overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. 05.10.2000 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач являється і записаний батьком дитини. З 01.09.2013 року по 20.06.2016 року дочка навчається на денному відділенні Жмеринського вищого професійного училища, форма навчання безкоштовна. Відповідач на утримання дочки допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є працездатним, має постійне місце роботи та щомісяця отримує заробітну плату. Позивачці матеріально важко, оскільки вона не працює. Однак, у зв'язку з тим, що дочці потрібно купувати продукти харчування, одяг, підручники, необхідні кошти на проїзд до місця навчання, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку щомісяця до закінчення нею навчання тобто до 20 червня 2016 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, а також просила дану справу розглянути у її відсутність. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст.181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст.199 СК України - якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач по справі. З 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року дочка навчається на денному віділенні Кам'янець-Подільського національного університету ім.Івана Огієнка за спеціальністю філологія, українська мова і література. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він офіційно працює та отримує заробітну плату, крім того, він отримує пенсію за вислугу років. Позивачці одній важко утримувати дочку, у зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання тобто до 30 червня 2017 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила дану справу розглянути у її відсутність. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 199 СК України - якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю з батьком, [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що є спадкоємцем за законом померлого, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на його майно. Як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину, однак з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталась. Останні п`ять років постійно проживала з батьком, за його постійним місцем проживання, де доглядала його до дня смерті. Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після його смерті. Позивачка в судове засідання не прибула, до суду надіслала заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, заяву підтримала просила задоволити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не запречує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється донькою [PERSON] (а.с. 3, 10), померлого [INFO] (а.с.7), та є його спадкоємицею за законом . Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 11). [PERSON], постійно, без реєстрації, по день смерті, проживала однією сім`єю із спадкодавцем, батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою наданою Новороманівською сільською радою від 20.02.2015 року (а.с.14). Відповідно до листа № 28/02-14 від 18.02.2015 року, приватним нотаріусом, [PERSON], повідомлено позивачку про те, що у зв`язку з пропущенням нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, їй необхідно звернутись до суду для встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю (а.с. 13). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка та померлий, [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю до самої смерті останнього. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для позивачки юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути питання повернення сплаченого судового збору в зазначеній вище справі. Зазначила, що рішенні Подільського районного суду м. Києва від 25.03.2016, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, не зазначено про стягнення сплаченого судового збору з відповідача на користь позивачки. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд її заяви про винесення додаткового рішення в її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення по справі. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.03.2016 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачкою за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який вона просила стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З урахуванням зазначеного вище, того, що судом при винесенні рішення не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO], з 2003 року по день його смерті, тобто по [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона з [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина та вели спільне господарство з 2003 року по день його смерті, в її будинку в [ADDRESS]. Після його смерті всі витрати та клопоти, пов'язані з похованням вона взяла на себе, а тому вважає, що має право на спадщину після смерті співмешканця як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сім'єю більше п'яти років. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 15.09.2015 року, про причину неявки суд не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] з 2003 року проживала разом з [PERSON] в с. Троїцьке однією сім'єю. Заслухавши заявницю та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ( а.с.5), якому відповідно Державного акту на право приватної власності на землю ( а.с.8) належить земельна ділянка, площею 1, 76 га, що розташована на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області. З акту депутата Троїцької сільської ради від 13.08.2015 року та довідки Троїцької сільської ради №1573 від 17.08.2015 року вбачається, що заявниця проживала разом з [PERSON] в її будинку в [ADDRESS] з 2003 року до дня його смерті, тобто по [INFO] ( а.с. 6-7). Вказану обставину підтвердили в судовому засіданні свідки. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявницею надано докази, які підтверджують, що вона та [PERSON] на день відкриття спадщини дійсно проживали однією сім'єю більше 5 років. Враховуючи викладене суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою і законною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON]. 