overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що 05.12.2003 року зареєстровано шлюб між нею та відповідачем відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого Відділом РАГС Антрацитівського МУЮ Луганської області 05.12.2003 р. Вони мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. Під час шлюбу спільно нажитого майна та кредитних зобов'язань у подружжя на цей час немає. Шлюбного договору у них не існує. Звертається вона до суду за місцем фактичного перебування відповідно довідки від 30.10.2014 року за № 2301000266 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції . Вона з сином проживає в [ADDRESS]. ЇЇ чоловік на цей час залишається в зоні АТО. Останній час вони не знаходили спільної мови та майже не проживали разом однією родиною. І це не через тимчасову окупацію Донбасу, а з причини розбіжності моральних укладів, суспільних поглядів та принципів життя. Вони намагались порозуміти один одного та зберегти шлюб за ради сина, але все марно. На примирення вони не згодні. За домовленістю вони вирішили не ускладнювати моральний настрій сина та без обмежень спілкуватись разом, але у зв'язку з тимчасовою окупацією Донбасу та небезпекою в Луганську визначити проживання їх сина [PERSON] разом з нею за вищевказаною адресою в м. Запоріжжі. Також позивачка вказує, що вони досягли домовленості про аліменти на утримання дитини у твердій сумі в розмірі 1000 грн. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем , та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1000 грн в місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову не заперечував , вказав, що відповідач погоджується з позовними вимогами позивачки. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України , позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На думку суду, сім'я сторін розпалася остаточно та збережена бути не може, а тому шлюб необхідно розірвати. Дитина сторін син - [PERSON] буде проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що 19.05.2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. 29 липня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду їх шлюб розірваний. Вона з дітьми стали проживати в будинку своїх батьків по [ADDRESS]. Вона переконана, що їх діти повинні проживати разом з нею. Проживання дітей з нею не позбавляє їх батька [PERSON] прав та можливості особистого спілкування з дітьми і обов'язку брати участь у їх вихованні. 05.01.2014 року Головою районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району Розпорядження 24/к « Про порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми.» В цьому розпорядженні встановлені дні та часи спілкування відповідача з дітьми і вказано,що вони мають бути за попередньою домовленістю між батьками ,в присутності матері, з можливістю вільного пересування по місту, враховуючи бажання дітей. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їх дітей,однак, враховуючи інтереси дітей, їхній вік і прихильність вважає, що діти повинні жити з нею . Просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] разом з нею. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову не заперечує. Представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району як орган опіки та піклування суду надав заяву , просить справу розглядати без їх участі Представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району як орган піки та піклування суду надав пояснення, та пояснив, що діти і так проживають з матір'ю. Судом , вислухавши пояснення сторін, надані матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 19.05.2001 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. 29 липня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду шлюб сторін було розірвано. Позивачка з дітьми стали проживати в будинку її батьків по [ADDRESS]. Відповідно до ст..161 ч.1 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено , що діти на теперішній час проживають з матір'ю по справі., батько проти їх проживання з матір'ю не заперечує, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття кожної дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільних дітей - дочку: [PERSON], [INFO] та сина: [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття кожної дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - дочку: [PERSON], [INFO] та сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільних дітей - сина: [PERSON], 12.12.2010 року народженн та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття кожної дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - сина: [PERSON], 12.12.2010 року народженн та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10-11). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - , [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач надав до суду заперечення в якому просив суд, винести рішення та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, також просив розгляд справи провести у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Відповідач являється працездатним та єдиним джерелом його доходу є заробітна плата за його місцем роботи, тому суд вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, що буде справедливим, виходячи з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів доходу до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнає та просив справу розглянути у його відсутність. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги. У відповідності до вимог 88 ч.2 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позов свій підтримує та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Добровільно відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходив з матеріального та сімейного стану відповідача та з можливості ним надання такої допомоги.

Outcome: approved