Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, який в подальшому вточнила і мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009р. по 12.11.2016р. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.03.2009р.н., який на даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має таку можливість. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнений позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позов про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини його доходу визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009р. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2016р., яке набрало законної сили 12.11.2016р., шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.03.2009р.н., який в даний час знаходиться на утриманні та вихованні матері. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. У звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік дитини 7 років, що дитина здорова, матеріально не забезпечена, мешкає з матірю, якає інвалідом 3 групи, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який є здоровим та працездатним, працює на ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод», рішеннями суддів зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини його заробітку та на утримання дружини [PERSON] позивачки по справі в розмірі 1/14 частини його заробітку. За вказаних обставин, враховуючи що відповідач позов визнав суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Outcome: approved