Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2007 року, укладеному у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом №226. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії 1-ФМ №117181 від 27.09.2008 року за а.з. №357. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Хустського районного суду від 30.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріально сина не утримує, не цікавиться його добробутом, не зважає на те, що його утримання потребує коштів. Дитина виростає та потребує витрати на утримання, фізичний розвиток, навчання. Однак позивачка знаходиться у важкому матеріальному становищі, через що змушена була звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини наведені в поданому письмовому запереченні. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки 4-5 днів на тиждень дитина проживає разом з ним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Підтримав письмове заперечення відповідача та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2007 року, укладеного у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом №226. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Хустського районного суду від 30.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. з посиланням на його молодий вік, матеріальний стан, відсутність інших утриманців. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для їх нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial