Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з грудня 2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] року в них народився син [PERSON]. 13.08.2012 року рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участь у вихованні не приймає. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] вважає, що оскільки відповідач працює, регулярно отримує дохід, з нього мають бути стягнуті аліменти на утримання сина в частці від доходу. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 03.12.2005 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.6-копія свідоцтва про шлюб). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7-копія рішення суду). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-копія свідоцтва про народження). Як зазначили сторони в судовому засіданні, син [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати з матір'ю. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав нерегулярно і в неналежному розмірі, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача. [PERSON], як вона пояснила в судовому засіданні, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON], який народився [INFO] року, і отримує допомогу в розмірі приблизно 800 гривень. Отже, на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей - сини [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює інкасатором в АТ «УкрСиббанк», його середня заробітна плата становить приблизно 4 200 гривень на місяць. Також відповідач в судовому засіданні зазначив, що інших осіб у нього на утриманні немає, він має задовільний стан здоров'я, по можливості надавав позивачці матеріальну допомогу на сина. З серпня 2014 року по вересень 2015 року він був мобілізований і перебував в зоні дії антитерористичної операції, а тому допомогу надавати не міг. Оскільки відповідач надавав позивачці грошову допомогу на утримання дитини, визначаючи розмір на свій розсуд і нерегулярно, суд вважає, що має місце спір, який підлягає розгляду в суді. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина надавав нерегулярно, з нього підлягають стягненню аліменти на його утримання за рішенням суду. Як пояснив в суді відповідач, він згідний і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання Данила у розмірі 1/4 частки доходів і не заперечує проти стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 1/4 частки доходів. Позивачка не надала суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити частково, і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial