Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона володіє на праві приватної власності житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі технічного паспорту виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрацій права власності на об'єкти нерухомого майна від 09.11.2007 року. Вказує, що разом з нею у вищезазначеному будинку проживає відповідач [PERSON], однак витрат по утриманню будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, останній не несе, чим завдає їй значних матеріальних збитків. Крім того, зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями та приймає наркотичні засоби, часто влаштовує сварки та бійки, погрожує та принижує її перед сусідами, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, однак останній не припиняє своїх дій, у зв'язку з чим змушена була звернутись до суду та просить виселили [PERSON] з її житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Позивачка та її представник у судове засідання 14.09.2015 року не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, однак позивачка подала до суду заяву у якій позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому та проводити судовий розгляд без їх участі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглядати справу в порядку ст. 224 ЦПК України, тобто на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка володіє на праві приватної власності житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом, виданим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрацій права власності на об'єкти нерухомого майна від 09.11.2007 року (а.с.5-11), договором дарування житлового будинку від 28.12.2004 року ВВО №497132 (а.с.53) та земельною ділянкою, на якій він розташований, що підтверджується договором дарування від 28.12.2004 року ВВО №497133 (а.с.52). Крім того, відповідно до відомостей довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м.Києві за вищезазначеною адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач (а.с.29), однак судом встановлено, що останній витрат по оплаті квартплати та комунальних послуг не несе. Також, слід зазначити, що відповідач, зловживає алкогольними напоями у зв'язку з чим останній влаштує сварки влаштовує сварки, що підтверджується висновками ДІМ Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві №17981/14 від 31.10.2014 року (а.с.14), №20423/14 від 10.12.2014 року (а.с.13), постановами начальника ДІМ Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві №1557/12 від 22.02.2012 року (а.с.15), №12277/10 від 24.12.2010 року (а.с.16). Відповідно до ст.157ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачки [PERSON] щодо виселення відповідача [PERSON] [ADDRESS] підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивачки про зняття з реєстраційного обліку відповідача, оскільки такий спосіб захисту житлових прав власника чинним законодавством не передбачений, а відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial