Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини. У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що син мешкає разом з нею, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив стягнути аліменти у твердій грошовій сумі-з урахуванням потреб дитини, виходячи з розміру середньої заробітної плати штатних працівників в Одеській області. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.06.2013 року. [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів), щомісячно.

Outcome: approved