Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, народила сина - [PERSON] , [INFO] , якого відповідач визнав своїм сином. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в достатній мірі не надає, хоча є працездатним, постійно працює за кордоном. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність (а.с. 12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання його дитини в розмірі 2000,00 грн. оскільки сплачує в добровільному порядку більшу суму. Позивачка особисто відкрила рахунок для перерахування ним аліментів, надала йому, а він відповідно в бухгалтерію підприємства, де працює. Таким чином аргументи позивачки про те, що він з 2018 року не бере участі в утриманні дитини не відповідають дійсності. Також зазначив про невідповідність дійсності твердження позивачки про те, що він постійно працює за кордоном. Він жодного разу не перетинав кордон України. Оскільки він не ухиляється від сплати аліментів, стягнення з нього судового збору вважає безпідставним. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З доказів наданих позивачкою на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 липня 2015 року серії [NUMBER] , актовий запис № 15 (а.с. 5). З доказів наданих відповідачем на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування позиції, встановлено наступне. З довідки № 1478 від 23 грудня 2019 року, виданої провідним бухгалтером «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» вбачається, що згідно особистої заяви починаючи з 01 жовтня 2018 року з заробітної плати [PERSON] виконується стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 25% з усіх видів його заробітку на утримання дитини (син [PERSON] [INFO] ). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує положення частини 1 статті 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, який офіційно працює, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 141 та частини 1 статті 142 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 384,20 грн., а що становить 50 % відсотків судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановленого на день її подачі, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. На підставі статей 181, 182, 192 СК України та

Outcome: approved