Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Запорізьке районне управління юстиції Запорізької області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, вказавши на те, 27.05.2004 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: смт. Кушугум, вул. Кірова, 34 Запорізького району Запорізької області, який вона успадкувала в порядку ст. 549 ЦК України 1963 року після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 28.08.2001 року, але при житті не встигла зареєструвати будинок на своє імя. Заповіту [PERSON] не залишала. Позивачка вважає, що являється єдиним спадкоємцями за законом пятої черги, як племінниця померлої. Інших спадкоємців 1-5 черг немає. [PERSON] вказує, що прийняла спадщину, відкриту після смерті тітки у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця за законом. При оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок зясувалось, що оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок не зберігся. Право власності тітка [PERSON] при житті не зареєструвала на своє імя. Крім того, неможливо встановити родинний звязок із спадкодавицею. Саме з цих підстав державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На теперішній час позивачка не має можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок та зареєструвати право власності на імя померлої, тому що правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті свого чоловіка підтверджується будинковою книгою, довідками селищної ради. [PERSON] доводиться рідною сестрою батькові позивачки - [PERSON], який помер в 1976 році . [PERSON] мешкав з матірю позивачки - [PERSON] без реєстрації шлюбних стосунків в житловому будинку за адресою: смт. Кушугум, вул. Кірова, 32 Запорізького району Запорізької області. 14.05.1967 року від даних стосунків народилась позивачка [PERSON]. З дня народження та по теперішній час вона зареєстрована та проживає в належному батькові житловому будинку. На даний час в ньому проживає вся її сім'я - чоловік, діти та онука. Позивачка стверджує, що останній раз бачила батька у віці 6 років, оскільки він був засуджений до позбавлення волі. [PERSON] доводиться рідною сестрою [PERSON], який помер в 1976 році. Оскільки батько вів злочинний спосіб життя та зловживав алкоголем, в свідоцтві про народження позивачки в графі «батько» запис відсутній, в графі «мати» зазначено [PERSON]. За таких життєвих обставин у неї відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин з батьком, та, відповідно, з тіткою, що унеможливлює оформлення спадщини. Рідна тітка позивачки - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебуваючи в шлюбі з [PERSON] дітей не мали, тому підтримували зі позивачкою та її родиною тісні сімейні стосунки, допомагали один одному, вели спільне господарство, оскільки будинки розташовані поряд. Позивачка на день смерті тітки та до теперішнього часу забезпечує догляд та охорону спадкового житлового будинку, несе витрати по утриманню будинку та сплачує комунальні платежі, проводе поточні ремонти в будинку, користується присадибною ділянкою. Під час життя тітка передала їй документи на будинок та планувала скласти на її користь заповіт, але, в звязку з передчасною смертю, не встигла оформити. Таким чином, в звязку з тим, що позивачка не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: смт. Кушугум. Вул. Кірова, 34 Запорізького району Запорізької області, вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Встановлення факту родинних відносин має для неї юридичне значення та дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Всі зазначені обставини і змусили позивачку [PERSON] звернутися до суду з даним позовом, в якому вона просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла 27.05.2004 року є її рідною тіткою та визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: смт. Кушугум, вул. Кірова, 34 Запорізького району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 27.05.2004 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду заяву, в якій вказав, що с позовом згоден, просить справу розглянути в його відсутність. Представник третьої особи - Запорізького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, заперечень суду не представив. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №288344, виданим 28.05.2004 року [PERSON] селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №64. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №180135, виданим 29.08.2001 року [PERSON] селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №92. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, виданим [PERSON] селищною радою Запорізького району Запорізької області 06.03.1968 року, актовий запис № 25, її матірю є [PERSON], в графі «батько» запис відсутній. Факт належності [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: смт. Кушугум, вул. Кірова, 34 Запорізького району Запорізької області підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 29.02.1968 року, що посвідчений 12.03.1968 року нотаріусом Четвертої Запорізької нотаріальної контори , та зареєстрований в Запорізькому бюро технічної інвентаризації від 22.02.1968 року, про що у реєстраційній книзі №7 зроблений відповідний запис №1037, актом приймання індивідуального будинку від 21.10.1970 року, технічним паспортом, виготовленим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації в 1970 році, будинковою книгою. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті свого чоловіка підтверджується будинковою книгою, довідками [PERSON] селищної ради. З постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії від 28.10.2015 року вбачається, що відповідно до положень Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок нотаріус не має можливості, оскільки для цього необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві. Саме з цих підстав державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою надано відповідь з якої вбачається, що ніхто з спадкоємців після смерті [PERSON] до нотконтори не звертався, спадкова справа не відкривалася. На запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою надано спадкову справу №604/2004, відкриту після смерті [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що спадщину за законом належним чином прийняла її племінниця [PERSON], інші спадкоємці до нотконтори не зверталися. Суду надані пояснення [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємицею, тобто, що [PERSON], яка померла 27.05.2004 року є рідною тіткою [PERSON] [INFO]. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.1 ч.1 суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За приписами ст. 3 та ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законами України. Згідно п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, до правовідносин, які виникли до вступу в законну силу діючого ЦК, застосовуються норми цивільного кодексу України від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України визнається, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1217 ЦК України діючої редакції спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому роди чи ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved