Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON] 31 грудня 2009 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем є неповнолітня дитина, син -[PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, та шлюб було розірвано рішенням Корюківського районного суду 2010 року. З березня місяця 2014 року позивачка з відповідачем разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку, передбаченого ст.. 180 Сімейного кодексу України, дитину матеріально не утримує, позивачці не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з заявою для примусового стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно (але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вважає, що такий розмір аліментів буде нормальний для утримання дитини, бо дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується медичним висновком. За такого стану здоровя та в такому віці діти потребують значних коштів на своє утримання, тому позивачка визначилась саме з таким розміром аліментів. Позивачка [PERSON] не працює, доглядає дитину-інваліда, з доходів має тільки державну допомогу на дитину в розмірі 980 грн. щомісячно. Відповідно до ст..88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Позивачка проживає з дитиною-інвалідом, опікується ним, отже має право на утримання від бувшого чоловіка-відповідача. Відповідач має можливість сплачувати позивачці таке щомісячне утримання, бо є працездатним, позивачка вважає, що розмір такого утримання повинен становити 1/10 частину з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала письмову заяву про слухання справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити позов. Також просить суд судови витрати стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про слухання справи без його участі, не заперечує в стягненні з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку його, тобто відповідача щомісячно (але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Також не заперечує в стягненні з нього аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку та не заперечує в стягненні з нього судових витрат. В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON] 31 грудня 2009 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем є неповнолітня дитина, син -[PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, та шлюб було розірвано рішенням Корюківського районного суду 2010 року. З березня місяця 2014 року позивачка з відповідачем разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, з тверджень позивача, не виконує свого батьківського обов'язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, дитину матеріально не утримує, позивачці не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає негайному виконанню. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з заявою для примусового стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно (але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, бо дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується медичним висновком. За такого стану здоровя та в такому віці діти потребують значних коштів на своє утримання, тому позивачка визначилась саме з таким розміром аліментів. Позивачка [PERSON] не працює, доглядає дитину-інваліда, з доходів має тільки державну допомогу на дитину в розмірі 980 грн. щомісячно. Відповідно до ст..88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Позивачка проживає з дитиною-інвалідом, опікується ним, отже має право на утримання від бувшого чоловіка-відповідача. Відповідач має можливість сплачувати позивачці таке щомісячне утримання, бо є працездатним, тому суд вважає, що розмір такого утримання повинен становити 1/10 частину з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню у запропонованому позивачкою розмірі, бо відповідач має змогу надавати утримання своїй дитині та утримання позивачці в такому розмірі, тому саме такий розмір аліментів і буде відповідати вимогам розумності і справедливості. Так як позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на корить держави судовий збір. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу згідно квітанції б/н від 22.10.2014 р..

Outcome: approved