Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, народила дитину [PERSON] , [INFO] , якого відповідач визнав своїм сином. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 25 % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 11-12). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 26). Відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів у випадку проживання дитини з матір`ю у визначеному останньою розмірі. Проте зауважив, що дитина проживала разом з ним та перебувала на його утриманні до 18 грудня 2020 року, тобто до тих пір коли мати забрала дитину до іншого міста, у зв`язку із чим він звертався до поліції із відповідною заявою, а в подальшому до суду із позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання [PERSON] , [INFO] , тому висловив сумнів з приводу можливості розгляду питання про стягнення аліментів до розгляду вказаної справи. Заслухавши доводи відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06 січня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 3). Із висновку ДОП Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області від 22 грудня 2020 року за результатами розгляду матеріалів за зверненням [PERSON] , встановлено, що дитина сторін проживала разом із батьками. 18 грудня 2020 року [PERSON] відвів сина до дитячого садка «Казка», а вже в обід йому зателефонувала вихователь садка та повідомила, що дитину забрала колишня дружина. В подальшому [PERSON] від сина дізнався, що він разом з матір`ю переїхали до іншого міста (а.с. 40). 16 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання дитини (а.с. 38). Актом обстеження житлово-побутових умов від 08 грудня 2020 року встановлено проживання [PERSON] , [INFO] , на день обстеження разом із батьком (а.с. 42). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені норми закону та фактично встановлені обставини справи, визнання відповідачем позову в частині заявленого позивачкою розміру аліментів, те, що він офіційно працевлаштований, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 25 % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Суд не вбачав підстав для зупинення провадження по справі у зв`язку із розглядом спору про визначення місця проживання дитини, з огляду на те, що відповідачем визнається факт проживання дитини на момент розгляду справи із матір`ю, й наслідком вирішення спору на користь батька є припинення стягнення з нього аліментів у порядку передбаченому законом, про що, за умови відсутності належним чином оформленого клопотання, роз`яснено судом під час розгляду справи. За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Разом з тим, судом встановлено й доказів протилежного не надано, що дитина проживала разом із батьком до 18 грудня 2020 року, тому виходячи із засад справедливості та добросовісності, аліменти з нього мають бути стягнуті з 19 грудня 2020 року. Відповідно до положень статті 141 та частини 1 статті 142\~ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у встановленому на день подачі позову розмірі 420,40 грн., оскільки він визнав позов до початку розгляду справи по суті. На підставі статей 181, 182, 192 СК України та

Outcome: approved