Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, про що зроблений актовий запис за № 80. В шлюбі в них дітей не народилося. Через несумісність характерів, сімейне життя поступово погіршувалося, внаслідок чого спільне життя з відповідачем стало неможливим, а сімейні відносини фактично припинилися. Як подружжя вони не проживають з вересня 2017 року, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Шлюб існує лише формально. Тому позивачка просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON] Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позов визнав, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 14.05.2015 року уклали шлюб, який був зареєстрований зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, про що зроблений актовий запис за № 80, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін дітей не народилося. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають з вересня 2017 року, не ведуть спільного господарства. Спору про поділ спільного майна поджужжя у сторін немає. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідачки про те, що після розірвання шлюбу вона бажає змінити прізвище на дошлюбне є законним та обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка сплатила 704,80 грн. судового збору за подання до суду позовної заяви, що стверджується квитанцією № 0.0.1054930245,1 від 08.06.2018 року, яка знаходиться в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме: 352,40 грн. Також позивачкою понесено судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн., що стверджується квитанцією № 05 від 07.06.2018 року, яка знаходиться в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved