Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до відповідача [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] отримав у позивачки згідно розписки в борг 1000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення коштів 29 лютого 2012 року. Вказує, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань відповідачем позивачка вже зверталась до суду про стягнення з нього боргу та рішенням суду від 16.08.2012 року з відповідача на її користь стягнуто 8000,00 гривень боргу. Стверджує, що оскільки до цього часу відповідач борг не повернув, то вона змушена повторно звертатись до суду. При цьому, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України тобто сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також суму банківських відсотків по кредитним договорам та суму винагороди за користування позикою. Позивачка вказує, що сума боргу відповідача (8000,00 грн.) з урахуванням індексу інфляції станом на 31 травня 2015 року складає 13984,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості на підставі довідки Головного управління статистики у Чернівецькій області. При цьому три проценти річних від вказаної суми станом на 31 травня 2015 року складають 780,49 грн. На основі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь загальну суму боргу, яка становить 14764,86 грн., в тому числі: основна заборгованість з урахуванням індексу інфляції 13984,37 грн., 3% річних 780,49 грн., а також просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивачка позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного рішеня. В судове засідання, призначене на 24.07.2015 року, позивачка не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи в передбаченому процесуальним законом порядку, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 серпня 2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] (позивачки)заборгованість за договором позики в розмірі 8000,00 грн. (а.с.6). При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №086505 14 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, внаслідок чого позивачці після одруження присвоєно прізвище «Кондрашова» (а.с.11). Ухвалою суду від 30 червня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення основної суми боргу в розмірі 8\~000,00 (вісім тисяч) гривень, у звязку з тим, що по даних позовних вимогах вже існує рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відносно цих вимог закону суд враховує те, що рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 серпня 2012 року набрало законної сили 27 серпня 2012 року та ним встановлено факт існування договірних відносин між сторонами у вказаній в рішенні суду сумі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON]в порушення вимог ст.ст. 530, 629, 1049 ЦК України не виконав покладений на нього обов'язок повернути грошові кошти отримані за договором позики у повному обсязі в строк, про що свідчить наявність рішення суду, яке набрало законної сили (а.с.6). Зазначені договірні зобов'язання не виконані відповідачем до даного часу, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - тобто сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Чернівецькій області від 01.04.2015 року №28-06/82 індекс інфляції по Україні за період з 01.03.2012 року по 01.06.2015 року склав 174,8% (а.с.5). У звязку з чим сума заборгованості відповідача з інфляційних (без урахування основної суми боргу 8000,00 грн.) станом на 31.05.2015 року складає 5984,37 грн. (а.с.9). При цьому відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, сума 3% річних від основної суми боргу (8000,00 грн.) становить 780,49 грн. (а.с.10). На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивачки загальну суму коштів яка становить 6764,86 грн., в тому числі: інфляційні 5984,37 грн., 3% річних 780,49 грн., а також судовий збір.

Outcome: approved