Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка, [PERSON], який помер 24.01.2015 року, залишилась спадщина у вигляді частини земельної ділянки площею 0,0899 га, що розташована за адресою: провулок М. Вінграновського, буд. 9, м. Біла Церква Київської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд., кадастровий номер 3210300000:03:011:0073, співвласниками даної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON]. Також позивачка вказує, що при житті спадкодавця розмір часток земельної ділянки не був юридично оформлений, але фактично склався порядок користування спільною земельною ділянкою, а саме [PERSON] користувався часткою в розмірі 68/100, а [PERSON] часткою 32/100 ділянки. Однак [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом отримати не може, оскільки державний нотаріус [PERSON] відмовила їй у видачі вказаного свідоцтва, оскільки не був визначений розмір часток земельної ділянки. А тому, позивачка просила суд визнати частку померлого спадкодавця, [PERSON], в праві сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0899 га, що розташована за адресою: провулок М. Вінграновського, буд. 9, м. Біла Церква Київської області, що при житті становила 68/100. В судове засідання позивачка не зявилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилась, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення позову не заперечує, просить слухати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2015 року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частини земельної ділянки площею 0,0899 га, що розташована за адресою: провулок М. Вінграновського, буд. 9, м. Біла Церква Київської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд., кадастровий номер 3210300000:03:011:0073. Також встановлено, що співвласниками даної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON]. За життя останнього розмір часток вказаної земельної ділянки не був юридично оформлений, але фактично склався порядок користування спільною земельною ділянкою, а саме [PERSON] користувався часткою в розмірі 68/100, а [PERSON] часткою 32/100 ділянки. По справі також встановлено, що постановою від 13 травня 2016 року державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не був визначений розмір часток земельної ділянки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Управління земельних ресурсів у м. Білій Церкві Київській області № 93 від 24.10.2007 року, що видана гр. [PERSON], з якої вбачається, що частки земельних ділянок співвласників житлового будинку по пров. М. Вінграновського (4-й Чапаєвський), буд. 9 відносно до загальної площі земельної ділянки 0, 0899 га складають: - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, площею 0,0797 га в частках: кв.1 [PERSON] 32/100; кв. 2 гр. [PERSON] 68/100. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає за необхідне позов задовольнити та визначити, що частка померлого спадкодавця [PERSON] в праві сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0899 га, що розташована за адресою: провулок М. Вінграновського, буд. 9, м. Біла Церква Київської області, при житті становила 68/100.

Outcome: approved