Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 08 серпня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем [INFO] в них народилася донька, [PERSON]. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участь у вихованні та розвитку дитини не приймає. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивачки та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб ( а.с.2). Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.3- копія свідоцтва про народження). Як зазначає в позові позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, проживає окремо. Дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Даний факт відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на її утримання за рішенням суду. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку ( доходу), як того просить позивачка, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини саме в цьому розмірі. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений та підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved