Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт володіння на праві приватної власності житловим будинком з надвірними спорудами: двома сараями, цистерною, вимощенням та огорожею, що розташований по вул. Миру (колишня Леніна), № 30 в с. Іллінка Біляївського району Одеської області її чоловіком [PERSON], померлим 10 листопада 2012 року та визнати за нею, [PERSON], право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 10 листопада 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 3014/02-14 від 08 серпня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. У звязку з викладеним вона звернулась з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, але подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають у повному обсязі і просять справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи - Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2012 року помер [PERSON] чоловік позивачки, про що свідчить свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: двома сараями, цистерною, вимощенням та огорожею, що розташований по вул. Миру (колишня Леніна), № 30 в с. Іллінка Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок. З свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0373684 вбачається, що позивачка є дружиною померлого [PERSON], а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України, вона є спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці - діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь своєї матері [PERSON] у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з чоловіком по день його смерті в с. Іллінка по вул. Миру (колишня Леніна), 30 Біляївського району Одеської області, про що свідчить довідка Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 709/02-19 від 09 серпня 2017 року, та відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Позивачка звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але листом № 3014/02-14 від 08 серпня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. З довідки Іллінської сільської рада Біляївського району Одеської області № 886/02-19 від 05 вересня 2017 року вбачається, що свідоцтво про право власності на житловий будинок в с. Іллінка по вул. Миру (колишня Леніна), № 30 Біляївського району Одеської області на імя [PERSON], померлого 10 листопада 2012 року сільською радою не видавалось. [PERSON], який помер 10 листопада 2012 року, проживав і був зареєстрований до дня смерті на території Іллінської сільської ради за адресою: с. Іллінка, вул. Миру (колишня Леніна), № 30 Біляївського району Одеської області, про що свідчить довідка Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 710/02-19 від 09 серпня 2017 року. З довідки Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 711/02-19 від 09 серпня 2017 року вбачається, що згідно погосподарського обліку житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Миру (колишня Леніна), № 30 Біляївського району Одеської області (господарська книга № 4, особистий рахунок 0316-1 стор. 30), належить [PERSON], [INFO], який помер 10 листопада 2012 року. Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном і це право ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту володіння померлим вказаним будинком є зайвими та в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадкове майно.

Outcome: partial