Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] , аліменти на свою користь, на навчання та утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку, на період навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі з 26.01.2002 року, який в січні 2006 року було розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою, але продовжує навчатися на четвертому курсі денної форми навчання Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету на бюджетній основі. Дитина знаходиться повністю на її утриманні, батько не приймає участі в утриманні дочки. Вона змушена самостійно забезпечувати їй належне харчування, одяг, догляд та інші витрати. Враховуючи, що відповідач, як батько дитини що продовжує навчання, матеріальним забезпеченням останньої належним чином не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки на період навчання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 31 січня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.9). Також судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, яка на даний час є повнолітньою (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] виданого 14.11.2018 року Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.11). З довідки №363 від 08.07.2020 року, вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Навчається на 4 курсі денної форми навчання, спеціальності «Агроінженерія» на бюджетній основі. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30.06.2021 рік (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідач добровільно коштів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання не надає. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того, згідно з п. 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, серед яких те, що обов`язок утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку,сина покладений на обох батьків; визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, в розмірі заявлених позовних вимог. Крім того,відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України та ст.ст.198-200 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved