Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Суд вважає, що визнання відповідачем вимог позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] за актовим записом №440, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. На даний час шлюб між сторонами розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.06.2014 року, яке набрало чинності, сторони проживають окремо, дитина, згідно рішення суду, проживає з матір'ю, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина добровільно не надає. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів судом враховано: задовільний стан здоров'я та матеріальне становище дитини; задовільний стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітнього сина не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в 1/4 частці від заробітку (доходу) та стягнення аліментів на утримання позивачки в ? частці від заробітку (доходу) є законними та обґрунтованими і підтягають задоволенню. На підставі ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved