Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що з\~відповідачем мають\~малолітню дитину:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Дитина проживає\~разом з\~позивачем.\~У добровільному\~порядку відповідач\~не надає\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дитини,\~тому позивачка\~вимушена \~звертатися \~до \~суду \~і просить\~стягнути \~з відповідача\~ на\~ її\~користь аліменти\~на утримання\~дитини \~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального провадження від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області, сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов`язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обов`язку по її утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved