Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно з моменту реєстрації заяви і до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідач не надає коштів на утримання дитини з вересня 2015 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти сплачення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку. Пояснив суду, що має мінливий дохід від 2000-3000 гривень на місяць іноді можливо і більше. Відповідач винаймає житло і має на утримання матір - інваліда другої групи. Заслухавши сторони вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 03 лютого 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження доньки [PERSON] батьком записаний відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину на дитину до шести років становить 1167 гривень , те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що відповідає 0,4 від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial