Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що в 1976 році її матері [PERSON] на сімю з трьох осіб вона, батько [PERSON] та позивачка була надана 2-кімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], наймачем якої була [PERSON] Після народження сестри [PERSON] відповідачки по справі вона була зареєстрована та постійно проживала в спірній кватирі. [PERSON] є дочкою відповідачки [PERSON] Вона також після народження була зареєстрована та постійно проживала в даній квартирі. Після смерті матері [PERSON] особовий рахунок на вказану квартиру на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 29.05.2007 був переоформлений на імя батька [PERSON], а після його смерті 16.10.2012 року на імя позивачки за згодою [PERSON] на підставі рішення Сумського міськвиконкому № 14 від 15.01.2013 року. Отже, з січня 2013 року позивачка є наймачем 2-кімнатної квартири № 84 в будинку по вул. Горького, 28/1 в м. Суми. [PERSON] ще за життя батьків, в 2004 році уїхала до свого чоловіка в Іспанію, а в 2005 році забрала до Іспанії і свою дочку [PERSON], де вони проживають до теперішнього часу. При цьому [PERSON] забрала зі спірної квартири всі свої та дочки особисті речі та інше належне їм майно. Отже, протягом тривалого часу, відповідачі виїхали зі спірної квартири, не проживають в ній понад 10 років, не цікавляться станом квартири, не приймають ніякої участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні послуги. В добровільному порядку відповідачі не знялись з реєстрації, оскільки вже давно не приїзждають в Україну. Грошові кошти на утримання квартири, прибудинкової території та надані комунальні послуги сплачує виключно позивачка, як наймач житлового приміщення, а відповідачі ніякої участі в цьому питанні не приймають. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 11.02.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не зявились двічі: 11.02.2019 року, 05.03.2019 року. Про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяв про розгляд справи у їх відсутність, відзиву суду не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є наймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Управління обліку, розподілу та приватизації житла на підставі рішення міськвиконкому № 14 від 15.01.2013 року. З довідки про склад сімї № 14.03-08/25100 від 10.12.2018 року, виданої Управлінням «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради, вбачається, що в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON]. [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад 10 років не проживають за адресою: [INFO], не оплачують комунальні послуги, проживають за кордоном. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачі не вносять плату за комунальні послуги, не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], понад 10 років, та вибули в інше жиле приміщення, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування нею. \~ \~ \~ \~Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов\~ \~[PERSON] до\~[PERSON],\~[PERSON] про\~визнання осіб\~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved