Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], її дідусю. У 1944 році [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. В управління спадковим майном вступив її батько та син померлого [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, вона вступила в управління спадковим майном після смерті батька, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала. Син померлого [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовився. [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина за законом на 1/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. З метою оформлення права на спадщину після смерті матері вона звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки відсутній правовстановлювальний документ на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, а справу заслухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що з вимогами позовної заяви ознайомлений та не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних причин. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] - дідусю позивачки, який у 1944 році помер. В управління спадковим майном вступив батько позивачки [PERSON], який [INFO] помер. Після смерті батька позивачка вступила в управління спадковим майном, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала. Відповідач, як син померлого та її рідний брат від своєї частки в спадковому майні відмовився. [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина за законом на 1/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. З метою оформлення права на спадщину після смерті матері позивачка звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки відсутній правовстановлювальний документ на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222,1268 ЦК України та

Outcome: approved