Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : визначити, що частки [PERSON] та [PERSON], який помер 09 липня 2016 року, у спільній сумісній власності - квартирі №73 будинку № 38 на мікрорайоні Гірницький у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є рівними та становлять ? частку для кожного; визнати за [PERSON] право власності на ? частку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький[ADDRESS], загальною площею 63 кв.м., житловою площею 37.3 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 06 червня 1981 було укладено шлюб між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - спадкодавець), та взято шлюбне призвіще [PERSON]. За час шлюбу за спільні кошти було придбано нерухоме майно - квартира, житлово будівельний кооператив «Рассвет -40» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький, 38/73, шляхом виплати пайових внесків в повному обсязі. На підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна» від 18.08.2004 №310, нерухоме майно було оформлено на імя спадкодавця. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, позивачка взяла дошлюбне призвіще [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивач та спадкодавець продовжували проживати разом у зазначеній квартирі однією сімєю , мали спільний бюджет. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки пайові внески за квартиру внесені в повному обсязі, та право власності на неї зареєстровано відповідно до встановленого порядку за час шлюбу, то така квартира може бути визнана обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові по справі №6-37цс13. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України) . Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (Ст. 63 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України). Згідно ст. 372 ЦК, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто [PERSON] належала ? частина квартири, а інша ? частина належить другому співвласникові - позивачці. 09 липня 2016 року [PERSON] помер. У звязку з відкриттям спадщини, [PERSON] 20.11.1981р.н., яка є донькою померлого та позивачки, звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь сестри [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини після померлого в передбачений законом шестимісячний строк звернулась [PERSON] (далі Відповідач), яка є донькою померлого та позивачки, але своє право на спадкування не оформила. Приватним нотаріусом [PERSON] до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 24.04.2013р. Таким чином, спадковим майном є ? частина трикімнатної квартири житлово будівельний кооператив «Рассвет -40» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький, 38/73. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч.5 ст. 1268 ЦК України) Спадкоємицею першої черги є відповідачка [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі, про причини неявки в судове засідання заяви не надала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи. В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копія свідоцтва про народження (а.с.5, 6), копія свідоцтва про право власності (а.с.7), копія витягу про реєстрацію права власності (а.с.8), копія довідки (а.с.9), копія зведеного акту (а.с.10), копія поверхового плану (а.с.11), копія експлікації (а.с.12), копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), копія свідоцтва про смерть (а.с.14), копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15). Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з 6 червня 1981 року по 6 лютого 2006 року. [PERSON] помер 9 липня 2016 року. На підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 18 серпня 2004 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі. Зазначена квартира перебувала на обліку житлово будівельного кооперативу «Рассвет 40». Пай за вказану квартиру був сплачений 5 лютого 1993 року в сумі 9254 руб. 52 коп. Вказані факти та обставини встановлені на підставі пояснень представника позивачки та письмових доказів: копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копії свідоцтва про право власності (а.с.7), копії витягу про реєстрацію права власності (а.с.8), копії довідки (а.с.9), копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), копії свідоцтва про смерть (а.с.14). Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами СК України, ЦК України. Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ч. 3 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст. 372 ч.2 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У судовому засіданні встановлено, що повна сплата пайового внеску за квартиру № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі була здійснена подружжям [PERSON] та [PERSON] (на даний час [PERSON]) В.Г. у 1993 році, а тому зазначена квартира є їх спільним майном та підлягає поділу у рівних частках, а саме по ? частині за кожним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що квартира № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі до даного часу зареєстрована на праві власності лише за [PERSON], а таким чином право власності на ? частину спірної квартири за позивачкою не визнано, а тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved