Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними рішення [PERSON] міської ради та Державних актів на право власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги наступним. 27.05.14. померла мати позивачки - [PERSON], у звязку з чим вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28.10.15. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/8 частин житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд № 17 по провулку Ушакова в м. Чернігові, який розташований на земельній ділянці площею 513 кв.м. В ході оформлення своїх спадкових прав позивачка довідалась, що земельна ділянка загальною площею 513 кв.м., на якій розміщений житловий-будинок з господарськими спорудами як об'єкт спільної часткової власності рішенням [PERSON] міської ради 8 сесії 6 скликання від 28.04.2011 року передано: - в розмірі 0,0293 га - у власність покійної матері позивачки (якій належало 5/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по пр. Ушакова 17 в м. Чернігові) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); - в розмірі 0,0178 га - у власність іншим співвласникам житлового будинку [PERSON] та [PERSON] (яким належить 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по пр. Ушакова 17 в м. Чернігові) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); - в розмірі 0,0041 га - двір загального користування (що є частиною земельної ділянки площею 513 кв.м., що перебувала у користуванні співвласників житлового будинку для будівництва та обслуговування всього житлового будинку з господарськими спорудами) передано співвласникам [PERSON], [PERSON] Н.П. та [PERSON] в короткострокову оренду. Тобто оскаржуваним рішенням, матері позивачки передана у власність частина земельної ділянки по пр. Ушакова 17 в м. Чернігові, на якій розмішені господарські споруди, що належать на праві спільної часткової власності всім співвласникам житлового будинку, а земельна ділянка, необхідна для обслуговування частини житлового будинку, яка знаходилась в користуванні її матері передана у власність [PERSON] та [PERSON] Крім того, на підставі цього рішення земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери та видані Державні акти на право власності на земельну ділянку та укладений договір оренди на двір спільного користування. Дане рішення [PERSON] міської ради та виготовлені на його підставі Державні акти на право власності на земельну ділянку та договір оренди на земельну ділянку по пр. Ушакова № 17 є незаконними, тому що прийняті всупереч діючому законодавству та порушують право власності на безперешкодне користування співвласниками житловим будинком та господарськими спорудами. Просила визнати недійсним рішення 8 сесії 6 скликання [PERSON] міської ради від 28 квітня 2011 року про передачу земельної ділянки по пр. Ушакова 17 в м. Чернігові у власність [PERSON] (площею 0,0293 га), [PERSON] та [PERSON] (площею 0,0179 га) та в оренду [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (площею 0,0041 га); визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку по пр. Ушакова 17 в м. Чернігові, видані на ім'я [PERSON] (серії ЯМ № 619060; кадастровий номер земельної ділянки № 7410100000:01:039:5393), [PERSON] та [PERSON] (кадастровий номер земельної ділянки № 7410100000:01:039:5398). Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.145-149). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вважали, що дане питання можливо вирішити в позасудовому порядку без скасування державних актів по право власності на землю. Представник відповідача - [PERSON] міської ради позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, які викладені у заперечення проти позову (а.с.86-90). Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює завідувачем сектору юридичного сектору Управління держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області. Внесення змін до державного кадастру здійснюються на підставі технічної документації. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він має кваліфікацію інженера-геодезиста. До нього звертались сторони по справі щодо вирішення питання про зміну конфігурації спірної земельної ділянки. Відповідно до прикінцевих положень ЗУ «Про державний земельний кадастр», в разі наявності чи виявлення помилок тобто розбіжностей в конфігурації, площі земельної ділянки тощо, виправлення вносяться шляхом розробки технічної документації, яка погоджується з ЧМР та суміжними землекористувачами, після чого вносяться відповідні зміни до Державного реєстру земель. У разі, якщо встановлено фактичний порядок користування будинком та земельною ділянкою між співвласниками, технічна документація з землеустрою виготовляється за встановленим фактичним порядком користування, межі земельної ділянки погоджуються з суміжними землекористувачами. В даному випадку шляхом виготовлення технічної документація можливо змінити межі вже сформованої земельної ділянки без вирішення питання в судовому порядку. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи № 4800, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно п. 1.8, 1.9 рішення [PERSON] міської ради від 28 квітня 2011 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою», передано у власність безоплатно земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) громадянам [PERSON] по провул. Ушакова, 17, площею 0,0293 га; [PERSON] та [PERSON] по провул. Ушакова, 17, 0,0179 на у рівних частках (а.с.131). На підставі зазначеного рішення [PERSON] видано Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 619060 (а.с.16), а [PERSON] та [PERSON] Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 619059 (а.с.125, 126). Згідно п. 9 рішення [PERSON] міської ради від 28.04.2011 року «Про передачу земельних ділянок в оренду громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), городництва, будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою», вирішено згідно з виконаною інвентаризацією, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передати земельну ділянку в короткострокову оренду, строком на 5 років, площею 0,0041 га, у рівних частках, по провул. Ушакова, 17, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), двір загального користування (а.с.132). На підставі рішення від 28.04.11. між [PERSON] міською радою та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 22.09.2011 р. було укладено Договір оренди земельної ділянки № 2360/п, згідно якого орендодавець надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку у рівних частинах в місті Чернігові для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), двір загального користування по провул. Ушакова, 17; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0041 га у рівних частинах; договір укладено до 28.04.2016 року (а.с.128-129). 27.05.14. померла мати позивачки - [PERSON] (а.с.7), у звязку з чим 28.10.15. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/8 частин житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд № 17, що знаходяться в місті Чернігові по провулку Ушакова; житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 513 кв.м (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] зареєструвала право власності на вказаний будинок (а.с.9). Право власності на спірну земельну ділянку не оформлялося. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В матеріалах справи міститься технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON], гр. [PERSON] в м. Чернігів, пр. Ушакова, 17 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0179 га та право оренди на двір загального користування площею 0,0041 га в адміністративних межах [PERSON] міської ради (а.с.81-85). До вказаних документів долучено акт погодження меж земельної ділянки, який підписано представниками суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким вони погодилися з площею та конфігурацією земельної ділянки, що передається у власність [PERSON] та [PERSON], претензій щодо меж не заявляють (а.с.83). Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 79-1 ЗК України у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 186 Земельного кодексу України, яка визначає погодження і затвердження документації із землеустрою визначено, що проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж районів у містах погоджуються з відповідною районною у місті радою, районною у місті державною адміністрацією (у разі їх утворення). Відповідно до абзацу третього пункту 4 Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», визначено, що у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В судовому засіданні представник позивача зазначає, що право [PERSON] на користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка була надана її матері [PERSON], порушується, оскільки земельна ділянка була передана у власність без поділення будинку в натурі між співвласниками та порушується право користування господарськими спорудами, які знаходяться на земельній ділянці, яка передана у власність [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] склався порядок користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою, який жодним чином ними не оспорювався. Передання у власність та оренду [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки в межах, які відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності не суперечить нормам чинного законодавства та жодним чином не порушує прав позивачки щодо володіння та користування земельною ділянкою, як спадкоємця після померлої [PERSON] Крім того, питання про зміну конфігурації спірної земельної ділянки можливо вирішити в позасудовому порядку шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою та внесення змін до Державного земельного кадастру, що не потребує визнання недійсними рішень [PERSON] міської ради та державних актів на право власності на землю. Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини у справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed