Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.08.2013 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 214). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Також зазначає, що відповідач [PERSON] добровільно утримує дітей, але мізерні суми, які він надає, не дають змоги забезпечити повноцінного гармонійного, фізичного і духовного розвитку дітей. Крім того, як їй відомо, інших утриманців відповідач не має. Враховуючи зазначене вище, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1699грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред?явлення позову у суд і продовжувати до повноліття дитини, а також на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1699грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред?явлення позову у суд і продовжувати до повноліття дитини. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019, справу № 711/5883/19 розподілено на суддю Позарецьку С.М. Ухвалою суду від 07.08.2019 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не надали. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, надавши до суду заяву від 18.10.2019 про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву від 18.10.2019 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи думку учаників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 08.08.2013 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 214 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.08.2013). За час перебування у цьому шлюбі сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2015 та дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2014, щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Батьком дітей записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає (а.с. 8, 9). Судом також встановлено, що сторони разом не проживають тривалий час і їхні спільні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Позивачка не має можливості самостійно утримувати двох неповнолітніх дітей. [PERSON] та її неповнолітні діти ( [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ) проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом опитування сусідів від 18.06.2019, який затверджений керуючим справами ОСББ «На Шкільній» (а.с. 10). Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, в добровільному порядку він постійно приймає участь у вихованні та утриманні дітей, з чим погодилась і сама позивачка, а також думку відповідача про визнання заявлених позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення, викладену в заяві від 18.10.2019. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Також, при визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. До того ж, суд враховує положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якими визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем заявлених позовних вимог прийнято судом. Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи позицію позивачки, працездатність відповідача, відсутність у нього інших утриманців, наміри та бажання утримувати спільних з позивачкою дітей і в подальшому, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у заявленому позивачкою розмірі, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. До того ж, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що діти проживають разом з позивачкою, фактично перебувають на повному її утриманні, даних, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати дітей до суду не надано. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивака, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1699грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред?явлення позову у суд і продовжувати до повноліття дитини, а також на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1699грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред?явлення позову у суд і продовжувати до повноліття дитини. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, враховуючи, що відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 19.04.2016. На підставі викладеного та

Outcome: approved