Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилалась на те, що 06 вересня 2016 року шлюб із відповідачем був розірваний. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує що, на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.09.2016 року з відповідача на її користь були стягненні аліменти на утримання сина в розмірі 700 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Однак вказані аліменти є незначними, їх не вистачає ні на харчування, ні на розвиток дитини. У звязку із тим, що коштів недостатньо на утримання дитини, просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1200,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, від неї до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, в разі відсутності відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 травня 2009 року у Чернівецькому відділі РАГС, актовий запис №590, розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.07.2016 року до повноліття дитини. (а.с.3). Згідно ст..180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом, з часу ухвалення судового рішення від 06.09.2016 року про стягнення з відповідача аліментів, збільшився вік дитини та на даний час зросли витрати, повязані з її навчанням та оздоровленням. Також суд враховує те, що за період з 2016 року по 2017 рік суттєво збільшилися ціни на основні групи продовольчих товарів та потреби на утримання дитини. Зазначена обставина є загальновідомою, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України не потребує доказування. Таким чином, розмір стягуваних аліментів у розмірі 700,00 грн. та дохід матері дитини вочевидь не забезпечує належного утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання,

Outcome: approved