Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку /пай/ розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах,що знаходиться в межах Йосипівського старостинського округу, Білоцерківського району, Київської області. На час смерті матері позивачка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживала за вказаною адресою разом з матір`ю. Зазначає, що спадщину вона прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця, згідно ст. 1268 ЦК України. Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у результаті чого отримала відмову в оформленні спадкового майна, оскільки спадкоємиця пропустила шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини. А тому, позивачка просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , право на спадкове майно у вигляді земельної частки/паю/ розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах,що знаходиться в межах Йосипівського старостинського округу, Білоцерківського району, Київської області. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року відкрито провадження в зазначеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач Йосипівський старостинський округ №3 Узинської міської об`єднаної територіальної громади в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження, виданого виконкомом Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 07.02.2004 року, батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 10/. 19.06.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 19.06.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстраці шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.8/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку/пай/ розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах,що знаходиться в межах Йосипівського старостинського округу, Білоцерківського району, Київської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку/пай серії КВ №0092576 /а.с. 9/ Відповідно до довідки №14-18-216 від 24.11.2020 року, виданої Йсипівським старостинським округом №3 Узинської міської ради, згідно схеми розпаювання земель Йосипівської сільської ради за померлою [PERSON] рахується земельна ділянка № [NUMBER] розміром 4,3001 га /а.с. 6/. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Личківської сільської ради №1394 від 27.11.2020 року, померла [INFO] [PERSON] проживала без реєстрації в [ADDRESS] з 1998 року по день смерті, згідно з записом Погосподарської книги села Ковпаківка Бузівського району старостинського округу Личківської сільської ради №09, стор. 32, особовий рахунок № [NUMBER] /а.с. 12/. Згідно довідки Виконавчого комітету Личківської сільської ради №1417 від 03.12.2020 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно сумісно проживала разом з покійною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 28.10.2005 року по день її смерті та залишається зареєстрованою за вказаною адресою по даний час /а.с. 13/ Крім того, у свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено місце смерті - с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що вказує, що на момент смерті спадкодавець дійсно проживав в с. Ковпаківка Магдалинівського району. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було постановлено відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину, тобто не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у шість місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2020 року /а.с. 5/. Відповідно до листа Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області №110/01-16 від 19 лютого 2021 року, згідно даних алфавітних книг обліку спадкових справ нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не відкривалась. Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.129 9ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З огляду на наведені норми законодавства та досліджені судом докази, які є належними та допустимими, суд вважає доведеним той факт, що позивачка на день смерті матері [PERSON] проживала разом із нею в будинку [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд враховує наступне. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також, у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7«Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачка не має змоги отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, інші спадкоємці за законом та за заповітом, які б претендували на спірне майно відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання з позивачкою права власності в порядку спадкування на право на земельну частку /пай/ розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах,що знаходиться в межах Йосипівського старостинського округу, Білоцерківського району, Київської області, підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved