Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду із цивільним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №63838, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 05.10.2020 року щодо стягнення із [PERSON] 10166,89 грн. за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0130/82/0054422 від 22.05.2012 року. Позов обґрунтований наступним. Між [PERSON] та первісним кредитором ПАТ «Банк Національний Кредит» укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0130/82/0054422 від 22.05.2012 року, право вимоги за яким перейшло спочатку до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», потім до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», а вже потім до ТОВ «ФК «АЛАНД». Позивачка 14.04.2021 року дізналася, що 20.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В.відкрите виконавче провадження ВП №64200005 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №63838 від 05.10.2020 року про стягнення з позивачки 10166,89 грн. за кредитним договором №014/0130/82/0054422 від 22.05.2012 року. Вважає, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, зокрема, вважає, що на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу, не можна встановити безспірність вимог відповідача, а також вважає, що відповідачем пропущений строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 26.04.2021року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.06.2021року закрите підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду. В судове засідання сторони і треті особи не з`явилися, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала суду письмове клопотання, в якому просила проводити розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили, заяв і клопотань не надавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 22.05.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений кредитний договір №014/0130/82/0054422, предметом якого є отримання кредиту в розмірі 8067,90 гривень,. Відповідно до п. 1.1.6 Договору строк кредиту становить 72 місяці з дати надання кредиту. Згідно п. 1.1.5 Договору датою повного погашення кредиту є 22.05.2018 року. Відповідно до п. 1.1.8 Договору процентна ставка за кредитом - фіксована та становить 35,9% річних (а. с. 10-12). 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис №63838 за яким пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №014/0130/82/0054422 від 22.05.2012 року, укладеним між нею та ТОВ «Банк Національний Кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами НК-14/2 від 24.11.2014 є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/11/2014-01 від 26.11.2014 року є ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД». Згідно виконавчого напису загальна сума заборгованості складає 9666,89 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 7249,65грн.,прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2417,24 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31Закону України «Про нотаріат» стягнуто сплати із стягувача, у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 10166,89 грн. У виконавчому написі зазначається, що строк платежу за кредитним договором настав і стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року (а. с. 9). Згідно зі ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 зазначається, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевіркидоводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Між тим, третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надав до суду доказів правомірності вчинення ним виконавчого напису, матеріалів справи тощо. Відповідач також не скористався правом подання клопотання про витребування доказів ( матеріалів нотаріальної справи). Не надання таких доказів позбавляє суд можливості перевірити документи, які були надані ТОВ «ФК «АЛАНД» нотаріусу для вчинення останнім спірного виконавчого напису на предмет їх відповідності вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, а також надати оцінку самому виконавчому напису. Також слід зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між Банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Таким чином з 22.02.2017 р. кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннямине є тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами. Отже, станом на 05.10.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не мав права вчиняти виконавчий напис за №63838 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»грошових коштів в сумі 10166,89 грн., оскільки кредитний договір за яким є заборгованість не був підставою для безспірного стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, в матеріалах справи також відсутні відомості щодо проінформованості позивачапро правонаступників: ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «ФК «АЛАНД», оскільки останнім не доведено, що первісний кредитор та всі його правонаступники своєчасно та належним чином інформували позивача про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно загальних засад цивільного судочинства саме особа, яка стверджує, що зобов`язання на її користь не виконано, повинна доводити факт невиконання такого зобов`язання в конкретних обсягах і в конкретні строки. Зважаючи на те, що саме відповідач посилається на обставину існування заборгованості в конкретному розмірі, саме він повинен довести вищевикладені обставини щодо видачі кредиту і в якому розміру та існування заборгованості і в якому розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. А тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду від 26.03.2021 року було вжито заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа. На підставі вимог п. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, на відповідача слід покласти сплату судового збору за подання позову урозмірі 908,00 грн., окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved