Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та просила ухвалити рішення яким шлюб, зареєстрований 20 листопада 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2237 - розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що 20 листопада 2009 року між ними укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20.11.2009 року. Вказує на те, що від цього шлюбу у них народилась дитина, донька - [PERSON] [INFO]. Посилається на те, що протягом останніх років їхнє подружнє життя не скалося, між ними часто виникали сварки, та з часом вони остаточно перестали розуміти один одного. Причиною розпаду сім'ї є різність характерів та поглядів на сімейне життя, у зв'язку із чим постійно в сім'ї виникали суперечки, які призводили лише до конфліктів та непорозумінь, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вказує на те, що вони не ведуть спільне господарство та не підтримують фактичних шлюбних відносин. Вона пішла від відповідача та на даний час проживає разом з дочкою за місцем реєстрації в с. Товтри, Заставнінського району, Чернівецької області. Зазначає, що шлюб з відповідачем існує лише формально, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Примирення між ними неможливе, а тому, надання часу для примирення вона не потребує. Спору про виховання та місце проживання дитини, а також про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, на даний час в них немає. Тому, просить розірвати між нею - [PERSON] та [PERSON] шлюб, зареєстрований 20 листопада 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 2237. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте через канцелярію подала заяву про те, що просить розглянути справу у її відсутності та позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію подав заяву про те, що просить розглянути справу у його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду немає. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] 20 листопада 2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2237, зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина, донька - [PERSON] [INFO], яка народжена у шлюбі. Розірвати шлюб з відповідачем через органи РАЦС позивач не має можливості. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв'язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім'я розпалася, вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивачки після розірвання шлюбу у неї залишається прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved