Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 20.03.1996 року помер її брат [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, а саме 1/2 частка квартири [ADDRESS]. 07 вересня 2017 року позивачка звернулась до Першої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено в звязку пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], після померлого 20.03.1996 року [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали з посиланнями на викладені в ній доводи, просять задовольнити. Представник відповідача заперечень з приводу заявлених позовних вимог не висловила, предмет спору залишила на розсуд суду, що суд сприймає як формальне визнання позовних вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивачка з 1996 року та по сьогоднішній день, проживала в спірній квартирі разом із своєю сімєю та її померлим братом [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, перевіривши докази по справі, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 736 від 21.01.1994 року, квартира розташована в [ADDRESS], належала на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], батьку та брату позивачки (а.с.21-23) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-845 від 30.08.2017 року, [PERSON] прийняла у спадок 1/2 частину квартири розташованої в [ADDRESS], після смерті [PERSON] (а.с.24) 20.03.1996 року помер брат позивачки [PERSON], факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.03.1996 року, серія І-ЖС №075499 (а.с.10). Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно консультативного листа Першої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після померлого 20.03.1996 року [PERSON], але їй було відмовлено в звязку із тим, що вона не звернулась до нотаріальної контори у строк встановлений ст.549 ЦК УРСР та не проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.20). Згідно пояснень свідків позивачка з 1996 року та по сьогоднішній день, проживала в спірній квартирі разом із своєю сімєю та її померлим братом [PERSON] Згідно довідки № 04-07/3/6441 від 05.04.2017 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 04.04.2000 року по теперішній час (а.с.87). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Померлий 20.03.1996 року [PERSON] є рідним братом позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], видане Орджонікідзевським ЗАГС м. Запоріжжя, 04.11.1948 року ЯС № 954805, в графі мати [PERSON] «Гусакова Александра Андреевна» (а.с.11); свідоцтвом про народження [PERSON], видане Орджонікідзевським р/б ЗАГС м. Запоріжжя, 30.03.1960 року І-УР № 433148, в графі мати [PERSON] «Гусакова Олександра Андріївна» (а.с. 12); свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], видоного Будинком одруження м. Запоріжжя, 06.09.1979 року І-ЖС № 425105 (а.с.13). Відповідно до ст.530 ЦК УРСР [PERSON], як сестра відноситься до другої черги спадкоємців. Спадкоємців першої та інших спадкоємців другої черги після померлого [PERSON], немає. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема п. 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, п. 24 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved