Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про повернення їй земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:1339, площею 3,0768 га; 4825481800:01:000:1340, площею 1,2953 га; 4825481800:01:000:1358, площею 0,2774 га; 4825481800:01:000:1341, площею 0,0170 га, - загальною площею 4,66 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок. Також просила стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що зазначені земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебували у користуванні відповідача відповідно до договору оренди земельної частки (паю) від 01.01.2007 року, який було укладено між її матір`ю [PERSON] , ще за її життя, та відповідачем строком на 50 років. Згодом вказані земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті своєї матері. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року вказаний договір оренди земельної частки (паю) був розірваний. Постановою судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 16.03.2021 року зазначене рішення залишене без змін. На теперішній час відповідач продовжує безпідставно користуватися її земельними ділянками. Акт прийому-передачі земельних ділянок не складено. Вважає, що відповідач незаконно утримує земельні ділянки, а тому звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 14.09.2021 року вказана позовна заява прийнята до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.10.2021 року у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник - адвокат Сотська С.О. до суду не з`явилися. 09.11.2021 року позивачка надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача - ТОВ «Агрофірма Корнацьких» до суду не з`явився, 07.10.2021 року на адресу суду поштою надіслав відзив із запереченнями на позов, в якому просив розглядати справу без його участі та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що дійсно земельні ділянки, які зазначає позивачка у позові, перебували у користуванні відповідача згідно договору оренди від 01.01.2007 року, проте рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року (справа №484/3563/20) вказаний договір оренди був розірваний. Постановою судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 16.03.2021 року зазначене рішення було залишене без змін. З того часу відповідач не користувався зазначеними земельними ділянками. Також посилався на те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б факт перебування земельних ділянок, належних позивачці, на день звернення до суду у користуванні відповідача. Дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.01.2007 року [PERSON] (матір позивачки), за свого життя, уклала з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, строком на 50 років. Даний договір було зареєстровано в Книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Кам`янобалківської сільської ради 22.06.2007 року за №673. Після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом, оформила свої спадкові права на вищезазначену земельну частку. Згодом, позивачка, скориставшись своїм право на виділення у натурі земельної частки паю), стала власницею земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:1339, площею 3,0768 га; 4825481800:01:000:1340, площею 1,2953 га; 4825481800:01:000:1358, площею 0,2774 га; 4825481800:01:000:1341, площею 0,0170 га, - загальною площею 4,66 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, з цільовим їх призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєструвала своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Дане встановлено рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року та постановою Миколаївського апеляційного суду у справі № 484/3563/20 від 16.03.2021 р. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цим же рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року у справі № 484/3563/20 було розірвано вищевказаний договір оренди земельної ділянки (паю) від 01.01.2007 року. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16.03.2021 року у справі № 484/3563/20 (провадження №22-ц/812/508/21) рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року залишено без змін. Відповідач, знаючи, що договір оренди земельної ділянки за рішенням суду розірвано, змінився об`єкт договору оренди, однак своїм переважним правом на укладення договору не скористався. Відносин щодо найму (оренди) земельної ділянки між сторонами немає. Правовим наслідком розірвання договору оренди земельної ділянки є повернення такої ділянки орендодавцю, що відповідачем не виконана. Таким чином, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» добровільно земельні ділянки не повертає і без правової підстави продовжує використовувати їх. Доказів повернення відповідачем земельних ділянок їх власнику (позивачці) матеріали справи не містять. Доводи відповідача про недоведеність позивачем перебування спірних земельних ділянок у користуванні відповідача спростовуються змістом рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.10.2020 року у справі №484/2486/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про стягнення орендної плати, згідно якого судом було встановлено факт користування відповідачем спірними земельними ділянками, що належать [PERSON] , та нарахування відповідачем орендної плати за 2017-2019 рр. згідно Договору оренди земельної частки (паю) від 01.01.2007 р. При цьому, вказаний факт у зазначеному рішенні відповідачем не заперечувався. Отже, дане підтверджує те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:1339, площею 3,0768 га; 4825481800:01:000:1340, площею 1,2953 га; 4825481800:01:000:1358, площею 0,2774 га; 4825481800:01:000:1341, площею 0,0170 га, - загальною площею 4,66 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, знаходились і знаходяться у використанні та обробітку ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Доказів повернення відповідачем спірної земельної ділянки позивачу або правомірності користування ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельними ділянками, суду не надано останнім. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У частині першій статті 34 Закону України «Про оренду землі» передбачений обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку в разі припинення договору оренди землі. Разом з тим, ч.ч. 1,3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також ч.2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про повернення земельних ділянок позивачці відповідно до акту приймання-передачі підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення суми понесених судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою при зверненні до суду з вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією №34442059 від 13.09.2021 року. Враховуючи зазначене, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved