Згідно з ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Вищезазначені обмеження стосуються порядку виконання судових рішень про стягнення аліментів, а не їх розміру, та повинні враховуватись адміністрацією підприємства за місцем роботи боржника при виконанні кількох судових рішень про утримання з нього аліментів, при цьому згідно з вищезазначеними нормами підлягають утриманню встановлені законодавством 70 % заробітної плати [PERSON], щодо іншої частини аліментів підлягає нарахуванню заборгованість. Дана заборгованість може бути утримана після припинення щомісячних аліментних обов'язків [PERSON] щодо одного чи кількох дітей. Отже, норми законодавства щодо обмеження відрахувань із заробітної плати боржника стосуються порядку та строків виконання ним аліментних зобов'язань і не можуть впливати на визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Як вбачається з довідки ЖЕД-3 № 2562 від 15.01.15 р., у квартирі [ADDRESS], за місцем проживання [PERSON] зареєстроване місце проживання його бувшої дружини [PERSON], дітей від першого шлюбу [PERSON] (позивачки) та [PERSON], іншої дитини бувшої дружини [PERSON], а також двох дітей відповідача у другому шлюбі [PERSON] та [PERSON] Здійснення відповідачем [PERSON] витрат на оплату квартирної плати та плати за комунальні послуги у повному обсязі, на думку суду, не можу впливати на розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, оскільки зобов'язання щодо сплати цих платежів у повному обсязі позивач взяв на себе добровільно, в той час як обов'язок утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, встановлений законом. Суд враховує, що, як встановлено з пояснень відповідача, з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] він проживає однією сім»єю та веде спільне господарство. Дружина відповідача [PERSON] є працездатною за віком та станом здоров»я, а тому суд не вбачає підстав для врахування її матеріального стану та відсутності у неї заробітків при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Суд вважає, що сторони в рівній мірі зобов'язані приймати участь в матеріальному утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховує, що, як встановлено з пояснень відповідача, його заробіток складає близько 5000 грн. на місяць, мати позивачки [PERSON] на даний час має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у тому числі малолітню дочку [PERSON][INFO], та бере до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» для працездатних осіб, який на даний час складає 1176 грн. З урахуванням цих обставин суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 7/50 (або 14 %) його щомісячного заробітку. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з поштового конверту, позовну заяву позивачкою здано на пошту 29.12.14 р. З урахуванням вимог ст.70 ЦПК України та враховуючи, що [INFO] [PERSON] досягла повноліття, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути з 29.12.14 р. Так як [PERSON] закінчує навчання 30.06.16 р., а 23-річного віку досягне [INFO], суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на її утримання до закінчення нею навчання. Враховуючи викладене,

Outcome: approved