overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що з відповідачем вони перебували у шлюбних відносинах з 1997 року по 2009 рік. Шлюб між ними розірвано 18.02.2009 року. Від шлюбу в них є дочка: [PERSON], [INFO]. Їх дочка досягла повноліття та навчається у ДПТНЗ « Фастівський1 центр професійно - технічної освіти» на денній формі навчання. В звязку з тим, що дочка навчається на денній формі навчання, вона не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення дочкою навчання, але не більш, як до досягнення нею 23 років. Позивачка в судове засідання не зявилась просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 093348, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Як вбачається з довідки № 240 від 24.11.2016 року, ДПТНЗ « Фастівський центр професійно технічної освіти», [PERSON] з 01.09.2015 року навчається на денні формі навчання в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно технічної освіти» . Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у звязку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для стягнення з [PERSON], аліментів на користь [PERSON], на утримання їх повнолітньої дочки на період її навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Попередній власник - мати позивачки, [PERSON], 02.11.1999 р. зареєструвала у вказаній квартирі [PERSON], [INFO], який є рідним братом позивачки. Починаючи з 2003 року [PERSON] у казаній квартирі не проживає, на час подання позову проживає за адресою: [ADDRESS]. В спірні квартирі особисті речі [PERSON] відсутні. Із посиланням на ст.167 Житлового Кодексу України позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, проти вирішення справи в порядку заочного розгляду не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання був завчасно належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов наступного висновку. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 12.09.2008 р., що підтверджується витягом 20369160 від 25.09.2008 р. Згідно штампу Донецького обласного відділу внутрішніх справ Єнакіївського міськвиконкому [PERSON] прописаний у вказаній квартирі 02.11.1999 р. Актом від 27.02.2014 р. засвідчено, що [PERSON] по вказаному адресу не проживає понад 10 років, його теперішнє місцезнаходження не відомо, особисті речі [PERSON] в квартирі відсутні. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав або обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За вимогою ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До відносин між власником житла та особою, що не є членом його сім'ї застосовуються положення ч.2 ст. 405 ЦК України на підставі аналогії закону. Факт відсутності [PERSON] з 2003 року за адресою [ADDRESS] підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , яким відомо , що він з 2003 року постійно проживає зі своєю співмешканкою за адресою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від даного шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], 04.01. [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені з 20.05. 2017 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,\~у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на\~\~утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 04.01. [INFO], в розмірі ? частки\~\~зі всіх видів його доходів щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно свідоцтва про народження 1-НО № 183070 від 28.01. 2008 року, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 04.01. [INFO]. (а.с. 7) Як встановлено судом, [PERSON], 04.01. [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: місто Маріуполь, вул. Азовської Військової Флотилії, буд. 11, що підтверджується довідкою № 6/700 від 09.06. 2017 року. (а.с.8) Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України\~мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30\~\~відсотків\~\~прожиткового\~\~мінімуму\~\~для\~\~дитини відповідного\~\~віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.\~ Таким чином,\~\~відповідно до ст.181-182 Сімейного кодексу України, враховуючи стан здоровя та матеріальний стан платника аліментів та дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у вигляді стягнення аліментів у розмірі ? частки зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дати звернення до суду із данимпозовом - 09.06.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача\~\~на користь держави судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який вони уклали 06.10.2001 року. Їх сімейне життя не склалось, відносини поступово погіршувалися і, врешті, одруження виявилося невдалим, сторони не мають взаєморозуміння, різні погляди на життя на сімейні відносини. Відповідач не піклується про сім'ю. Просила розірвати їх шлюб з відповідачем, стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка доводи позовної заяви підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про його дату та час був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень/а.с.19/ просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, визнає уточнену позовну вимогу, а саме стягнення з нього аліменти в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх його видів заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 30.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1085, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.5/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.6/. Згідно довідки від 21.12.2016, виданої КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 09.04.2008 р.н./а.с.7/. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень /а.с. 34/, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задовольнити за наступних підстав. Позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 18.01.2014 у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 12/. Згідно довідок № [NUMBER] та № [NUMBER] від 12.12.2014/а.с.9,11/ [PERSON] та [PERSON] мають статус внутрішньо переміщеної особи, їх контактною адресою є: Мелітопольський район, с. Данило-Іванівка, вул. Свердлова, 49. Згідно довідки від 10.09.2015 /а.с. 32/, виданої Новеньською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. На її утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON], [INFO] Як встановлено в судовому засіданні відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій після уточнення вимог просить встановити факт постійного проживання разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Представник заявниці у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в квартирі [ADDRESS] ., після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в м. лисичанську Луганської обл. Оскільки мати заявниці була похилого віку, хворіла та потребувала стороннього догляду, заявниця постійно проживала разом із матір`ю у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері за власний кошт поховала її. Інших спадкоємців, окрім позивачки, немає. 14 грудня 2018 р. заявниця звернулась до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бойко Ю. В. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі пропущеного строку для прийняття спадщини та відсутності факту сумісного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає, що визнання заяви представником заінтересованої особи не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання заяви слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій, після уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 23.02.2011 року був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що в той же день в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №232 і від якого вони мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка повідомила, що відповідач зловживає алкогольними напоями та вчиняє сварки, тому вони припинили підтримувати шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і стали проживати окремо. За таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини. Примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора судового процесу. Розгляд справи було призначено на 31.07.2014 року. Відповідач зявився в судове засідання і повідомив, що заперечує необхідність розірвання шлюбу та попросив строк для примирення. Його клопотання було задоволено і сторонам надано строк для примирення, а по справі оголошена перерва. 20.08.2014 року відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце проведення судового засідання, до суду без поважних причин не з'явився, але у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, що надає можливість розглянути справу заочно без його участі. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала. Заслухавши позивачку і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 Сімейного кодексу України передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка на особисту свободу. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків та спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому, за таких обставин, подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дитини. Необхідності надання додаткового строку для примирення не вбачається, оскільки відповідач протягом терміну розгляду справи та визначеного терміну для примирення, жодних ознак бажання до примирення не виявив. Після розірвання шлюбу необхідно залишити позивачці прізвище [PERSON]. Судові витрати необхідно покласти на позивачку, згідно її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на\~\~утримання неповнолітнього сина [PERSON], 23.12. [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно. В позовній заяві вказала, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає,\~у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частки всіх видів його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно свідоцтва про народження 1-АМ № 207994 від 13.01.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 23.12. [INFO]. (а.с.4) Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 472-03 від 03.04. 2017 року. (а.с.2) Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України\~мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30\~\~відсотків\~\~прожиткового\~\~мінімуму\~\~для\~\~дитини відповідного\~\~віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.\~ Враховуючи наведені обставини,\~\~суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у вигляді стягнення аліментів у розмірі ? частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача\~\~на користь держави судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved