Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2016 р. звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дітей з матір'ю. Ухвалою Святошинського арйонногос уду м. Києва від 06.02.2017 р. позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу виділені в окреме проваження (а.с. 71). В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона з 17.04.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період шлюбу з яким позивачка [INFO] народила сина [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON]. Зазначає, що відповідaч ухиляється від належного матеріального утримання спільних дітей, матеріальну допомогу надає періодично, при цьому, відповідач належним чином не піклується про дітей. Далі позивачка зазначає, що діти перебувають на повному її утриманні, однак матеріальне забезпечення останньої не надає можливість гідно утримувати сина та дочку, належно забезпечувати їх життя та потреби, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн. щомісячно та на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] усно заявила про зменшення позовних вимог, відповідно до яких остаточними вимогами залишила про стягнення аліментів, які просила стягунути в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні виомоги, з урахуваням їх уточнень та зменшень, підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, подали письмові заперечення (а.с. 41-42). Суд, заслухавши сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає з урахуванням уточнень та зменшень позовних вимог підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 14) Встановлено, що сторони 17.04.2001 р. зареєстровали шлюб (а.с. 12). Судом встановлено та підтверджено сторонами, що рішенням Святошинського районного уду м. Києва від 16.02.2017 р. шлюбу сторін розірвано, яке залишено в силі Апеляційним судом м. Києва, проте, [PERSON] подана касаційна скарга. При цьому, встановлено, що сторони проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Судом встановлено, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, в тому числі, на грутні виховання спільних дітей, що підтверджується Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21.06.2016 р., Висновками Інспекторів Управління поліції від 20.01.2016, 17.02.2016 р., 28.04.2016 р., 20.08.2016 р., 05.09.2016 р., 28.09.2016 р. (а.с. 25-26, 27-30, 44-47). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] матеріально допомагає позивачці [PERSON] утримувати їх спільних дітей (а.с. 59, 60, 104, 105, 107), проте дана допомога несе періодичний характер, у зв'язку з чим позивачка, з метою захисту прав дітей звернулась до суду з відповідним позовом про визначення, присудження конкретного розміру (частки) аліментів на утримання малолітніх сина та дочки до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Встановлено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач [PERSON] 16.05.2016 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності якого: роздрібна торгівля з лтків і на ринках іншими товарами (а.с. 62). Також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію, позивачка [PERSON] 11.04.2008 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с. 32). Таким чином, оскільки судом не встановлено, що відповідач регулярно матеріально допомагає позивачці утримувати їх спільних неповнолітніх дітей, також не встановлено, що щомісячний дохід позивачки є достатнім для утримання двох малолітніх дітей, та є співмірним їх потребам, при цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] інших неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають на його утриманні не має, жодних відрахувань з його заробітної плати не здійснюється на користь цих осіб, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення старшою дитиною - [PERSON] повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою та її представником, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved