Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними припинені з причин відсутності взаєморозуміння, втрати поваги один до одного. З липня 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, сумісних дітей не мають. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом на виконання вимог Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області були направлені документи про допит [PERSON], як відповідача за зазначеною справою, для подальшого надіслання до відповідного суду Російської Федерації за місцем проживання відповідача. Враховуючи, що у встановлені судом строки матеріали доручення виконані не були у звязку з неявкою відповідача у судове засідання, зі згоди позивачки суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2012 року, який зареєстрований Домодєдовським відділом записів актів громадянського стану Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис №1242, про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу серії ІІІ-ИК №651933 від 24.11.2012 року /а.с.8/. Від даного шлюбу вони сумісних дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені у звязку із втратою поваги один до одного та відсутністю взаєморозуміння. З липня 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2015 року, на примирення позивачка не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, подальше збереження сімї неможливе, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач питання про зміну прізвища не ставить, після розірвання шлюбу його прізвище слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved