Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). Позивачка прийняла спадщину. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання сторони не з`явились, проте позивачка у позові просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Згідно довідки виданої відділом у Коропському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Нива» с. Риботин є запис про те, що на гр. [PERSON] 29.07.1996 року зареєстровано сертифікат серія ЧН № 034208 (реєстраційний номер 610). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 4,28 га. Державний акт на право власності на землю на ім`я гр. [PERSON] не виготовлявся. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 06.02.2003 року становить 26696, 00 грн. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 034208 було розміщено оголошення в газеті «Нові горизонти». Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 91/2021 спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON] , яка в управління спадковим майном вступила володінням ощадної книжки на грошові вклади згідно ст. 549 ЦК УРСР. Проте, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved