overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди,спричиненої злочином. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2014 року [PERSON] було засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 ,76 КК України - 2 роки . Вирок набрав законної сили 08.01.2015 року. Злочинними діями відповідачки позивачці завдано матеріальну шкоду в розмірі 10432,70 гривен . Відповідачка в судове засідання не з′явилась, про час та місце розгляду була сповіщена в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін Суд, вивчив матеріали справи, вважає ,що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в кінці серпня 2014 року відповідачка за місцем свого мешкання в [INFO] таємно викрала золоті прикраси , що належать позивачці на загальну суму 10432,70 гривен. У процесі розгляду кримінальної справи стало відомо, що золоті вироби відповідачка здала до ломбарду. Вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2014 року [PERSON] було засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 ,76 КК України - 2 роки . Вирок набрав законної сили 08.01.2015 року. Злочинними діями [PERSON] позивачці було завдано майнову шкоду в розмірі 10432,70 гривен. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Винність [PERSON] підтверджується вироком Московського районного суду від 08.12.2014 року Суд вважає вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про заборону вчиняти певні дії, з тих підстав, що 22.02.2005 року вона зареєструвала із відповідачем шлюб від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя із відповідачем не склалося, 07.12.2012 року рішенням суду шлюб було розірвано та стягнуто аліменти на її користь на утримання сина. Вказує, що відповідач їй погрожував та наполягав щоб вона відмовилась від аліментів, незаконно почав переслідувати та проникати у її житло, де псував її майно, провокував скандали, вчиняв бійки, принижував її честь та гідність. Зазначає, що у звязку із цим неодноразово зверталась із заявами у міліцію та прокуратуру. Вказана ситуація негативно впливає на психоемоційний стан дитини, син не хоче спілкуватися з батьком, оскільки останній поводить себе агресивно, залякує його. Просила заборонити [PERSON] наближатися до неї та її родини, а саме [PERSON] та [PERSON] до її будинку №2 по вул. Садова в смт. Гостомель не менш ніж за 100 метрів, стягнути із відповідача на її корить судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просив позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволені. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ОК №245397, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області від 04.06.2013 року, виданого повторно [PERSON] народився 02 жовтня 2005 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м.Києва, 07.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] з 17.10.2012 року та до повноліття дитини. Згідно висновку про відсутність кримінального правопорушення від 10.03.2015 року яким [PERSON] рекомендовано звернутись до суду в приватному обвинуваченні. Згідно листа служби у справах дітей та сім»ї Ірпінської міської ради від 17.04.2015 року №71 у ході розмови із [PERSON], було з»ясовано, що батька він любить і прихильно до нього ставиться, бажає і надалі з ним спілкуватися, проводити разом дозвілля. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Оскільки позивачкою не вірно обрано спосіб захисту цивільних прав та інтересів, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 14 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час їх дочки підросли, збільшились витрати на її утримання, а сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дітей, а тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд, з уточненням позовних вимог, постановити рішення, яким стягувати в її користь з відповідача аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачки Попік [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і доповнила, що діти проживають разом з матірю і перебувають на її утриманні. Зазначає, що на даний час позивачка не має змоги самостійно утримувати доньок. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений через оголошення у пресі і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 23.10.2010р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 19.08.2016р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням суду від 11.12.2011 р. з позивача було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дитини. Проте дитина з квітня 2016 року проживає разом із позивачем. Відповідачка є інвалідом 2 групи психічного захворювання і постійно перебуває на лікуванні в обласній психіатричній лікарні. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, про день, час, місце розгляду справи та наслідки неявки в судове засідання повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]; -згідно рішення суду від 08.12.2011 р. шлюб між ними було розірвано; -згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2012р. було відкрито виконавче провадження та видано виконавчий лист №2-881/11; -згідно довідки від 28.02.2017р. №195 дитина проживає разом із позивачем; -згідно довідки Баштанської ЦРЛ від 23.01.2017р. [PERSON] перебуває на лікуванні. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. В ст.223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно довідки Явкинської сільської ради від 28.02.2017р. №195 визначено місце проживання неповнолітньої дитини з батьком [PERSON] в [ADDRESS]. Проживання на даний час малолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, а також його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує сина. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Баштанського районного суду від 17.11.2014 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі 450грн. щомісячно. З часу винесення рішення змінилося матеріальне становище відповідача, оскільки він працює по трудовому договору в підприємця [PERSON], тому його матеріальне становище покращилося і він має змогу сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: · згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]; · згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]; · згідно виконавчого листа судом вирішено стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. до повноліття. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки (а не лише мати) зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, офіційно працює та отримує стабільний дохід, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини та в силу ст.ст. 180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], на ? від частини заробітної плати щомісячно, посилаючись на те, що 12 травня 2005 року Сарненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на дитину в розмірі 100 гривень щомісячно. В зв'язку з тим, що аліменти, стягнуті за рішенням суду не відповідають задоволенню мінімальних потреб дитини, в зв'язку із зміною матеріального стану сторони, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 20 січня 2014 року направив суду письмові заперечення, в яких позов визнав частково, вказав на наявність на його утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу - [PERSON], [INFO] а також матері [PERSON], яка є інвалідом 2 групи. Надав довідку про його доходи з місця постійної роботи та зазначив про згоду сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання 5 лютого 2014 року не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На виконання рішення Сарненського районного суду від 12 травня 2005 року з позивача стягуються аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 100 гривень щомісячно до повноліття дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі 100 гривень не може забезпечувати повноцінне утримання дитини, є суттєво меншим від 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач має постійне місце роботи та сталий дохід, доводи позивачки про наявність підстав для зміни розміру є слушними. Натомість не приймаються до уваги заперечення відповідача про зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/6 частини заробітку, доказів на підтвердження наявності на утриманні непрацездатної матері відповідач не надав, а наявність в сім'ї іншої дитини враховується судом. На підставі викладеного, ст. 180, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, а саме просить з урахуванням зменшених позовних просить визнати за ними право власності по ? частини автомобіля [NUMBER], № кузова [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], від 11.10.2014 року. В обґрунтування позову покликається на те, що вона з відповідачем з 12.06.2001 року перебуває у шлюбі. У вересні 2010 року вони з чоловіком придбали автомобіль [NUMBER], № кузова [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], від 11.10.2014 року за 60000 грн. Однак сімейне життя не склалось. Разом з тим, вони не можуть дійти згоди щодо поділу такого автомобіля. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у такій. Просила зменшені позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу та через оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому позивачка посилалась на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 17.06.2006 року. В період шлюбу ними було придбано майно, а саме садовий будинок [ADDRESS]. та земельну ділянку на якій ін розташований, площею 0,0509 га. Дане майно було придбане ними на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2007 року. Оскільки між ними виник спір щодо поділу спільного майна, вона змушена була звернутись до суду, з даним позовом та просить визнати спільною сумісною власністю спірну квартиру та визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] та за відповідачем право власності на ? частину спірного майна. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки з проханням позов задовольнити, та не заперечення проти винесення заочного рішення. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, від представника відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи без його участі та участі відповідача Проти задоволення позову відповідач не заперечував, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому позивачка посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 09.12.1995 року по 29.06.2014 року. В період шлюбу ними було придбано майно, а саме квартира [ADDRESS], загальною площею 106,70 кв.м. Дана квартира була придбана ними шляхом інвестування в будівництво на підставі Інвестиційного контракту, який був зареєстрований на ім'я відповідача на нього ж і оформлялась кредитна угода №30775-Н. Позивачка Просить визнати спільною сумісною власністю спірну квартиру та визнати за нею право власності на ? частину спільної квартири та за відповідачем право власності на ? частину спірної квартири. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти поділу майна не заперечував, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та додатково надав пояснення, що він являється власником спірної квартири на підставі Свідоцтва про право власності від 16.07.2002 року. Проти поділу запропонованого позивачкою не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Підставою своїх вимог вважає те, що від шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 20.09.2003, вона має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. 16.03.2018 рішенням Монастирищенського районного суду шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Після розлучення їхній спільний син [PERSON] залишився проживати з нею. Починаючи з 2015 року відповідач перестав цікавитись умовами проживання, здоров'ям та вихованням свого сина [PERSON]. Відповідач не приділяє ніякої уваги розвитку сина, не спілкується з ним та не проявляє батьківської уваги. Відповідно до довідки №79 від 23.07.2018 року, яка видана опорним закладом загальної середньої освіти «Монастирищенська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №5», [PERSON] навчається в даному закладі. Проживає [PERSON] з нею і його вихованням займається виключно вона: відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу. Батько, [PERSON], вихованням дитини не займається, освітній заклад жодного разу не відвідував. Відповідач не цікавиться щодо вибору того чи іншого навчального закладу [PERSON]. В 2017 році відповідач обіцяв надати дозвіл для виїзду сина за кордон, оскільки [PERSON] має намір навчатися в іноземному навчальному закладі, проте на даний час, такого дозволу не надає, будь-якого спілкування з даного приводу уникає та створює всі можливі перепони щодо його розшуку з метою вирішення проблем, пов'язаних із навчанням сина. Така поведінка відповідача створює труднощі щодо майбутнього навчання сина за кордоном. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства вже на протязі декількох років. [PERSON] самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання, що вказує на ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та дає підстави позбавити відповідача батьківських прав. Орган опіки та піклування у висновку № 140/01-01-40 від 07.08.2018 вказав, що Монастирищенська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним, в інтересах неповнолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Згідно ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст.164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved