Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.07.2014року, їхній шлюб розірвано. Під час сімейного життя з відповідачем у них народилась дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею (позивачкою) та перебуває на її повному утриманні. Стверджує, що відповідач не приділяє сину уваги, не займається його вихованням, матеріально не допомагає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що відповідач їздить на заробітки у Чехію, має достатній заробіток. Гроші витрачає на власні потреби, за дитину не дбає, матеріально не допомагає дитині. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила та просить суд постановити рішення, яким стягувати аліменти в сумі 1000 гривень. Відповідач в попередньому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких міркувань. Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.07.2014р., шлюб між позивачкою і відповідачем розірвано. Під час перебування сторонами між собою у зареєстрованому шлюбі, у них народилася одна дитина син [PERSON], 09.03.2013р.н., який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення суду; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [PERSON] І-СГ. №359451 від 26.03.2013р.; довідкою, виданою виконавчим комітетом Тщенецької сільської ради №198 від 10.01.2017 року про склад сімї позивачки [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки несуть рівний обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину та весь тягар по її утриманні лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дочки до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину та весь тягар по утриманню дитини лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на його сина до досягнення ним повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. З огляду на вищенаведене, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON] і дитини, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших осіб, які б перебували на його утриманні не має, його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком до 6 років з 1 травня становить 1426 гривень, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved