Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати від дня подачі позову до досягнення сином повноліття та на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати від дня подачі позову до досягнення сином трирічного віку. Свій позов мотивувала тим, що 14.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, місце реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], 05.02.2015року народження. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їхнього сина у добровільному порядку. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання сина та своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач аліменти нікому не сплачує, хоча має таку змогу, оскільки працює 3-м механіком у крюїнговій компанії V. Ships і його дохід щомісяця складає приблизно 3\~500 доларів США. Вищевикладені обставини стали причиною звернення з даним позовом до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його та відповідача відсутності, позовні вимоги визнають частково. При винесенні рішення просив врахувати правову позицію його повіреного, яка викладена в письмовому запереченні на позовну заяву. Так, вказує, що з [PERSON] на користь позивачки повинні бути стягненні аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 100% мінімального прожиткового мінімуму, відповідно до Закону України «Про державний бюджет» на 2017 рік, для дітей віком до 6-ти років, щомісячно до виповнення дитині 18 річного віку, що на теперішній час становить 1355грн. та на утримання колишньої дружини [PERSON] у розмірі 1000грн., щомісячно до виповнення дитині 3-річного віку. Вважає такий розмірі аліментів на утримання неповнолітньої дитини та колишньої дружини буде законним, справедливим та обґрунтованим, оскільки окрім батька відповідні рівні з батьком обовязки по утриманню дитини несе і мати. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб, місце реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №403, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб./а.с.6/ Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.02.2015 року Відділом державної РАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №203./а.с.7/ Згідно довідки КП «Житломасив» ММР ЗО від 12.01.2017 року малолітній [PERSON], 05.02.2015р.н. проживає [INFO] разом зі своєю матірю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні./а.с.8/. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного Кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Відповідно до вимог\~ст. 75 Сімейного Кодексу України, подружжя повинно матеріально підтримувати одне одного. В силу\~ст. 84 Сімейного Кодексу\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч.3\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законодавець дозволяє стягувати аліменти на утримання як дітей так і на утримання дружини, що доглядає за дитиною до трьох років у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення,суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих сторонами документів, зокрема копій розрахунків заробітної плати, сертифікатів та дипломів відповідача, останній займає посаду механіка на морських суднах. Згідно розрахунків місячної заробітної плати /а.с. 9-26/, відповідач отримує стабільний дохід, доказів протилежного ані відповідачем, ані його представником суду не надано. При цьому відповідачем жодним чином не обґрунтована його правова позиція щодо необхідності стягнення з нього аліментів не у частці від його доходу, а у твердій грошовій сумі, у звязку із чим суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів в частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, нормальний стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, який працює, отримує постійний та стабільний дохід, стан його здоров'я, відсутність на його утриманні інших осіб, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні малолітнього сина, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні малолітнього сина. Крім того, враховуючи вищенаведені норми \~ст. ст. 75, 84 Сімейного Кодексу України, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини також підлягають задоволенню, оскільки розмір аліментів позивачем обґрунтовано, доказів про неможливість надання такої матеріальної допомоги відповідачем не надано. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved