Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому зазначила, що 04.11.2005р. наказом №01/04-11-к, вона була прийнята на роботу на посаду кухонного працівника учбово-тренувальної бази до ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя». 24.12.2007р. її було переведено на посаду офіціанта учбово-тренувальної бази, а 14.12.2015р. на підставі наказу №02/14-12/ЛС вона була звільнена із займаної посади у звязку із скороченням штату працівників у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, однак з позивачкою ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» не здійснив розрахунок по заробітній платі а ні при звільнені, а ні до теперішнього часу. На день звернення до суду відповідач ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» має перед позивачкою [PERSON] заборгованість по заробітній платі, яка складає 7\~070,32 грн. У звязку з чим, позивачка була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» заборгованість по заробітній платі та судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилась, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до ст.74 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи. Заперечень на позовну заяву, клопотань до суду не надавав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки на імя [PERSON] вбачається, що згідно наказом ТОВ «ПФК «Металург - Запоріжжя» від 04.11.2005р. за №01/04-11-к, [PERSON] була прийнята на посаду кухонного працівника учбово-тренувальної бази, про що здійснений запис в її трудовій книжці за № 1. 24.12.2007р. [PERSON] була переведена на посаду офіціанта учбово-тренувальної бази ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» відповідно до наказу підприємства за №01/24-12-к, про що був здійснений запис до її трудової книжки за №2. 14.12.2015р.відповідно до наказу ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» за №02/14-12-ЛС позивачка [PERSON] була звільнена із займаної посади у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України. В матеріалах справи міститься копія наказу ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» за №02/14-12-ЛС від 14.12.2015р. про звільнення працівників цеху харчування учбово-тренувальної бази у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, в якому пунктом №2 зазначається: «Бухгалтерії здійснити виплату компенсації за невикористану щорічну відпустку, згідно списку (додатку), вихідну допомоги в розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України кожному». Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунковий листок по заробітній платі за грудень 2015р. виданий ТОВ «ПФК «Металуг-Запоріжжя», відповідно до якого заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 7070,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки визначені ст. 116 КЗпП України. У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно з вимогами ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.ст.1, 2 Закону України « Про оплату праці» заробітною платою вважається винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 47, 94, 115, 116КЗпП України, ст.ст. 3,4, 11, 209, 215-218, 224-229 ЦПК України, суд -

Outcome: approved