Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має сина [PERSON] ,[INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася , надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач в засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає,згоден сплачувати аліменти. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, батько або інші особи, що виховують дитину,несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим,відповідно до ч.2ст.51 Конституції України та ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Син сторін проживає з матірю , знаходиться на її утриманні. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України в постанові №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в п. 17 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів , суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини , що мають істотне значення. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Оскільки відповідач являється працездатним, інших утриманців не має, то суд вважає,що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку. Статтею 191 ч.1 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А тому суд стягує аліменти на утримання дитини, починаючи з 08 червня 2016 року. Відповідно до вимог ст.84ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі ? частини заробітної плати, то суд позовні вимоги в цій частині задовольняє повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved