Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловою квартирою №2 в будинку №19 по вул. Трудова в м. Богуславі Київської області, зі зняттям відповідачки з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником вказаної житлової квартири, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 19 листопада 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] В належній їй квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає з листопада місяця 2014 року, що підтверджується актом про встановлення факту проживання фізичної особи від 30 січня 2017 року. Посилаючись на положення ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 10.02.2017 року підтверджено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Із зворотніх повідомлень поштового звязку вбачається, що листи, адресовані відповідачці [PERSON] повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В даному випадку вважається, що судовий виклик відповідачці вручений належним чином (абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Богуславська міська рада Київської області в судове засідання представника не направила, але подала заяву, в якій просить суд справу розглянути без участі представника. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] являється власником житлової квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 19 листопада 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Вказаний факт також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 29699160, виданого 19.11.2014 року приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку позивачки, що підтверджується копією будинкової книги. Із акту про встановлення факту проживання фізичної особи від 30 жовтня 2017 року вбачається, що комісією в складі депутата Богуславської міської ради [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] було встановлено, що відповідачка [PERSON] в житловій квартирі [ADDRESS] з листопада 2014 року по даний час не проживає. Вказаний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] і [PERSON]. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб. Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що відповідачка не являлася членом сімї позивачки, а тому як наслідок в даних правовідносинах неможливо застосовувати положення ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців. Відповідачка [PERSON] не проживає в будинку позивачки більше шести місяців, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами. Оскільки відповідачка [PERSON] не проживає по місцю реєстрації в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом. В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідачки з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). З урахуванням викладеного та

Outcome: approved