Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом вказуючи, що 06.09.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану у м. Ясинувата Донецького обласного управління юстиції. Шлюб розірвано 05.04.2005 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею, а батько проживає у зоні АТО. Матеріальної допомоги на утримання дітей батько не надає, в житті сім'ї ніякої участі не бере, не надає матеріальної допомоги, що ставить її у скрутне матеріальне становище. В даний час розмір її пенсії за інвалідністю становить 1312 гривень. Інших доходів не має. Згідно вжитих заходів для одержання аліментів з відповідача (телефонні дзвінки, смс-повідомлення), не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від контакту та їх сплати. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її та неповнолітніх дітей у розмірі твердої грошової валюти або частці доходу. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду, просила стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та на утримання дружини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі через оголошення в газеті «Часопис «Донеччина» від 08.09.2017 р., а також від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 05.04.2005 року розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 007548 від 10.05.2005 р. (а.с. 2). Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-НО № 240788 від 22.08.2001 р., а.с. 3), доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЕЛ № 078445 від 03.11.2003 р., а.с. 3). Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~ У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~ Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності зі ст.ст. 180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В частині вирішення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0674130 від 05.10.2016 року [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання (а.с. 6). Копією довідки КУ «Запорізький обласний центр професійної реабілітації інвалідів» Запорізької обласної ради № 7 від 24.02.2017 року встановлено, що [PERSON] з 11 січня по 23 червня проходить курс професійної реабілітації інвалідів в м. Бердянськ, за період навчання стипендія не виплачується (а.с. 7). З довідки про склад сімї виконавчого комітету Камянсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 02.06.2017 року № 3740 вбачається, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, розмір якої за червень 2017 року складає 1312 грн., що підтверджується довідкою Енергодарського обєднаного УПФУ в Запорізькій області від 27.06.2017 року № 180 (а.с. 9). Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1111цс17 від 16 серпня 2017 року, за положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Згідно ст. 77 Сімейного кодексу України у тримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Враховуючи розмір пенсії позивачки, наявність захворювання, яке потребує постійного нагляду та лікування, встановлення їй ІІІ групи інвалідності, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму щомісячно є співмірним для відповідача, а тому, виходячи з того, що відповідачем не надано доказів щодо неможливості сплачувати кошти на утримання дружини, а також доказів щодо перебування на його утриманні інших утриманців, наявність перешкод для працевлаштування (інвалідність, тяжка хвороба тощо) вважає, що розмір аліментів на дружину повинен складати 50 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до норм процесуального права витрати відшкодовуються лише в обсязі, який підтверджено документально, тобто письмовими доказами. Склад та обсяг судових витрат не може доводитися іншими засобами доказування. З огляду на вищезазначене суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати в розмірі 130 грн., які складаються з сплати вартості послуги за публікацію оголошення в газеті «Часопис «Донеччина» від 08.09.2017 р., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.846612774.1.

Outcome: approved