Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.04.2011 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 33% від його заробітку щомісяця до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.05.2015 року їх син [PERSON] досяг повноліття, в звязку з чим, починаючи з червня 2015 року відповідач перераховує аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку, тобто з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, зазначає, що розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Вона самостійно не може забезпечити дитину, а відповідач може сплачувати 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює водієм автотранспортних засобів в ПрАТ «Маріуполь-Авто», а також має щорічний дохід від надання в оренду земельної ділянки. В звязку з чим просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.02.2018 року позовна заява на підставі\~ст. 185 ЦПК України\~була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог\~ст. 175 ЦПК України. 05.03.2018 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачкою було подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву з додатками. Проте, ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.03.2018 року позовна заява на підставі\~ст. 185 ЦПК України\~була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог\~ст. 177 ЦПК України. 20.03.2018 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачкою було подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву з додатками. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 21.03.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 20.04.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивачки та відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.5\~ст. 279 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.04.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 33% від його заробітку щомісячно, до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2011 року і дане рішення набуло законної сили 02.05.2011 року. Також, судом встановлено, що 30.05.2015 року син позивачки та відповідача - [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки виконкому Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області № 153 від 09.02.2018 року позивачка проживає разом з сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO]. Згідно додатку до особового рахунку ПрАТ «Маріуполь-Авто» за 2017 рік водій [PERSON] отримав заробітну плату в загальному розмірі 51521,44 грн., розмір якої з урахуванням утримань, в т.ч. і аліментів в сумі 8217,07 грн., склав 32885 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на двох дітей у відповідача відбулися зміни в аліментних зобовязаннях, оскільки він сплачує аліменти на одну дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, а доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального стану суду не надано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру стягнутих аліментів з 33% від заробітку до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та позивачки по справі. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved