Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивачка вимушена звертатися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши надані докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2011 року та згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого повторно 18.08.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області та серії [NUMBER], виданого виконкомом Боївської сільської ради Володарського району Донецької області, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно. Згідно копії довідки Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області № 208 від 14.06.2018 року [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2012 року народження проживають разом з матір'ю [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов'язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що діти [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2012 року народження, проживають з матір'ю, домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обов'язку по їх утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved