Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка в жовтні 2019 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 01.10.2018 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування в шлюбі у них народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, сімейного господарства не здійснюють, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою від 24.10.2019 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, викликано сторін. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Під час підготовчого засідання позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Разом з тим зазначала, що вони з відповідачем проживають окремо з вересня 2017 року, спільного господарства не ведуть, на даний час в неї вже склалась інша сім`я, а тому просила позов задовольнити, шлюб укладений з відповідачем розірвати. Відповідач у свою чергу у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав суду письмову заяву. Строк на примирення просив не надавати, оскільки у цьому немає сенсу, так як вони з позивачкою тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наразі кожний живе своїм життям. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений відповідний актовий запис за № 1372, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З наданих пояснень позивача та відповідача вбачається, що з вересня 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач визнав позов під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. Одночасно, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 50% відсотків сплаченого судового збору, що становить 384,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved