Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] у липні 2019 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18 грудня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року шлюбні стосунки між ними припинено, вони проживають окремо один від одного, діти мешкають разом із нею. Причиною погіршення сімейного життя стали відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на шлюб і сім`ю, зникнення відчуття поваги та кохання один до одного. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, як неможливе і примирення, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 21 серпня 2019 року у справі відкрито провадження, призначено судове засідання на 03 жовтня 2019 року (а.с. 17). Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 27-28). 10 грудня 2019 року до суду надійшла заява позивачки про усунення недоліків позовної заяви, що визначені в ухвалі від 10 жовтня 2019 року (а.с. 31). Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року справу прийнято до провадження цим складом суду (а.с. 37). Відповідачем 09 квітня 2020 року отримано копію ухвали від 14 лютого 2020 року (а.с. 42), однак він правом на подання відзиву на позовну заяву чи власних доказів не скористався. У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала письмову заяву у якій прохала вирішити справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 44). Відповідач в судове засідання також не з`явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав письмову заяву, у якій прохав вирішити справу у його відсутність. Позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 43). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2010 року сторони уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 889 (а.с. 32). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із позивачкою (а.с. 5, 6, 8). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбумалолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою, слід залишити мешкати разом із нею. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище відповідача не відновлювати, оскільки про це відповідне клопотання він не заявляв. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачці понесений нею судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved