Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради, третьої особи: інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області про визнання права власності. В позові посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. У зв'язку з його смертю за її заявою Другою Чернівецькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №172 (1999 року), що підтверджується довідкою вказаної нотаріальної контори від 30.09.2014 року №511/02-14. Як вбачається з цієї довідки, він є єдиним спадкоємцем за законом місія смерті свого чоловіка згідно ст. 529 Цивільного кодексу 1963 року, і прийняла спадкове майно. В позові вказує на те, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] в м. Чернівці. Вказує на те, що житловий будинок зареєстрований на ім'я її покійного чоловіка. Приводом мого звернення до суду є неможливість оформлення прав на спадкове майно у нотаріуса у зв'язку з самочинно проведеною реконструкцією будинковолодіння. Крім цього в позові вказує на те, що, шлюб між нею та її покійним чоловіком було зареєстровано 21.11.1951 році. В період перебування у зареєстрованому шлюбі рішенням виконкому Чернівецької міської ради від 24.08.1957 року № 374/16 її покійному чоловіку виділено земельну ділянку по [ADDRESS] під забудову. Між відділом комунального господарства Чернівецького міськвиконкому та її покійним чоловіком [PERSON] 29.12.1958 року був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Вказує на те, що вони як подружжя за кошти сімейного бюджету виконали будівництво житлового будинку з господарськими спорудами, і у передбаченому законом порядку здали його в експлуатацію, що підтверджується актом приймання індивідуального будинковолодіння від 30.07.65 року. Вказує на те, що як подружжям права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, даний об'єкт нерухомого майна був їхньою з чоловіком спільною сумісною власністю. А тому незалежно від того, що даний будинок при здачі в експлуатацію був оформлений на ім'я покійного чоловіка, кожен з нас є власником 1/2 ідеальної частки будинку. Крім цього в позові посилається на те, що згідно довідки Другої Чернівецької державної нотаріальної контори від 30.09.2014 року №511/02-14, після смерті чоловіка вона успадкувала належну чоловікові 1/2 ідеальну частку вказаного будинковолодіння відповідно до положень ст.529 Цивільного кодексу 1963 року, що діяли на момент відкриття спадщини. А тому вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами в цілому. Вказує на те, що ще за життя її покійного чоловіка вони розпочали реконструкцію житлового будинку, а саме спорудження мансардного поверху на площі горища. Оскільки таку реконструкцію вони виконували без отримання передбаченого чинним законодавством дозволу, вона є самочинним будівництвом. У зв'язку з проведенням самочинної реконструкції будинку вона позбавлена можливості оформити у нотаріуса право власності на спадкове майно. Вказує на те, що на даний час реконструкція будинку завершена, крім того, на присадибній земельній ділянці нею самочинно побудовано сарай літ. «Е». Крім цього вказує на те, що будівництво виконано із дотриманням вимог земельного законодавства та без порушень будівельних норм і прав інших осіб. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в м. Чернівці, в тому числі: чотирикімнатний житловий будинок літ. «А» загальною площею 115,20 кв.м., житловою площею 60,80 кв.м., в тому числі: підвал (пд. І) площею 8,00 кв.м., коридор (1-1) площею 8.50 кв.м., кухня (1-2) площею 13,50 кв.м., кімната (1-3) площею 12,80 кв.м, кімната (1-4) площею 14.50 кв.м., санвузол (1-5) площею 3,70 кв.м., коридор (1-6) площею 15,00 кв.м., гардероб (1-7) площею 5.70 кв.м., кімната (1-8) площею 16,80 кв.м. та кімната (1-9) площею 16,70 кв.м. та на господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «Б», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», гараж літ. «Д», криницю №1 та огорожу №2-4. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] року. Судом встановлено, що згідно довідки Другої Чернівецької державної нотаріальної контори30.09.2014 року №511/02-14, у зв'язку з смертю [PERSON] за заявою позивачки [PERSON], Другою Чернівецькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №172 (1999 року). Як вбачається з цієї довідки, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка згідно ст. 529 Цивільного кодексу 1963 року, і прийняла спадкове майно. Судом встановлено, що згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №6474105 від 10.02.2005 року до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] в м. Чернівці, який зареєстрований на ім'я покійного чоловіка. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та її покійним чоловіком було зареєстровано 21.11.1951 році. