Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач є її рідним батьком, який перебував у зареєстрованому шлюбі з матірю позивачки - [PERSON], проте 16.02.2000 року шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка та її рідна сестра (старша донька відповідача) залишилися проживати разом з матірю. Відповідач, за домовленістю з матірю, надавав матеріальну допомогу на утримання доньок (позивачки та її сестри). 06.10.2017 року матір позивачки померла. Після смерті матері, позивачка проживає разом з рідною сестрою матері - [PERSON], яка разом зі своїм чоловіком домовлялись з батьком щодо надання матеріальної допомоги на утриманні позивачки. Проте зі слів позивачки, в її тітки з відповідачем виникла сварка з приводу регулярності та розміру надання грошових коштів на утримання позивачки. На утриманні відповідача також знаходиться неповнолітній син [PERSON], на якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини. Позивачка отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 3200 грн.. Позивачка зазначає, що батько працює та отримує зарплатню, а тому може повноцінно утримувати її, та просить стягувати на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини. Посилаючись на норми ЦПК та СК, зазначає, що оскільки вона досягла 14-річного віку, має право особисто звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.01.2019 року, відповідачу [PERSON] було відмовлено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.101). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені у заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.69). Відповідач [PERSON] надав письмове клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без його участі, заявлені позовні вимоги визнає частково, відповідно до обставин викладених у відзиві на позов (а.с.112). Відповідно до відзиву на позов, відповідач визнає вимоги позивачки частково у розмірі 1/6 частини та не заперечує проти стягнення з нього аліментів саме у такому розмірі, зазначаючи на те, що він, на підставі судового наказу, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини, а також на підставі рішення суду аліменти на утримання своєї дружини [PERSON] у розмірі 1/10 частини до досягнення дитиною трирічного віку. Також відповідач сплачує навчання у ВУЗі своєї старшої доньки від першого шлюбу [PERSON] та надає їй грошову допомогу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок. Крім того, несе витрати по сплаті комунальних послуг за квартиру, яка належить в рівних частках його донькам та матеріально утримує свою матір, яка є пенсіонеркою та має незадовільний стан здоровя. Зазначає, що в разі стягнення з нього аліментів саме у розмірі 1/6 частини, його донька буде отримувати грошову суму у розмір понад 6200 грн., що перевищує встановлений законодавством розмір та вказаний розмір аліментів забезпечить, на думку відповідача, належний рівень утримання дитини (а.с.21-23). Третя особа [PERSON] про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про отримання поштового відправлення (а.с.106), проте причини неявки не повідомила, письмових пояснень щодо позовних вимог позивачки не надала. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачка народилася 28.01.2004 року, та станом на день подання позову 08.11.2018 року, їй виповнилося 14 років. Згідно до статті 29 Цивільного кодексу України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Стаття 18 Сімейного кодексу України\~ зазначає, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду по захист свого права або інтересу. Відповідно до п.4 ст.152 Сімейного кодексу України, дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оскільки позивачка хоча і є неповнолітньою, але досягла чотирнадцятирічного віку та є учасником сімейних правовідносин, тому у відносинах у яких вона особисто бере участь, вона є повноправним учасником цивільного процесу й використовує всі свої процесуальні права, що визначені законодавством, тобто має, у звязку з цим, відповідну цивільну процесуальну дієздатність, в тому числі щодо звернення до суду з позовом про стягнення на своє утримання аліментів Відповідно до свідоцтва про народження батьком позивачки є відповідач по справі (а.с.5). Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, який в подальшому розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Позивачка проживала разом з матірю, яка 09.10.2017 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після смерті матері позивачка стала проживати разом з тіткою [PERSON]. У сторін виникли проблеми щодо матеріального утримання позивачки батьком, як неповнолітньої дитини, тому вона звернулася до суду з позовом. Відповідно до ст.. 180 СК України,\~обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків. Відповідно до ст..179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка визначила розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача як 1/4 частину. Відповідач по справі визнає розмір аліментів 1/6 частину. Відповідно до ч.1 статті 182 СК України, судом при визначенні розміру аліментів, враховується стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, відсутність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~матеріалів справи,\~відповідач маєще одну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення суду від 26.12.2018 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини, та аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмір 1/10 частини (а.с.110-111). Відповідач має постійне місце роботи працює на ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», та за період з травня 2018 року по жовтень 2018 рік отримав заробітну платню у розмірі 276969,50 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.58). Разом з тим, дослідивши наявні у справі докази, з врахуванням засад цивільного судочинства, суд прийшов до висновку, що аліменти саме у розмірі 1/6 частини є тим розміром, який у повній мірі забезпечить всі необхідні потреби позивачки. Ч.2 ст. 185 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Згідно зі\~ст..7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2019\~рік»,\~прожитковий мінімуму дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня по 1 липня складає - 2027 гривні. Відповідно до середнього розміру щомісячної зарплатні відповідача, 1/6 частина складатиме такий розмір грошової суми, яка значно буде перевищувати прожитковий мінімум на дитину, віком від 6 до 18 років, а також мінімальну зарплатню, яка встановлена Законом на 2019 рік. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який повністю задовольнить потреби неповнолітньої дитини, необхідно встановити у розмірі 1/6 частки. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень,\~зокрема у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що при зверненні до суду, позивачку звільнено від сплати судового збору, у звязку з чим, суд враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial