Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина сторін спору перебуває на повному утриманні позивачки, а батько дитини, відповідач у справі, ухиляється від батьківського обов'язку утримання дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак в тексті позову наявне клопотання про підтримку вимог в повному обсязі та розгляд справи за відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Судом встановлено, що сторони спору перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року, актовий запис 2320. Від шлюбу у них є спільна дитина син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Позивачка з дитиною мешкають окремо від відповідач в [ADDRESS] Натомість відповідач проживає окремо від позивачки та їх спільної дитини у [ADDRESS] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,183 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що станом на дату звернення позивачки до суду, відповідач на постійній основі добровільно не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги на постійній основі не надає, хоча жодних доказів, що за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів у 1\\3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved