Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2016 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 983 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2016. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що з січня 2020 року вони з відповідачем не проживають разом, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою та отримує дохід, однак в добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ⅓ частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, посилається на положення ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому, вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/5082/20. Ухвалою суд від 13.08.2020 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Проживає з дітьми в орендованій квартирі, сплачувати оренду допомагають батьки. Кошти відповідач не надає, але іноді купує продукти харчування та ліки. Вважає, що заробітна плата відповідача є достатньою для сплати аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги відповідачем визнаються частково, відповідач не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дітей у твердій грошовій суму, а саме аліменти в сумі 3718 грн. на двох дітей та 2000 грн. на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що приймає участь в утриманні дітей, кожного місяця витрачає близько 2000 грн. на продукти харчування та засоби гігієни для дітей. Вважає, що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі буде доцільніше, оскільки його дохід є нестабільним. Враховуючи думку позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 05.11.2016 між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2016 виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 983. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що з січня 2020 року сторони разом не проживають, діти знаходяться на утриманні матері і проживають разом з нею, що підтверджується Довідкою про фактичне місце проживання особи без реєстрації (а.с. 14) та Актом про фактичне проживання особи без реєстрації (а.с.15). Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує відповідну державну соціальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні відповідач не є особою з інвалідністю, працездатний, відомостей про те, що він має інших утриманців, не має. Відповідно до довідки від 21.06.2017 [PERSON] працює у ТОВ «ДІЄСА» з 21.04.2011 на посаді продавець не продовольчих товарів. Також, суд враховує думку відповідача про часткове визнання ним заявлених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач належної участі в утриманні дітей не приймає, хоча є фізично здоровим і працездатним та зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів протилежного відповідачем суду не надано, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є законними та такими, що підлягають до задоволення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання дитини, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року). Отже, з урахуванням вимог ст. 183 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, суд вважає необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути із відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2020 та досягнення відповідною дитиною повноліття Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] в даний час ніде не працює так, як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вона має право на утримання від свого чоловіка - [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, а тому її позовні вимоги є законними та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved