Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка в особі свого представника звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.11.2016 року померла її мати [PERSON] Після відкриття спадщини виявилося, що 07.10.2016 року остання склала заповіт на імя відповідача, який був посвідчений секретарем Будильської сільської ради. Отримавши даний заповіт позивачка виявила, що він підписаний іншою особою. Крім того, в заповіті мається наступний запис «Заповіт прочитано мною в голос і підписаний власноручно», який не відповідає почерку [PERSON] Враховуючи викладене, оскаржуваний заповіт, на думку позивача, має бути визнаний недійсним. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися. В попередніх засіданнях, в яких вони брали участь, заявлені позовні вимоги підтримали. Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що зміст заповіту відповідає волі померлої [PERSON], що підтверджено її власноручним підписом. Вважають, що позивачка не довела обставини, на які вона посилається в своєму позові. Тому у задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Лебединського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, показав, що померлу [PERSON] він знав давно. [PERSON] з нею проживав останні 7-8 років і у ці роки вона хворіла. Коли [PERSON] приходила у сільську раду, то висловлювала наміри скласти заповіт на [PERSON] Також її відвідувала соціальний працівник [PERSON], яка надавала допомогу [PERSON] З дочкою у неї добрих стосунків не було. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що було можливо близько пяти заповітів, складених [PERSON] В один із днів вона зателефонувала і попросила її прийти, так як сама прийти не могла. Коли вона прийшла, то [PERSON] віддала заяву про скасування заповіту на дочку та просила підготувати новий заповіт на [PERSON] Це була її воля і вона перебувала при здоровому глузді. У звязку з цим вона склала два заповіти, один з яких передала [PERSON],\~та вчинила всі необхідні дії по реєстрації заповіту. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що знала [PERSON] давно. Останні роки вона хворіла, а вона працювала в соціальній службі і часто її відвідувала. На прохання [PERSON] вона телефонувала [PERSON] по телефону щоб та її відвідала, але та так і не приїхала. Потім вона зверталася до сільського голови щоб він допоміг відшукати [PERSON] та її сина, онука [PERSON], але так нічого і не вийшло. [PERSON] дуже переживала, що у неї не склались стосунки з дочкою. [PERSON] за нею доглядав хоч у нього і була паралізована рука. Вона чула як одного разу [PERSON] сказала, що зробила заповіт на [PERSON] Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що знає [PERSON] і знала [PERSON], як сусідів. Вони стали проживати разом приблизно з 2011 року. Спочатку він жив як квартирант, а потім вони стали жити однією сімєю. [PERSON] приїжджала до [PERSON] Остання також їздила до дочки, але зразу повернулась, бо щось у них там не склалось. Вона знає, що [PERSON] складала заповіт і на [PERSON], і на внука, але в кінці свого життя склала, що вона нікому з родичів не потрібна і склала заповіт на [PERSON] Вислухавши представників відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.11.2016 року померла громадянка [PERSON] (а.с. 10), зі смертю якої відрилася спадщина на майно, яке належало їй за життя. Відповідно до заповіту (а.с. 13), посвідченого 07.10.2016 року секретарем виконкому Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, усе своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] Позивачка, будучи донькою [PERSON], є її спадкоємицею за законом. Після відкриття спадщини вона довідалася про наявність вказаного заповіту, складеного на користь [PERSON], який вважає недійсним. Оспорюючи зазначений заповіт, [PERSON] посилаються на порушення вимог законодавства при його посвідченні, а саме невідповідність підпису спадкодавця та невідповідність його почерку в тексі заповіту, де начебто нею зроблений запис «Заповіт прочитано мною в голос і підписаний власноручно». Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши у ч. 2\~ст.1223 ЦК України, що спадкування за законом має місце лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також неохоплення заповітом всієї спадщини. Згідно\~ст. 1234 ЦК України\~право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно з п.1 .1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого 11.11.2011 року № 3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року - перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено\~статтею 37 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до\~ст. 37 Закону України «Про нотаріат»\~- у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють в тому числі таку нотаріальну дію, як посвідчення заповіту. Згідно з вимогами розділу 3 п. 1 п.п. 1.1., 1.4., 1.6. вищезазначеного Порядку - посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей\~1247, 1251 ЦК України\~і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов'язана роз'яснити заповідачу зміст статей\~1241,\~1307 ЦК України\~про що зазначається в тексті заповіту. Статтею 1248 ЦК України\~встановлено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Із змісту оспорюваного заповіту вбачається, що його виготовлено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, при його посвідченні секретарем Будильської сільської ради дотримано вимоги вищезазначеного Порядку, зокрема в заповіті є запис, що «Мною (тобто [PERSON]В.) прочитано вголос та підписано власноручно». Крім того, в заповіті зазначено, що особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено, а тому посвідчення заповіту у присутності свідків не вимагалось. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 288. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою та її представником не подано суду достатніх та переконливих доказів на підтвердження факту, що оскаржуваний заповіт підписаний іншою особою та не відповідав волі спадкодавця. Докази, які маються у справі, в своїй сукупності не свідчать про порушення з боку секретаря виконкому Будильської сільської ради при посвідчені оскаржуваного заповіту. При цьому показами свідка [PERSON], встановлено, що [PERSON] за життя виявила бажання скласти новий заповіт на [PERSON], а свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що знають від [PERSON], що такий заповіт нею був дійсно складений. З огляду\~на викладене,\~суд вважає,\~що доводи\~[PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні її вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed