Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити житловий будинок № 47а по вул.З. [PERSON] в м.Мелітополі Запорізької області, який є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на ? частину даного житлового будинку та за відповідачем на ? частину. При цьому позивачка зазначає, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі під час якого ними за спільні кошти було придбано жилий будинок. Оскільки будинок набутий під час шлюбу за спільні кошти, вона просить його поділити та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаного майна. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак, від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачкою було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1981 року, який ними був розірваний 18 лютого 2015 року, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу, які наявні в матеріалах справи /а.с.7-9/. Під час шлюбу сторони придбали житловий будинок № 47А по вул.З.Космодемянської в м.Мелітополі, який зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2000, що підтверджується інформацією КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» та копією договору (а.с.10, 11/. У відповідності зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи вимоги чинного законодавства для визнання речей, набутих за час шлюбу, обєктами спільної сумісної власності подружжя не має значення на імя якого з них оформлене право власності на це майно. Отже, суд прийшов до висновку, що житловий будинок №47а по вул.З.Космодемянської в м.Мелітополі є обєктом спільної сумісної власності сторін та таким, що придбаний за спільні кошти. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що жилий будинок по вул. З.Космодемянській 47а в м.Мелітополі підлягає поділу між сторонами, як обєкт спільної сумісної власності подружжя, та за позивачкою слід визнати право власності на ? частину даного будинку. Позивачка в позовній заяві просить також визнати за відповідачем право власності на ? частину спірного будинку. Суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач не уповноважував позивачку подавати позов в його інтересах. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial