Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що вона 22 жовтня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2010 року шлюб між ними розірвано, вказаних дітей залишено з матір'ю. Неповнолітній син знаходиться на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням про матеріальне забезпечення сина. Їй важко одній повністю фінансово забезпечувати фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань та розвитку його обдарувань. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років в розмірі 2027 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, є здоровим, працездатним, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, то просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі по 1 500 грн. щомісяця і досягнення ним повноліття. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині сплати аліментів, але надав суду довідку про те, що він працевлаштований і має постійне місце роботи, та отримує сталу заробітну платню, відповідно з нього має стягуватись аліменти в частці від його доходів. Розглянувши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов є частково підставний і підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що за час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). З наведених документів вбачається, що батьком дитини є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, і він повністю перебуває на утриманні позивачки, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, в судове засідання відповідач надав довідку, в якій зазначено,що він має постійне місце роботи і відповідну сталу заробітну платню- працює на посаді сторожа в Івано-Франківській обласній базі спеціального медичного постачання на складі №1113 в смт.Гвіздець,Коломийського району і отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 3000 грн. Відповідач працездатний чоловік, має постійне місце роботи, на його утриманні не має інших непрацездатних осіб, відповідно з нього слід стягувати аліменти в частці від отриманих доходів. Встановлене судом підтверджується: копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта та ідентифікаційного коду та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та,

Outcome: partial