Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 вересня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області був зроблений відповідний актовий запис №475. З відповідачем мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, права та обов`язки подружжя, сімейний побут. Все це призвело до втрати почуттів між ними та того, що з серпня 2020 року сімейні стосунки між ними припинилися, проживають окремо. Спір про місце проживання та утримання дитини відсутній. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2013 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №475, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14\~вересня 2013 року видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження видане 22\~січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с.\~4). Спільне життя подружжя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, права та обов`язки подружжя, сімейний побут, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з серпня 2020 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 2). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved