Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 09.09.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ, актовий запис № 1508. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що в їхній сімї давно виникають постійні сварки, суперечки, непорозуміння. В них з відповідачем існують різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З жовтня 2017 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Така обстановка негативно впливає на розвиток їхньої дитини. Неодноразові намагання примиритися і продовжувати нормально жити результатів не дали, а тому збереження сімї є неможливим і суперечить їхнім інтересам. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та справу просить розглядати у його відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Так, із свідоцтва про шлюб серії І-МИ №100106 вбачається, що 09 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1508. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що подружжя припинило спільне проживання з жовтня 2017 року, причиною розпаду їхньої сімї стали постійні сварки, суперечки та непорозуміння, розходження поглядів на життя, що в свою чергу призвело до втрати почуття любові і поваги між ними. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст.. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору , сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved