Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

: Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] особисто, та у якості законного представника: [PERSON], [PERSON], та [PERSON], третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/10 частини спадково майна, що є предметом позову. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її син [PERSON], несподівано помер 09 вересня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. Заповіту відносно розпорядження своїм майном до своєї смерті він не робив Спадкоємцями на спадкове майно залишилися позивачка, як мати, а також відповідачі [PERSON], як дружина та діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складалася з рухомого майна, а саме: -автомобілю «Зил 131» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 006781, виданий 12.12.06 р. ВРЕР №2 ГУМВСУ м. Харкова; -автомобілю «CHEVROLET AVEO» SF69Y держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 019943, виданий 03.03.07 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова; -автомобілю «Газ 33021 1212» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії САА № 260517 , виданий 24.12.09 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова. Позивачка та відповідачі є спадкоємцями першої черги цієї спадщини за законом, в рівних частках. Розмір часток у спадщині визначено ст..1267 ЦК України, у відповідності з цією нормою Закону частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частка яка належить кожному із спадкоємців вираховується як 1/10 частина, від всього спадкового майна, у відповідності до розрахунку: - ? частка майна належить відповідачці [PERSON], на підставі ст. 60 Сімейного Кодексу України, як на частку в спільному майні, набутому за час шлюбу. - ? частина, спадкового майна повинна бути поділена у рівних частках проміж спадкоємцями, ? : 5 = 1/10 частина. У визначений Законом термін, а саме: у вересні 2014 року, позивачка звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яку прийнято не було, у звязку з тим, відповідач по справі [PERSON], не надала нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину оригінали правовстановлюючих документів на автомобілі. Позивач [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON], не наданням до державного нотаріату, правовстановлюючих документів на спадкове майно перешкоджає реалізації її права на отримання спадщини. Та також вважає, що її моє право на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено, та просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частину нерухомого майна, яке залишилося після смерті її сина спадкодавця [PERSON]. а саме: - 1/10 частину автомобілю «Зил 131» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 006781, виданий 12.12.06 р. ВРЕР №2 ГУМВСУ м. Харкова; - 1/10 частину автомобілю «CHEVROLET AVEO SF69Y» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 019943, виданий 03.03.07 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова; - 1/10 частину автомобілю «Газ 33021 1212» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії САА № 260517 , виданий 24.12.09 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовну вимоги підтримали та задовольнити їх у повному обсязі, а також не заперечували про розгляд справи в заочному порядку, так як належним чином повідомленні відповідачі неодноразово в судове засідання не зявився. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, проте неодноразово надавав до суду клопотання про перенесення розгляду справи, з зазначенням причин його відсутності. Суд, розглянувши вказані клопотання, вважає неявку позивача до суду неповажною и як таку, що не сприяє розгляду справи по суті, а налаштована на затягування судового процесу. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до ч.1ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що спадкодавець - [PERSON], помер 09 вересня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 469836, виданого повторно 28.11.14 року ВДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ. Заповіту відносно розпорядження своїм майном до своєї смерті він не робив. Спадкоємцями на спадкове майно залишилися позивачка [PERSON], як мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 306046 виданого 17.08,75 року, на імя [PERSON], де в графі мати вказана позивачка, а також відповідачі [PERSON], як дружина та діти спадкодавця [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серії №І-ВЛ №045970 від 07.07.1998 р., [PERSON] [INFO] свідоцтво про народження серії І-ВЛ №261784 від 28.12.2011 р. та [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серії І-ВЛ №002357 від 29.03.2005 р. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з рухомого майна, що підтверджено довідкою УДАІ ГУМВСУ у Х\\О за № 2244 від 12.03.15 року, згідно з якою за ним зареєстровано право власності на: - автомобіль «Зил 131» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 006781, виданий 12.12.06 р. ВРЕР №2 ГУМВСУ м. Харкова; = автомобіль «CHEVROLET AVEO» SF69Y держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії АХС № 019943, виданий 03.03.07 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова; = автомобіль «Газ 33021 1212» держ. № [NUMBER], свідоцтво про право власності серії САА № 260517 , виданий 24.12.09 р. ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова. У визначений Законом термін, а саме у вересні 2014 року, позивачка звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 38453725 виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, згідно з якого зазначено, що спадкову справу зареєстровано у спадковому реєстрі за № 56569817. Свідоцтво про право на спадщину ще не видане. Позивачка [PERSON], та відповідачі [PERSON], як дружина, та [PERSON], [PERSON], та [PERSON] - як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги цієї спадщини за законом, в рівних частках. Розмір часток у спадщині визначено ст..1267 ЦК України, у відповідності з цією нормою Закону частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частка яка належить кожному із спадкоємців вираховується як 1/10 частина, від всього спадкового майна, у відповідності до розрахунку: - ? частка майна належить відповідачці [PERSON], на підставі ст. 60 Сімейного Кодексу України, як на частку в спільному майні, набутому за час шлюбу; - ? частина, спадкового майна повинна бути поділена у рівних частках проміж спадкоємцями, ? : 5 = 1/10 частина. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 24 вересня 2014 року, позивачка звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 38453725 виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, згідно з якого зазначено, що спадкову справу зареєстровано у спадковому реєстрі за № 56569817. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої\~\~статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], та [PERSON], [PERSON], та [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню,\~\~суд задовольняючи позов ухвалює\~\~рішення визнати за [PERSON] право власності\~\~на 1/10 частину спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного та

Outcome: approved