Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в лютому 2020 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що в 2016 році вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від вказаного шлюбу у них є неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося на даний час сторони разом не проживають, сім`я розпалася остаточно, примирення та спільне проживання є неможливим, все вищезазначене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 26.02.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала та після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 23.11.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 788, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.2). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2017 року ( а.с.3). Відповідно до довідки про склад сім`ї за вих.№1094 від 20.02.2020 року виданої Новобузькою міською радою Миколаївської області неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.9). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір, що становить 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved