Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Сокирниця, вул. Борканюка № 41 Хустського району. В даному будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстрований чоловік її доньки відповідач [PERSON], який фактично не проживає у даному будинку більше пяти років. Шлюб між ними зареєстрований 04 лютого 1999 року. Донька позивачки [PERSON] проживає разом з нею за адресою: с. Сокирниця, вул. Борканюка № 41 Хустського району. Фактичне місце проживання відповідача їй не відоме. Реєстрація відповідача у будинку № 41 по вул. Борканюка у с. Сокирниця Хустського району створює позивачці незручності у користуванні її власністю. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком та зняти його з реєстрації. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. До суду надійшла заява від представника позивачки про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи: Сокирницької сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від Сокирницького сільського голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. У порядку, передбаченому ст.ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати дану справу у відсутності сторін та інших учасників і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.09.2005 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.09.2005 року є власницею житлового будинку № 41 по вул. Борканюка у с. Сокирниця Хустського району Закарпатської області. Згідно довідки № 1797 від 17.10.2016 року, виданої Сокирницькою сільською радою, у позивачки [PERSON], мешканки [INFO] такий склад сімї: донька [PERSON], зять [PERSON] та онука [PERSON]. Згідно довідки № 1798 від 17.10.2016 року, виданої Сокирницькою сільською радою, відповідач [PERSON] за адресою: с. Сокирниця, вул. Борканюка, 41 Хустського району більше пяти років не проживає. Адреса його місця проживання невідома. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивачки порушує права та інтереси останньої, повязані з розпорядженням та користуванням належним їй майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] у будинку, належному позивачці, не проживає більше пяти років, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація порушує права та інтереси [PERSON], повязані з розпорядженням та користуванням належним їй майном, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved