Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 66,90 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., допоміжною площею 32,40 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: прибудова, гараж, прибудова, сарай, сарай, вбиральня, ганок, ворота, огорожа, колодязь питний, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] вищевказаний житловий будинок. 17 квітня 2008 року [PERSON] заповіла житловий будинок за адресою: [ADDRESS] її (позивачки) синові [PERSON] , який спадщину у шестимісячний строк прийняв, але юридично своїх прав не оформив у зв`язку зі смертю [INFO] . [PERSON] за життя заповіту не залишив, тому позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті сина за законом, однак вона позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/1283 від 29.12.2020 року. Житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується довідками Іванівського старостинського округу №5 Миронівської ради Миронівського району Київської області за №02-42/405 від 16.07.2020 року та № 02-42/403 від 16.07.2020 року та формою №1 погосподарського обліку особового рахунку № [NUMBER] . Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А. за № 02-31/1283 від 29.12.2020 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після смерті якого стала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який спадщину прийняв, проте юридично прав на неї не оформив у зв`язку зі смертю, у зв`язку з відсутністю у померлого правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Миронівська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про смерть спадкодавця. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину щодо спадкового майна спадкодавця - [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. від 29 грудня 2020 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняв, проте юридично прав на неї не оформив у зв`язку зі смертю [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] , підтверджується довідками виписками із погосподарської книги № 09 Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за 2006-2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , за № 02-45/405 та № 02-42/403 від 16.07.2020 року, виданих Іванівським старостинським округом №5 Миронівської ради Миронівського району Київської області та випискою з погосподарського обліку форми №1 особового рахунку № [NUMBER] . За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1965 року забудови, загальною площею - 66,90 кв.м., житловою площею - 29,30 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 32,40 кв.м., площа літніх приміщень - 5,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: прибудова (літера а), гараж (літера Б), прибудова (літера б), сарай (літера В), сарай (літера Г), вбиральня (літера Д), ганок (літера а1), ворота (№1), огорожа (№2), колодязь питний (№3). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, після реєстрації [PERSON] житлового будинку в погосподарській книзі Іванівської сільської ради, вона набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою про право власності на житловий будинок, виданою Іванівським старостинським округом №5 Миронівської міської ради Київської області № 02-42/405 від 16.07.2020 року. Технічним звітом № 352/21.07-20 від 21 липня 2020 року, складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд Робаком С.О. підтверджується, що будинок [ADDRESS] , 1965 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] , який спадщину прийняв після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично прав на неї не оформив, під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 00 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved