Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2020 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 19 грудня 1998 року між нею та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1013. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільні діти донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства тривалий час, можливості зберегти сім`ю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дітей, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1013, після реєстрації якого прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилася спільні діти донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Спір щодо поділу майна та місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved