Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є спадкоємцею після смерті своєї матері, яка за життя, як член ЖБК «Дарницький-13», повністю виплатила пайовий внесок за вказану квартиру, однак, належним чином не оформила правовстановлюючі документи на квартиру в зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Третя особа: ЖБК «Дарницький-13» свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, третя особа повідомлялася належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Третя особа: п'ятнадцята Київська державна нотаріальна контра свого представника в судове засідання не направила, надіславши листа з проханням про розгляд справи за відсутності свого представника. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача і третіх осіб. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності представників відповідача і третіх осіб. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 17.11.1999 року і копії свідоцтва одруження від 02.11.2000 року, дошлюбне прізвище позивачки, було [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 13.07.1963 року, позивачка є дочкою [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Дарницький-13» від 08.11.2016 року № 61, [PERSON], є членом ЖБК «Дарницький-13» з 19.09.1968 року і є власником [ADDRESS], оскільки 28.11.1985 року, повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Дана квартира однокімнатна, ізольована, складається із окремої кімнати, кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, балкона. Загальна площа квартири: 30,10 кв. м., а жила площа: 15,00 кв. м.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 30.07.2010 року, [PERSON], померла [INFO] року. Після смерті [PERSON], позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 28.11.2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на спірну квартиру через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на спірну квартиру. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачки порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачки. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивачка просила покласти на неї.

Outcome: approved