Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 14 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дати подачі позову до суду, й до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову посилається на ту обставину, що відповідач ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги. Крім того позивачка просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, щомісячно в розмірі 15 частини доходів [PERSON], починаючи стягувати з 06.12.2013 року до 09.12.2014 року, оскільки дитина проживає з позивачкою, котра перебуває у відпустці за дитиною до досягнення сином 3 років, і потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та просить його задовольнити з викладених у ньому мотивів. Відповідач [PERSON] позов визнав частково - не заперечує щодо стягнення з власних доходів аліментів на користь позивачки на утримання їх спільної дитини в розмірі 14 частини його доходів, однак не погоджується надавати кошти на утримання колишньої дружини, оскільки його матеріальне становище є важким, не дозволяє стан здоров'я й відповідач повинен нести витрати на лікування хворого батька. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін спору, суд встановив наступні обставни справи: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2013 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 14 грудня 2011 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], разом з дитиною сторін спору, проживають без реєстрації в [ADDRESS]. При цьому [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 09.12.2014 року, що стверджується довідкою від 09.01.2014 року а № 602-1203, виданою підприємством поштового зв'язку «Укрпошта», й дитина відвідує дошкільний навчальний заклад № 20 Тернопільської міської ради, та перебуває на утриманні у позивачки. Натомість відповідач [PERSON] проживає окремо від позивачки та дитини, в [ADDRESS], та працює у ТОВ «СеБорднетце Україна» на посаді комплектувальника проводів, з отриманим доходом за період з 01.06.2013 року по 01.11.2013 року в сумі 24 820, 92 гривень. Жодних доказів того, що [PERSON] за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати обов'язків по утриманню малолітньої дитини відповідач суду не надав та в ході розгляду справи не здобуто. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,183 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. З врахуванням викладеного, матеріального стану відповідача, стану його здоров'я (перебував на лікуванні у Тернопільській міській лікарні №2 з 09.08.2011 року по 22.08.2011 року з діагнозом виразкова хвороба шлунку), суд вважає, що вимоги позивачки, щодо стягнення аліментів на дитину, підлягають до задоволення, стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, до досягнення дитиною 3 річного віку, суд зазначає таке. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Судом вищезазначено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 09.12.2014 року, що стверджується довідкою від 09.01.2014 року а № 602-1203, виданою підприємством поштового зв'язку «Укрпошта», й у позивачки відсутні інші джерела фінансування, окрім державної допомоги у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною. Також вищезазначено, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи у ТОВ «СеБорднетце Україна» на посаді комплектувальника проводів, з отриманим доходом за період з 01.06.2013 року по 01.11.2013 року в сумі 24 820, 92 гривень. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року складає 1218 гривень. З врахуванням наведеного, розміру доходу відповідача, стягуваної суми аліментів на утримання дитини та розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу,

Outcome: partial