Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 25 жовтня 2008 року було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 3017. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності подружнього життя. Посилається на те, що відповідач починаючи з жовтня 2010 року почав гірше піклуватися про неї, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, не надавав їй коштів для ведення господарства, поводив себе грубо, інколи зневажливо. З листопада 2010 року відповідач почав ставити свої інтереси та задоволення вище сімейних, часто був відсутнім дома, проводив час у невідомих їй компаніях, зустрічався з іншою жінкою, пізно приходив до дому або не приходив по декілька днів. З даного періоду часу відповідач став провокувати в сім'ї суперечки, інколи ображаючи її та завдаючи моральних страждань, позбавляв її можливості нормального проживання, відпочинку, вирішення сімейних та особистих питань, неодноразово завдавав фізичних побоїв, вимушена була звертатись за допомогою до правоохоронних органів. Поведінка відповідача негативно відображалась на її виробничій діяльності та моральному стані. З 31 грудня 2010 року відповідач залишив сім'ю не повідомляючи своє місцеперебування, не дбає про сім'ю, матеріально не утримує. Звертає увагу суду на те, що спільне господарство та шлюбні відносини повністю припинились з жовтня 2012 року, оскільки відповідач не нагадує про себе, з вказаного часу зв'язок з ним втрачений повністю. Також втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки своє подальше життя вона не пов'язує з відповідачем і цей шлюб є недоцільним для збереження та суперечить її інтересам, унеможливлює подальше спільне проживання, повноцінне подружнє життя, влаштування її долі в подальшому і має для неї вкрай важливе та істотне значення в майбутньому. В судове засідання позивачка, представник позивачки та відповідач не з'явились, про день час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, представником позивачки до суду надано заяву, згідно якої останній просить провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності зазначених осіб та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту статті 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету з 2012 року, бажання відновити стосунки у позивачки відсутнє, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення у зв'язку з чим позов останньої підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, а позивачка в судове засідання не з'явилася та не висловила свою думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, оскільки останньою під час реєстрації шлюбу воно було змінено, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», що не заважає їй в подальшому змінити його відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved