Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном , вказуючи , що 15 січня 1971 року між ними зареєстровано шлюб, який до теперішнього часу не розірвано. В період шлюбних відносин , а саме, 19 липня 2007 року відповідач придбав автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005. Факт придбання вказаного автомобіля підтверджується договором купівлі продажу від 19 липня 2007 року, що укладений між [PERSON] та гр.. [PERSON], актом приймання передачі автомобіля від 19.07.2007 року та генеральною довіреністю від 19.07.2007 року, що посвідчена нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини \\ навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо \\ самостійного заробітку \\ доходу \\ . Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім,ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведених норм права, спірний автомобіль, який був придбаний у період шлюбу вважається спільною сумісною власністю подружжя, тобто , її та відповідача, яка виникла в момент передачі автомобіля згідно акту приймання передачі. Крім того , вона несла витрати по утриманню автомобіля, надавала відповідачу грошові кошти для страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй ключі від автомобіля та технічний паспорт для того , щоб мати можливість користуватися цим автомобілем, проте , відповідач в категоричній формі відмовляється це робити. Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 27.04.2015 року позивачка [PERSON] надала суду уточнення позовних вимог. Просила суд визнати автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005 спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по 1\\2 частини, а також зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні автомобілем ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005. В судовому засіданні [PERSON] позові вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у вирішенні спору поклався на суд. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали , суд вважає, що позові вимоги [PERSON] підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , встановлено , що 15 січня 1971 року між сторонами зареєстровано шлюб, який до теперішнього часу не розірвано. В період шлюбних відносин , а саме, 19 липня 2007 року відповідач [PERSON] придбав автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005. Факт придбання вказаного автомобіля підтверджується договором купівлі продажу від 19 липня 2007 року, що укладений між [PERSON] та гр.. [PERSON], актом приймання передачі автомобіля від 19.07.2007 року та генеральною довіреністю від 19.07.2007 року, що посвідчена нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини \\ навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо \\ самостійного заробітку \\ доходу \\ . Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведених норм права, спірний автомобіль, який був придбаний у період шлюбу вважається спільною сумісною власністю подружжя, тобто , її та відповідача, яка виникла в момент передачі автомобіля згідно акту приймання передачі. Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної , творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема , із правочинів. В судовому засіданні встановлено , що автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005 сторони придбали у період шлюбних відносин, що визнали в судовому засіданні , а тому , вказаний автомобіль у відповідності до ст.60 СК України являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст..70 СК України ц разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. А тому , узагальнюючи вищенаведені обставини , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] базуються на законі, є обґрунтованим та підлягають до задоволення, автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005 має бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по 1\\2 частини. Також, суд має зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні автомобілем ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі ХТА21070041891005 шляхом надання ключів від вказаного автомобіля . У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] та у відповідності до ст..88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки в сумі 363,60 гривень. На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України ,

Outcome: approved