overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Заповітом посвідченим 14.12.2004 року секретарем виконкому Понорницької селищної ради чоловік все своє майно заповів позивачці, яка прийняла спадщину. Крім того, спадщину прийняв син померлого [PERSON], який має право на обов'язкову частку у спадщині. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки виданої Понорницькою селищною радою Коропського району, Чернігівської області [PERSON], [INFO], який помер [INFO], дійсно побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений за адресою: [ADDRESS], в 1962 році. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 64/2018 спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину та сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], який має право на обов'язкову частку у спадщині і отримав свідоцтва про право власності на 1/4 частину спадкового майна. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, оскільки на час відкриття спадщини право власності на вищевказане майно не було зареєстроване у відповідному компетентному органі за спадкодавцем. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його пр0аво власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 21.09.1990 року Саксаганським відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції м. Кривий Ріг. Причиною позову є те, що сімейне життя між ними припинено, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою суду від 05.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року сторонам надано строк на примирення до 30.01.2019 року. До судового засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог із проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 22 травня 2019 року за актовим записом №253 Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Свої вимоги мотивує тим, що 22 травня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , однак спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим\~ припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка в судове\~ засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився. На адресу суду від відповідача\~ надійшла\~ заява, в якій він зазначив, що з позовними вимогами позивачки він згоден. Також просив розглянути справу без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 22 травня 2019 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2019 року Франківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.4). Сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що\~ шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Представник позивачки [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Представник відповідача [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу без її участі (а.с.15). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 12 жовтня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Старосільською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносин не підтримують з 2013 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з 2015 року мешкають окремо. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 25 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 225386, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2015 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] право власності на садовий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, Іллінська сільська Рада, СК «Мікрон-2», вул. Вишнева, 228. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, справу просить розглянути за його відсутністю. Вислухав пояснення позивачки, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31 січня 2015 року, спадкоємцем померлого [PERSON] є позивачка. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, Іллінська сільська Рада, СК «Мікрон-2», вул. Вишнева, 228, позивачці було відмовлено у зв*язку з відсутністю правоустановчих документів на будинок. Позивачкою, всупереч вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, не надано жодного належного та допустимого доказу обставини, на яку вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог факту належності [PERSON] вищезазначеного садового будинку. Таким чином, до складу спадщини вказаний будинок не входить, у зв*язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені нею вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просить розглянути справу у його відсутність. Вислухав пояснення представника позивачки, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно з довідкою радгоспу ім. Кірова від 13 січня 1973 року, технічним паспортом на будинок, довідками Усатівської сільської Ради від 28.07.2014 року та 30.03.2015 року, фотокопією погосподарчої книги, житловий будинок з надвірними спорудами: сарай, гараж, вбиральня, душова, огорожа; розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], позивачка є донькою [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті позивачка вчасно звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак листом від 15 січня 2015 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,79 га, розташовану на території Біляївської міської Ради, колишній КСП «Промінь», ділянка [NUMBER], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення представника позивачки, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 6.10.2008 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,79 га, розташовану на території Біляївської міської Ради, колишній КСП «Промінь», ділянка [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивачка, яка відповідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] є донькою померлої, звернулася до державної нотаріальної контори з приводу вступу в спадщину, однак листом Біляївської Державної нотаріальної контори від 28.05.2014 року позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: сарай, сарай, сарай, сарай, цистерна, огорожа, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні представник позивачки свої позовні вимоги підтримав, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] - в судове засідання не з*явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення представника позивачки, суд приходить до наступного: Згідно договору дарування від 9 червня 1992 року, [PERSON] належить ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, склад надвірних споруд будинку: сарай, сарай, сарай, сарай, цистерна, огорожа. Заповітом від 26 березня 2012 року все своє майно [PERSON] заповіла позивачці. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з приводу вступу в спадщину, однак листом Біляївської Державної нотаріальної контори від 05.05.2014 року позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1223, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком виходячи з того, що він не проживає в будинку з 2012 року. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі у якій також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був судом повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21.04.2005 року (а.с.5-6), позивачці належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з погосподарської книги (а.с.13), за вказаною адресою зареєстрований [PERSON]. Відповідно до актів про непроживання, складених 30.04.2014 рокута 03.11.2014 року комісією Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідач не проживає за вказаною адресою та особистих речей в будинку не має (а.с.11-12). Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ч.І ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч.І ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.І ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла (судом встановлено та обома сторонами підтверджено, іцо відповідачка є колишньою дружиною брата позивача) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ч.1 ст.71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи встановлені обставини справи та

Outcome: approved