Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаним позовом до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.12.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач участі в утриманні та забезпеченні дитітей не приймає, хоча зобов'язаний та має можливість. З огляду на викладене позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, зазначивши, що розмір аліментів, зазначений у позовній заяві, зумовлений об'єктивними обставинами. Відповідач в періоди, коли не перебуває у відрядженнях, мешкає разом з ними та на власний розсуд виділяє кошти на утримання дітей, однак такий спосіб утримання на задовольняє потреби дітей у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав та вважав недоцільним стягнення з нього аліментів у зв'язку з тим, що він добровільно займається утриманням дітей, витрачає зарплату на сім'ю та надає грошові кошти згідно з його фінансовою можливістю. В періоди, коли [PERSON] не зайнятий на роботі, він мешкає разом з дітьми. Позивачка ніде не працює, весь час матеріальним забезпеченням робити займається лише відповідач, тому вимоги про стягнення з нього аліментів є безпідставними. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «БРИЗ» №119 від 19.01.2017 року діти мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей на власний розсуд у самостійно визначеному ним розмірі, що не повною мірою відповідає потребам дітей відповідно до їх віку та розвитку. Згідно довідки про заробітну плату №295 від 02.11.20167 року відповідач працює інспектором служби швидкого реагування на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЛОУДСИСТЕМ», має стабільний дохід. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в єдиній частці у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 19.01.2017 року, і до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття.Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що згідно ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: partial