Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житлом і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що згідно договору дарування їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Суми, вул. Спартака, буд. 18. Ще до укладення договору дарування житлового будинку відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] з дозволу колишнього власника домоволодіння [PERSON] вселилися в якості його членів сімі, були зареєстровані та стали постійно проживати в даному житловому приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Спартака, 18, тим самим набувши законне право на користування жилою площею в ньому. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в спірному будинку 14.12.2006 року, відповідач [PERSON] зареєстрований 25.07.2000 року. Зараз в спірному житловому будинку зареєстровані 4 особи: позивачка, її батько [PERSON] та відповідачі: син [PERSON] та дочка -[PERSON], але фактично проживає тільки позивачка із своїм батьком. У 2004 році відповідач [PERSON] виїхав із спірного житлового будинку і з того часу не проживає в ньому. Він створив свою сімю, має неповнолітню дочку, з якими постійно проживав в Бориспільському районі Київської області. Зараз він із своєю сімєю уїхав на заробітки до Канади, фактична адреса проживання відповідача позивачці невідома. У 2007 році відповідачка [PERSON] виїхала на заробітки за межі України і з того часу не проживає в спірному будинку, жодного разу протягом тривалого часу не приїздила до м. Суми. Позивачці відомо, що вона зараз проживає в США, але точна адреса її проживання позивачці невідома. Жодних особистих речей та іншого майна відповідачів у будинку позивачки немає. Відповідачі добровільно залишили вказане житлове приміщення, не проживають в ньому протягом тривалого часу без поважних причин, а саме: більше 10 років. Тому позивачка змушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею в житловому будинку, який розташований за адресою: м. Суми, вул. Спартака, будинок № 18. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявились двічі 06.12.2018 року, 18.12.2018 року, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяв про розгляд справи у їх відсутність, відзиву суду не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 10.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 537, [PERSON] (батько) подарував [PERSON] (дочка) житловий будинок з надвірними, господарчими та побутовими будівлями під номером 18 по вулиці Спартака міста Суми. Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» № 30459202 від 30.06.2011 року, реєстраційний номер 33862010, номер запису 10390 в книзі 49, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування ВРК 736895 від 10.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 537, належить 1/1 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Спартака, 18. Згідно довідки про склад сімї від 06.06.2018 року, виданої «Центром надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, до складу сімї, зареєстрованих у будинку за адресою: м. Суми, вул. Спартака, буд. 18, входять: батько - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. У 2004 році [PERSON] виїхав за спірного житлового будинку і з того часу не проживає в ньому. Він створив свою сімю, має неповнолітню дочку, з якими постійно проживав в Бориспільському районі Київської області. Зараз він із своєю сімєю уїхав на заробітки до Канади, фактична адреса проживання відповідача позивачці невідома. У 2007 році [PERSON] виїхала на заробітки за межі України і з того часу не проживає в спірному будинку, жодного разу протягом тривалого часу не приїздила до м. Суми. Позивачці відомо, що вона зараз проживає в США, але точна адреса її проживання невідома. Жодних особистих речей та іншого майна відповідачів у будинку позивачки немає. Відповідачі добровільно залишили вказане житлове приміщення, не проживають в ньому протягом тривалого часу без поважних причин, а саме: більше 10 років. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачі не вносить плату за комунальні послуги, не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: м. Суми, вул. Спартака, буд. № 18, більше 10 років та вибули в інше жиле приміщення, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування даним будинком без наміру збереження права користування ним. \~ \~ \~ \~Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON]\~є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved