overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 24 вересня 2001 року у Нелиповецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 24. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 24.09.2001 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.10.2002 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.10.2004 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12 грудня 2008 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 24 вересня 2001 року у Новоселицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 10. У подружжя є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON],[INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали результату. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 28 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 59. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 28 жовтня 2001 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 26 листопада 2013 року, довідка № 1397 від 16 липня 2014 року, видана Ленковецькою сільською радою Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 28 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 59. Під час шлюбу у них народився малолітній син - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 5 березня 1999 року у Бузовицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 2. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України та подав до суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 05.03.1999 року, копія свідоцтва свідоцтво народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.03.1999 року, довідка № 420 від 11 березня 2014 року, видана Бузовицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05.03.1999 року у Бузовицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 2. У подружжя є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 5 листопада 1996 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області , про що був зроблений актовий запис за № 20 та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст. 76 ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 30 липня 2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30 липня 2014 року, довідка № 1847 від 30 липня 2014 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 5 листопада 1996 року у Івановецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 20. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 6 жовтня 1989 року у Новоселецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 25 та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 22 липня 2014 року, довідка № 523 від 23 липня 2014 року, видана Новоселицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, пропозиція від 21 липня 2014 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 6 жовтня 1989 року у Новоселицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 25. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутнє взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 9 серпня 2004 року у виконкомі Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 05. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 09.08.2004 року, довідка № 2080 від 11 грудня 2014 року, видана Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 2081 від 11 грудня 2014 року, видана Ленковецькою сільською радою Чернівецької області, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.04.2006 року, копія акту обстеження матеріально-побутових умов від 28 листопада 2014 року копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 9 серпня 2004 року у Ленковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 05. у подружжя є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 702; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 липня 2011 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею. З осені 2013 року вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини. До цього вони неодноразово припиняли сумісне проживання, а потім відновлювали. Між ними часто виникали суперечки, вони не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань, оскільки по-різному розуміють і виконують подружні права та обов'язки. Відповідач постійно не забезпечував їх матеріально. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 702, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 9/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 10/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02 червня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147. На обґрунтування позову зазначила, що з 02 червня 2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. Останній час між ними склалися напружені відносини. Відповідач зневажливо ставився до неї, ображав її у присутності дитини. Вважає, що їхня сім'я розпалася і відновити їхні стосунки не можливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.9/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved