Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування позову вказує, що 09.08.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №1860. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивачка зазначає, що подружні відносини припинились з жовтня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладене позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 5 500 грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов визнали частково, проти розірвання шлюбу не заперечували, проти стягнення аліментів заперечували частково, вважали, що аліменти слід стягувати в розмірі 25 % від заробітної плати відповідача, а не в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має стабільну заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з матір'ю. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалось, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Наміру зберігати шлюб сторони не мають. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що аліменти слід стягувати в частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі, оскільки на даний час відповідач працює, заробіток відповідача не підпадає під вимоги ст. 184 СК України, які б надавали право стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Ніякі стягнення з відповідача за виконавчими листами на час розгляду справи не проводяться. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним задовольнити частково вимогу про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 08.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. по вимозі про стягнення аліментів та на користь позивача 551 грн. 20 коп по вимозі про розірвання шлюбу На підставі викладеного та

Outcome: partial