Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500га, вартістю- 52 213 гривень, кадастровий номер [NUMBER]. та на земелну ділянку цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. площею 0.1523 га, вартістю 2892 гривень, кадастровий номер [NUMBER] місце розташування яких: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідчених державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори 15 червня 2011 року, зареєстрованих в реєстрі за №2-609, вона отримала в спадщину земельну ділянку площею 0,40га., яка поділена на: земельну ділянку площею-0,25га., призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею-0.15 га., призначену для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в [ADDRESS] Після отримання свідоцтва про право на спадщину нею були подані документи до державного реєстратора, щоб провести державну реєстрацію своїх прав на вищевказані земельні ділянки. Для проведення державної реєстрації нею було витребувано та надано державному реєстратору Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Коли вона надала ці витяги державному реєстратору то ним було виявлено, що кадастровий номер обох земельних ділянок, які зазначені в свідоцтві про право на спадщину від 15.06.2011 року,реєстр №2-609, видане державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, не співпадає з Витягом з Державного земельного кадастру, виданий Управлінням Держземагентства у Козятинському районі. З цього приводу вона звернулася до начальника управління Держземагентства, де їй була надана відповідь про те, що кадастрові номери по даних земельних ділянках, невірно вказані в свідоцтві про право на спадщину за помилково виданими у травні 2011 року довідками про кадастрові номери до введеної Національної кадастрової системи реєстрації земельних ділянок. Але в обох документах ( свідоцтві про право на спадщину і Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку) йдеться про одні і ті ж ділянки, а саме: ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.2500га. та ділянка для ведення особистого селянського господарства, за адресою [ADDRESS] В зв'язку з різними кадастровими номерами, державний реєстратор 29 грудня 2014 року, прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності на успадковані нею земельні ділянки.Крім того, в свідоцтві про право на спадщину вказано, що земельні ділянки, які успадковуються розташовані в селі Вернигородок. Козятинського району, тобто без зазначення вулиці та номера будинку, для будівництва та обслуговування якого ця земельна ділянка призначена. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтриммує в повному обсязі. Представник відповідача Вернигородоцької сільської ради, Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їхню відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про задоворлення позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка - [PERSON] відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідчених державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори 15 червня 2011 року, зареєстрованих в реєстрі за №2-609, отримала в спадщину земельну ділянку площею 0,40га., яка поділена на: земельну ділянку площею-0,25га., призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею-0.15 га., призначену для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в селі Вернигородок, Козятинського району, (а.с.3,5). Звернувшись до державного реєстратора для оформлення земельних ділянок позивачці було відмовлено в державній реєстрації права власності на земельні ділянки що розташований Вінницька обл., Козятинський р., с. Вернигородок. вулиця Леніна, земельна ділянка кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] та кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], оскільки документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують а саме: кадастровий номер у свідоцтві про право на спадщину від 15.06.2011 року, реєстр. №2-609. видане державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області Дриботун Т.В. не співпадає з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 0501746652014 від 07.04.2014 та № НВ - 0501746792014 від 07.04.2014 виданий Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області на дану земельну ділянку (а.с.15,16). Із відповіді начальника управління Держземагенстра у Козятинському районі від 28.11.2014 року №6286, щодо надання інформації про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, що розташовані за адресою с.Вернигородок, вул. Леніна вбачається, що кадастрові номери по даним земельним ділянкам визначались під час проведення Державної реєстрації до Державного земельного кадастру 07.04.2014 року і є достовірними. Кадастрові ж номери, невірно вказані в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом за помилково виданими у травні 2011 року довідками про кадастрові номери до введеної Національної кадастрової системи реєстрації земельних ділянок. Але в обох документах (Свідоцтво про право на спадщину за заповітом і Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку) йдеться про одні й ті ж ділянки, а саме ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0.2500га та ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] (а.с.12) Із довідки Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області №706 від 28.10.2014 року вбачається, що відповідно до запису в погосподарських книгах за 2011-2015 роки № 0086-1, будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] належить [PERSON]. Присадибна земельна ділянка 0,4023га (а.с.11). Відповідно до ст. 316 ЦК України Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права колодіння, корстування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищевикладене суд вважає , що позовні вимоги підставні та підлягають задоволеню. На підставі наведеного,

Outcome: approved