Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про повернення банківського вкладу. Посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено договір акційного строкового банківського вкладу №2630/60/152514 від 10 січня 2014 року, строком до 10.05.2014 року. Позивачем відповідно до вказаного договору внесено на строковий депозитний рахунок грошові кошти в сумі 116708, 00 грн. У зв'язку із закінченням терміну дії вказаного договору позивачкою подано 08.05.2014 р. заяву щодо своєчасного повернення банківського вкладу. Керівництвом ПАТ «Міський комерційний банк» позивачу було відмовлено в усній формі у своєчасному поверненні коштів, мотивуючи відмову тим, що у банка відсутні кошти. Просила суд стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на її користь 102 160 грн. за договором банківського вкладу №2630/60/152514 від 10 січня 2014 року. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 січня 2014 року позивачем укладено договір банківського вкладу №2630/60/152514 на суму 116 708 грн. 00 коп. строком на 120 днів за ставкою 21,8 % річних. Відповідно до п.4.3.2 вказаного договору, банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором. 08.05.2014 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Міський комерційний банк» з заявою про повернення вкладу за договором банківського вкладу № 2630/60/152514 від 10.01.2014 року, проте відповіді не отримала, до цього часу вклад їй не повернутий. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші, тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 1060 ЦК України передбачає, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З матеріалів справи слідує, що між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу строком на 120 днів, по закінченню терміну дії договору, позивач звернулася з вимогою про повернення коштів, що знаходяться на депозитному рахунку, проте відповідач відповіді не надав, вкладу не повернув. Тому суд вважає, що відповідачем порушено умови, укладеного між ними договору, за яким банк зобов'язаний був по закінченню дії договору вкладу повернути вкладнику гроші разом з процентами. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1021, 60 грн.

Outcome: approved