Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову [PERSON] ([PERSON]) зазначила, що 20 лютого 2010 року відповідач взяв у неї у борг 2000 євро (21840 грн.), який зобов'язався повернути до кінця 2012 року, на підтвердження чого видав їй розписку. Однак, у встановлений строк відповідач борг не повернув, не дивлячись на неодноразові вимоги позивача. Позивач просить стягнути з відповідача борг за розпискою - 2000 євро (21840 грн.), 3% неустойки від боргу - 655,2 грн., судові витрати - 229,4 грн. Представник позивачки в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі не з'явлення відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та просив слухати справу за його відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від представника позивачки, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2010 року відповідач взяв у позивачки у борг 2000 євро (21840 грн.), який зобов'язався повернути до кінця 2012 року, на підтвердження чого видав їй розписку. Однак, у встановлений строк відповідач борг не повернув, не дивлячись на неодноразові вимоги позивача. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 вказаного кодексу, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків за розпискою, відмовляючись повернути отримані грошові кошти, що підтверджується фактом пред'явлення судові позивачем розписки. За правилом ч. 2 та ч. 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином відповідно до курсу НБУ 10, 92 грн. за 1 ЄВРО на час ухвалення рішення по справі грошові зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] становить 2000 ЄВРО, що еквівалентно 21 840 грн. та 3% пені - 655, 20 грн., а всього сума боргу становить - 22 495, 20 грн. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved