Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення найменшою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 3 лютого 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району актовий запис №1. Від шлюбу є двоє неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею. Кожного місяця вона несе витрати на належне утримання дітей, харчування, купівлю одягу. Щомісяця витрати на утримання синів становлять більше 2000 гривень. На даний час вона не працевлаштована, наявних у неї коштів не вистачає для належного забезпечення дітей усім необхідним, тому часткову допомогу у вихованні надають її батьки. Відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та отримувати дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 4450102587332 від 14 травня 2019 року, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області від 14 червня 2007 року та 17 лютого 2011 року (а.с. 3, 4). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зобов`язані утримувати останніх до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Неповнолітні діти сторін проживають з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утримання, що стверджується довідкою № 736 від 11 квітня 2019 року, виданою виконавчим комітетом Хотешівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 17). Відповідач [PERSON] , будучи особою працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, хоча має таку можливість і зобов`язаний їх утримувати, а тому суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Зазначена величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Доказів про наявність у відповідача виключних обставин, які б свідчили про те, що він в змозі надавати допомогу своїй дитині лише на мінімальному рівні, немає. При визначені розміру аліментів на утримання дітей сторін суд враховує матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, інших утриманців немає, дані про незадовільний стан його здоров`я відсутні, стан здоров`я дітей, а також і те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою як на батька, так і на матір, і дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 2 квітня 2019 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України , і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум платежів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved