Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача [PERSON] Посилається на те, що з відповідачем уклала шлюб 10.08.2009 року, який був зареєстрований виконкомом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №18. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею, спору про місце проживання дитини немає. Зазначала, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними немає взаєморозуміння, відповідач ухилявся від надання допомоги по господарству, матеріально не допомагав, порушував подружню вірність. Проживають окремо протягом трьох років, [PERSON] створив нову сім'ю та проживає з іншою жінкою. Вважає, що сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Також зазначала, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, постійного місця роботи не має, але є мінливі доходи. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10.08.2009 року виконкомом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18. Стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позові, на примирення з відповідачем не погоджувалася. Зазначала, що спору про місце проживання дитини у них немає. Просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від відповідача [PERSON] надійшло заперечення, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме щодо розірвання шлюбу не заперечує, однак причини розірвання шлюбу, які зазначила [PERSON] вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, подружню вірність не порушував. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то зазначив, що у нього на утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO], та цивільна дружина [PERSON] На даний час немає роботи та власного житла, тому вимушений винаймати квартиру та сплачувати щомісячно оренду. Просить стягувати аліменти у мінімальному розмірі встановленому законом, а саме у розмірі 309,60 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково, просив стягувати з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у мінімальному розмірі встановленому законом, а саме у розмірі 309,60 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб 10 серпня 2009 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 10.08.2009 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради. Від спільного життя в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданим 21.07.2011 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області. З довідки Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, №630 від 27.03.2014 року вбачається, що позивачка [PERSON] проживає в [ADDRESS], на її утриманні знаходиться син - [PERSON], [INFO]. Протягом трьох років сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, сторони категорично не погоджуються на примирення між ними, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. Спір про розподіл майна, що перебуває в спільній сімейній власності, сторони не ставлять. Крім того, судом встановлено, що позивачка на даний час не має змоги самостійно, матеріально утримувати дитину в повному обсязі, не працює, перебуває у декретній відпустці. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] №234 від 08.04.2014 року вбачається, що [PERSON], не працює, проживає у найманому будинку разом із співмешканкою [PERSON], на утриманні є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що батьками є [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видано 22.06.2012 року виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Путильського району Чернівецької області. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, є працездатним, на утриманні має дочку [PERSON], що підтверджується довідкою Вашковецької міської ради №720 від 07.04.2014 року. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 31.03.2014 року до настання його повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved