Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за своє життя власник квартири [ADDRESS] [PERSON] склав 01.11.1995 року на ім'я її матері [PERSON] заповіт, в якому розпорядився, що належну йому на праві особистої приватної власності квартиру за [ADDRESS] та грошові заощадження з належними відсотками та компенсаціями він заповів своїй племінниці, тобто матері позивачки [PERSON] Цей заповіт було складено та посвідчено 01.11.1995 року державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-2176. Складення цього заповіту було пов'язано з тим, що мати тривалий час доглядала за тяжко хворим [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Заповіт до дня смерті не змінювався та не скасовувався. Після смерті спадкодавця [PERSON] звернулась до Шосткинської міської державної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого власника квартири [PERSON] Однак, не заважаючи на те, що мати мала право на оформлення свого права власності на всю квартиру [PERSON], державний нотаріус видала їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом мільки на 1/3 її частину, з огляду на можливе прийняття спадщини померлого його можливими іншими спадкоємцями обов'язкової частки. І хоча ніхто із можливих спадкоємців обов'язкової частки померлого [PERSON] так і не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини тощо, мати позивачки так і не отримала Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на інші 2/3 частини квартири. І до даного часу ця частина кватири так і залишилася рахуватися за померлим [PERSON]Отримати нову інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно на спірні 2/3 частини квартири позивачка не може, так як такі довідки видаються Реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області тільки на запит суду. 16 жовтня 2002 року мати [PERSON] подарувала позивачці 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Договір дарування оформлений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] Після оформлення договору дарування , 29.10.2002 року позивачка разом з дочкою [PERSON] зареєструвались в квартирі [ADDRESS]. З того часу і по теперішній час, а це більше ніж 10 років, вона постійно проживає у квартирі, самостійно сплачує всі комунальні послуги, безперервно, відкрито володіє і користується всією квартирою. Тому позивачка вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка та її представник за довіреністю позовні вимоги повністю підтримали та наполягають на їх задоволенні. Представник виконкому Шосткинської міськради в судове засідання не з'явився, проте надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі позовні вимоги визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує. Від третьої особи, Шосткинської міської державної нотаріальної контори, до суду надійшла заява в якій вони просять слухати справу без участі представника держнотконтори. Позовні вимоги підтримують. Отже, заслухавши думку позивача та дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. Згідно копії дублікату заповіту вбачається, що [PERSON] дійсно заповідає своїй племінниці [PERSON] належну йому на праві особистої власності квартиру та грошові заощадження з належними відсотками та компенсаціями, який відповідно посвідчено державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори 01.11.1995 року і зареєстровано у реєстрі за № 2-2176 та внесено до відповідного Спадкового реєстру (а.с.6,7). З копії договору дарування вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS], де також вказано, що ця частина квартири належить дарителю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8). На підставі вищевказаного договору Шосткинським МБТІ 1/3 частина квартири була зареєстрована за [PERSON], що підтверджується довідкою за № 50 від 11.07.2003 року виданою МБТІ, в якій також вказано, що 2/3 частини квартири зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого ОП заводу «Зірка» від 18.09.1995 року, дублікат якого видано 27.02.199 року (а.с.9). Також судом встановлено, що згідно довідки № 103 від 28.01.2014 року виданої ТОВ «Шосткажитлосервіс» власнику [PERSON] в тому, що вона дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], також в довідці зазначається, що особовий рахунок на квартиру відкрито на [PERSON] (а.с.12). Крім того, згідно довідки № 2153 від 21.10.2013 року вбачається наступне, що раніше за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON], а в період часу з [INFO] року по 29.10.2002 року за цією адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.15). Згідно висновку експерта про незалежну оцінку нерухомого майна вбачається, що проведені дослідження та аналіз вихідних даних дозволяють зробити висновок про те, що ринкова вартість об'єкта на дату оцінки складає 147 831 грн. (а.с.17-57). На запит суду надійшла спадкова справа після померлого [PERSON], видана Шосткинським МДНК 18.11.1999 року за р. № 2629 12.06.2006 року за р. № 1123, яка була досліджена в судовому засіданні та судом встановлено, що ніхто із можливих спадкоємців обов'язкової частки померлого [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого (а.с.59-79). Отже, на підставі вищевикладеного, дослідивши всі докази по справі та заслухавши думку позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Стаття 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексам, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду.

Outcome: approved