Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.02.1995 сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 20.07.2000. Позивачка зазначила, що від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Також, позивака вказала, що дочка навчається в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана на денному платному відділенні і потребує коштів на утримання, вартість навчання становить 16600 грн. в рік. Крім того, позивачка вказала, що відповідача працює, однак аліменти не сплачує. Тому позивачка і звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки до досягнення нею двадцяти трьох річного віку на термін навчання до 30.06.2019 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно. Також, просила судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Вислухавши учасників судового засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 25.02.1995 між сторонами укладено шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Зі змісту довідки № 182 від 17.03.2016, виданої деканом факультету економіки та управління КНЕУ ім. В.Гетьмана Востряковим О.В. вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету економіки та управління КНЕУ ім. В.Гетьмана, форма навчання денна, час закінчення університету 30.06.2019 (а.с. 6). Позивачкою сплачено 16 600 грн. за навчання [PERSON] на рахунок КНЕУ ім. В.Гетьмана, що підтверджується квитанцією № 543 від 20.08.2015. Відповідно до довідки № 32 від 20.05.2016 за підписом в.о. помічника начальника з кадрових питань Остринської Н.В. та головного бухгалтера Лакізи Л.А., [PERSON] дійсно з 22.10.2013 по теперішній час працює в Виробничому підрозділі вокзал станції Київ-Пасажирський і зараз займає посаду майстер дільниці ІІ групи у відділі Утримання внутрішнього транспорту з посадовим окладом згідно штатного розпису 3245 грн. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 182 СК України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При прийнятті рішення про стягнення аліментів з одного з батьків та визначенні розміру аліментів суд має взяти до уваги також можливість надавати повнолітнім дочці, сину утримання іншими близькими родичами, до яких відносяться інший з батьків, дружина або чоловік повнолітньої дочки, сина. Суд вважає, що виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов'язано з обов'язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомоги і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Як встановлено в судовому засіданні, на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Даний факт представник позивачки в судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, позивачкою не надано доказів на підтвердження тих обставин, що вона позбавлена можливості матеріально забезпечувати дочку, розмір своїх доходів суду не повідомила. Крім того, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, позивачка ж просила стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки, проте, фактично, поставила питання про відшкодування витрат, понесених у зв'язку з оплатою навчання дочки. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено утруднень у матеріальному забезпеченні повнолітньої дочки, а у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: dismissed