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24.08.1957 року №374/16 покійному чоловіку позивачки було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] під забудову. Судом встановлено, що згідно акту приймання індивідуального будинковолодіння від 30.07.1965 року позивачка та її померлий чоловік, як подружжя у передбаченому законом порядку здали будинковолодіння в експлуатацію. Відповідно до положень ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що були чинні на момент набуття ними як подружжям права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, даний об'єкт нерухомого майна був їхньою з чоловіком спільною сумісною власністю. А тому незалежно від того, що даний будинок при здачі в експлуатацію був оформлений на ім'я покійного чоловіка, кожен з них є власником 1/2 ідеальної частки будинку. Судом встановлено, що згідно довідки Другої Чернівецької державної нотаріальної контори від 30.09.2014 року №511/02-14, після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала належну чоловікові 1/2 ідеальну частку вказаного будинковолодіння відповідно до положень ст. 529 Цивільного кодексу 1963 року, що діяли на момент відкриття спадщини, а тому позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами в цілому. В судовому засіданні судом встановлено, що ще за життя покійного чоловіка позивачки, вони розпочали реконструкцію житлового будинку, а саме спорудження мансардного поверху на площі горища. Оскільки таку реконструкцію вони виконували без отримання передбаченого чинним законодавством дозволу, вона відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом. У зв'язку з проведенням самочинної реконструкції будинку позивачка позбавлена можливості оформити у нотаріуса право власності на спадкове майно. Згідно висновку Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області від 07.10.2014 року №9/15/4809, у проектній документації на домоволодіння по [ADDRESS] в м. Чернівці порушень протипожежних вимог будівельних норм і правил не виявлено. Судом встановлено, що будівництво здійснено на земельній ділянці по [ADDRESS], яка була виділена сім'ї позивачки під забудову рішенням виконкому Чернівецької міської ради від 24.08.1957 року №374/16. На виконання вказаного рішення було укладено договір від 29.12.1958 року про надання у безстрокове користування вказаної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Після завершення будівництва будинок був прийнятий в експлуатацію, а його реконструкція полягає в обладнанні мансардною поверху на площі горища, тобто не пов'язана із зайняттям додаткової земельної ділянки. Таким чином, реконструкція будинку та будівництво сараю виконано із дотриманням цільовою призначення земельної ділянки. Судом встановлено, що згідно Технічного висновку про відповідність об'єктів містобудування вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцність, стійкість і необхідну довговічність TOB «Гранд-Проект», ліцензія AB №33259945 при виконанні робіт не було допущено істотних порушень будівельних норм і правил, будинковолодіння в цілому знаходиться в задовільному технічному стані, об'єкти містобудування в загальному відповідають вимогам діючих державних стандартів, будівельних норм і правил, включаючи вимоги міцності, стійкості та необхідної довговічності, об'єкт можуть експлуатуватись за призначенням і немає перешкод для їх узаконення чи прийняті в експлуатацію. Судом встановлено, що згідно відмови Інспекції державного архітектурно-будівельної о контролю в Чернівецькій області від 07.10.2014 року №7/24/5-4/608 позивачці [PERSON] відмовлено в прийнятті в експлуатацію будинковолодіння з тих мотивів, що вона не отримувала у них дозвіл на початок виконання будівельних робіт. Відповідно до Технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в м. Чернівці, що додається, загальна площа житлового будинку літ. «А» після реконструкції складає 115,20 кв.м., житлова площа - 60,80 кв.м., в тому числі: підвал (пд. І) площею 8,00 кв.м., коридор (1-1) площею 8,50 кв.м., кухня (1-2) площею 13.50 кв.м., кімната (1-3) площею 12,80 кв.м, кімната (1-4) площею 14,50 кв.м., санвузол (1-5) площею 3.70 кв.м., коридор (1-6) площею 15,00 кв.м., гардероб (1-7) площею 5,70 кв.м., кімната (1-8) площею 16,80 кв.м. та кімната (1-9) площею 16,70 кв.м. На земельній ділянці також розташовано: лінія кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», гараж літ. «Д», криниця №1 та огорожа №2-4. Згідно Технічного паспорта на житловий будинок з господарськими спорудами, вартість самочинно збудованої мансарди становить 106 139 грн., сараю літ. «Е» - 14 962 грн. Тоді загальна вартість самочинного будівництва становить 121 101 грн. Ці обставини підтверджені дослідженими доказами по справі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч.1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що самочинне будівництво виконане з дотриманням норм земельного законодавства, санітарних та протипожежних норм і правил, без порушень будівельних норм і правил, та не порушує права інших осіб, що підтверджується вищезазначеними доказами. На підставі наведеного, а також наявних матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином суд вважає, що слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в м. Чернівці, в тому числі: чотирикімнатний житловий будинок літ. «А» загальною площею 115,20 кв.м., житловою площею 60,80 кв.м., в тому числі: підвал (пд. І) площею 8,00 кв.м., коридор (1-1) площею 8.50 кв.м., кухня (1-2) площею 13,50 кв.м., кімната (1-3) площею 12,80 кв.м, кімната (1-4) площею 14.50 кв.м., санвузол (1-5) площею 3,70 кв.м., коридор (1-6) площею 15,00 кв.м., гардероб (1-7) площею 5.70 кв.м., кімната (1-8) площею 16,80 кв.м. та кімната (1-9) площею 16,70 кв.м. та на господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «Б», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», гараж літ. «Д», криницю №1 та огорожу №2-4.

Outcome: approved