Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй, як спадкоємцю за законом додатковий строк в три місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] , яка проживала в с. Саварка Богуславського району Київської області. Після смерті її тітки відкрилась спадщина на належне померлій спадкове майно, яке розташоване на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] вона звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, натомість державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало померлій, оскільки між [PERSON] та померлою [PERSON] відсутній факт родинних відносин передбачений положенням ст.1265 ЦК України. У зв`язку з цим, було подано заяву до суду про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року встановлено факт що спадкодавець [PERSON] , 1904 року народження, являлася тіткою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка зазначає, що вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої тітки, оскільки їй не було відомо про те, що спадкоємці попередніх черг не оформили свої спадкові права на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] та не орієнтувалася в тому, що вона має права на дану спадщину як спадкоємець другої черги спадкування за законом. Після її звернення із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. було видано постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке знаходиться на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області, яке належало [PERSON] , померлій [INFO] , оскільки вона не прийняла спадщину у строк передбачений положенням ст.1270 ЦК України. Позивачка також звернула увагу на те, що спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вона має право на її прийняття. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує. Відповідач Саварська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслано до суду заяву, в якій позов визнається, справу просять розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у віці 96 років в с. Саварка Богуславського району Київської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області від 15 жовтня 1998 року. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , що доводиться: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 1953 року виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 16; копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , виданого Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 11 квітня 2018 року (повторно); копією свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , виданим відділом ЗАГСу міста Богуслав Київської області від 12 жовтня 1982року; копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області від 27 вересня 2000 року. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2018 року. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року встановлено факт що спадкодавець [PERSON] , 1904 року народження, являлася тіткою [PERSON] , [INFO] . Оскільки ніхто із спадкоємців першої та другої черги спадкування не прийняв спадщину після смерті [PERSON] до 1 січня 2004 року, то щодо спадкування її майна застосовується положення Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV. У відповідності до ч. 3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме 12 березня 2019 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 13.03.2019 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини визначений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка стверджує, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки їй не було відомо про те, що спадкоємці попередніх черг не оформили свої спадкові права на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] та не орієнтувалася в тому, що вона має права на дану спадщину як спадкоємець другої черги спадкування за законом. Суд, аналізуючи наведені позивачкою доводи та наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця щодо дій попередніх черг спадкоємців за законом, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивачка, що підтверджено відповідними доказами, суд вважає, що є підстави для визначення позивачці додаткового строку для подання ним заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved