Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогами про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що 04.02.2016 року був укладений договір купівлі-продажу частини квартири №6 в будинку №37 «з» по вул. Військбуд в м. Запоріжжя між нею та відповідачем [PERSON], згідно якого позивачка набула права власності на 1/3 частину зазначеної квартири. Договір був укладений в нотаріальній формі та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 1/3 частина зазначеної квартири належить їй та 1/3 частина [PERSON]І, на підставі свідоцтва про право власності на житло №23726 від 21.11.2012 року. За домовленістю з відповідачем, він зобовязувався припинити реєстрацію свого місця проживання протягом місяця з дня укладення договору. Однак до теперішнього часу відповідач не припинив свою реєстрацію. Місце його проживання на теперішній час позивачці не відомо. Відповідач втратив права користування житлом внаслідок припинення права власності на частину квартири, оскільки право користування відповідача є похідним від його права власності та втрачається разом з втратою права власності. Відповідач створює позивачці додаткові перешкоди в здійсненні права власності, вона змушена нести додаткові витрати при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються залежно від зареєстрованих осіб, а саме оплата газопостачання, вивіз сміття. Крім того, позивачка позбавлена можливості оформити субсидію. Позивачка просить усунути їй перешкоду в користуванні власністю квартирою №6 в будинку №37 «з» по вул. Військбуд в м. Запоріжжя шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №6 в будинку №37 «з» по вул. Військбуд в м. Запоріжжя. Позивачка в судове засідання не зявилась, згідно заяви від 14.07.2016 року просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі (а.с.42). Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду (02.06.2016 року, 30.06.2016 рок та 14.07.2016 року) повідомлялись належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надали (а.с.33, 34, 36, 37, 40, 41). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача та третьої особи визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 04.02.2016 року був укладений договір купівлі-продажу частини квартири №6 в будинку №37 «з» по вул. Військбуд в м. Запоріжжя між позивачкою та відповідачем [PERSON], згідно якого позивачка набула права власності на 1/3 частину зазначеної квартири (а.с.5-6). Договір був укладений в нотаріальній формі та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.7). 1/3 частина зазначеної квартири належить позивачу та 1/3 частина [PERSON]І, на підставі свідоцтва про право власності на житло №23726 від 21.11.2012 року (ас.8). За домовленістю, відповідач зобовязувався припинити реєстрацію свого місця проживання протягом місяця з дня укладення договору. Однак до теперішнього часу відповідач не припинив свою реєстрацію Місце його проживання на теперішній час не відомо. Відповідач втратив права користування житлом внаслідок припинення права власності на частину квартири, оскільки право користування відповідача є похідним від його права власності та втрачається разом з втратою права власності. Відповідач створює позивачці додаткові перешкоди в здійсненні права власності, вона змушена нести додаткові витрати при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються залежно від зареєстрованих осіб, а саме оплата газопостачання, вивіз сміття. Крім того, позивачка позбавлена можливості оформити субсидію. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Згідно до ст.ст.383, 391 ЦК України, ст.157 ЖК України власник квартири має право користуватися помешканням для власного проживання, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач [PERSON] понад шість місяців фактично не мешкає у вказаній квартирі, що підтверджуються доданими позивачем доказами до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідач не мешкає у квартирі понад шести місяців без поважних причин, тому він втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню На підставі викладеного і

Outcome: approved