17.09.2010 року у виконкомі Жихівської сільської ради Середино-Будського р-ну Сумської області, аз № 01. Мають одну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Причиною,що привела до розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в сім»ї часто виникали сварки, вони не розуміли одне одного. Шлюбних стосунків вони не підтримують півтора роки, проживають окремо, сім»я фактично розпалась. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викла- дених у заяві . Відповідач позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи , вислухавши сторін ,вважає,що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , їх дитини, що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружної сім'ї, часто сперечалися, не розуміли одне одного, втратили почуття любові та поваги одне до одного, відповідач зловживав спиртними напоями. Сторони не підтримують шлюбних стосунків півтора роки, миритися не бажають. Дитина залишається проживати з матір»ю. Суд вважає , що шлюб сторін розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 01.11.2003 року , який був зареєстрований у виконкомі Жихівської сільради Середино-Будського р-ну Сумської області, актовий запис № 05. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ., батьком в свідоцтві про народження яких записаний [PERSON] . У теперішній час відповідач матеріальної допомоги дітям не надає. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у заяві , просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача ,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Пояснила, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованному шлюбі, мають двох спільних дітей. У теперішній час шлюб розірваний і вона бажає узаконити матеріальну допомогу на дітей. Відповідач позов визнає, не заперечує виплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованному шлюбі з 01.11.2003 року до 15.06.2016 року. [PERSON] згідно свідоцтва про народження дітей , є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (л.д .л.д.3,4, і зобовязаний утримувати доньок до повноліття, але матеріальної допомоги на дітей не надає . Діти знаходяться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.5). Тому кошти на утримання дітей необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку ,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованному шлюбі з 28.08.2010 року . Мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний [PERSON]. У теперішній час відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнає, не заперечує виплачувати аліменти на сина у розмірі 1/3 частини заробітку . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] згідно свідоцтва про народження дитини , є батьком [PERSON], [INFO], (л.д 7), і зобов'язаний утримувати сина до повноліття, але матеріальної допомоги на дитину не надає . Дитина знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.8). Тому кошти на утримання сина необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку проти чого він не заперечує. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку , посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованному шлюбі . Мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] батьком в свідоцтві про народження якої записаний [PERSON] . У теперішній час відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача ,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Пояснила, що з відповідачем вони разом не проживають, матеріальну допомогу на дитину відповідач надає нерегулярно, вона бажає узаконити ці виплати. Відповідач позов визнає, не заперечує виплачувати аліменти на сина у розмірі який просить позивачка - 1/3 частини заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. [PERSON] . згідно свідоцтва про народження дитини , є батьком [PERSON], [INFO], (л.д 5), і зобовязаний утримувати сина до повноліття, але матеріальної допомоги на дитину не надає , або надавав нерегулярно. Дитина знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.7). Тому кошти на утримання дитини необхідно стягнути з відповідача у примусовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку , посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009 року. Мають сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний [PERSON]. У теперішній час відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги дитині не надає. 03.01.2013 року шлюб їх розірваний за рішенням суду. У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просить стягнути аліменти на сина у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідач згоден з позовом повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України. [PERSON] згідно свідоцтва про народження дитини є батьком [PERSON], [INFO] і зобов'язаний утримувати його до повноліття. Але у теперішній час [PERSON]. з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на дитину не надає , шлюб сторін розірваний за рішення суду 03.01.2013 року, що підтвекрджується копією рішення суду ( л.д.3,4). Дитина знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки з місця проживання позивачки ( л.д.5), а відповідач зобов»язаний утримувати сина до повноліття, проти чого [PERSON] не заперечує.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою до [PERSON] та просила визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку, за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час в будинку також зареєстрований відповідач - [PERSON]. Однак, з 2011 року відповідач в даному будинку не мешкає, у добровільному порядку з реєстрації місця проживання не знімається. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив. До суду повернулися надіслані судом відповідачу [PERSON] копія позовної заяви та додатки до неї, а також судова повістка, згідно поштової довідки відповідач за зазначеною адресою не проживає. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином Суд, розглянувши заяву позивачки,

Outcome: approved