Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує, [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишився житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520481300:01:002:0029, розташована на території Голдашівської сільської ради. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, вона прийняла в спадщину через нотаріальну контору, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,7231 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520481300:01:002:0029, розташовану на території Голдашівської сільської ради. В той же час постановою нотаріуса від 06.12.2013 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності житлового будинку спадкодавцеві. Згідно довідки Голдашівської сільської ради, виданої 19.09.2013 р. будинок відносився до категорії колгоспних дворів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності їх часток, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Виходячи з того, що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору за вищевказаною адресою були батько [PERSON], мати відповідачки [PERSON] та вона, батьку належала 1/3 частина у всьому майні колгоспного двору, в тому числі і в спірному житловому будинку. Мати у встановлений законом строк відмовилася від обов'язкової долі у спадщині, подавши відповідну заяву нотаріусу.Просить визнати за нею, як за спадкоємицею по заповіту право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та відповідну частку господарських будівель і споруд. Позивачка підтримує позовні вимоги. Відповідачка визнала позовні вимоги, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого і спадкоємицею за заповітом. Непрацездатна дружина спадкодавця відповідачка [PERSON], котра відповідно до ст. 1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині, 19.09.2013 року подала заяву нотаріусу про відмову від неї, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1268 ЦКУ України. Приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу [PERSON], до якої звернулась позивачка із заявою про прийняття спадщини, відмовила видати [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок в порядку спадкування в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України. Житловий будинок загальною площею 101 кв.м з господарським будівлями і спорудами в [ADDRESS] побудований спадкодавцем та відповідачкою на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці та зареєстрований у виконкомі Голдашівської сільської ради, що підтверджується записом у по-господарчій книзі № 1, особовий рахунок [NUMBER], відносився до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року членів колгоспного двору було троє: спадкодавець та сторони в справі. Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 р., котрий діяв на час будівництва та реєстрації житлового будинку у виконкомі сільської ради, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що спадкодавець [PERSON] у встановленому на час побудови порядку набув право власності на 1/3 частину житлового будинку та відповідну частку господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS], на котру відкрилась спадщина після його смерті. А отже суд приходить до висновку, що зазначені порушені права позивачки можуть бути усунуті в судовому порядку, оскільки вони перешкоджають їй як спадкоємцю оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку. Оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

Outcome: approved