Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Прохала скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:23302570 від 31.07.2015 року щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 37825968, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок, 8, права власності на обєкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця. Леваневського, будинок, 5, квартира,9 (номер запису про право власності):10626555. Скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 37825968, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок, 8, щодо права власності на обєкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця. Леваневського, будинок, 5, квартира,9 (номер запису про право власності):10626555. Повернути сторони в первинний стан застосувавши реституцію. В обгрунтування позовних вимог посилалася на той факт , що приватним нотаріусом були порушені вимоги іпотечного договору на вищевказану квартиру та він не мав права проводити державну реєстрацію за іншою особою, оскільки відповідно до умов договору, для задоволення вимог кредитора в позасудовому порядку необхідно було укласти окремий договір. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився , надавши заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги не визнав , посилаючись на те , шо він державну реєстрацію права власності здійснив на підставі п.4.1, 4.2 розділу 4 « звернення стягнення « іпотечного договору , яким передбачено в позасудовому порядку перехід прав та обов*язків до кредитора « Кей-Колект». ТОВ « Кей-Колект» надало аналогічні заперечення на позов. До суду надійшло дві заяви . В одній відповідач прохав відкласти розгляд справи для підготовки нових заперечень, в іншій прохав розглянути справу без їх участі на підставі доказів , що містяться в справі. Заява про розгляд справи без участі відповідача надійшла пізніше . Суд вважає можливим розглянути справу без участі ТОВ « Кей Колект» на підставі докаізв , що містяться в справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту, згідно якого позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 99000,00 доларів США для купівлі квартири [ADDRESS]. Термін погашення кредиту 08.07.2022 р. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки ВКМ №62175 від 10.07.2008р., згідно якого Іпотекодержатель Банк забезпечив свою вимогу до Іпотекодавця нерухомим майном: квартирою № 9 по вул. Леваневського,5 у м.Полтаві, загальною площею 80.5 кв.м.(пункт 1.1. договору іпотеки). Розділом 4 договору іпотеки сторони договору погодили право іпотекодержателя звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки в звязку з простроченням виконання умов договору про надання споживчого кредиту № 11369980000 від 10.07.2008р. договором іпотеки не передбачено. На момент листопада 2011року виникла заборгованість [PERSON] перед Банком і 12.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено Договір факторингу №1 за зобовязаннями , які виникли у [PERSON] на підставі вищенаведеного Кредитного договору. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобовязаннях , що є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі. Суду наданий договір факторингу. Однак додатків , де зазначено , що саме борг [PERSON] передається суду не надано . В травні 2012р. ТОВ « Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 25.09.2012р. рішенням Октябрського районного суду м.Полтави в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] відмовлено і 14.12.2012р. дане рішення суду набрало законної сили. На протязі 2012-2015рр. ТОВ « Кей-Колект» направляв на адресу позивача листи різноманітного характеру, але вони не містили вимоги, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також вимоги по заборгованості по кредиту. В цих листах була інформація по поверненню боргу, постійно вказувалися різні суми заборгованості. Позивачка намагалася постійно сплачувати заборгованість за Кредитним договором , але з січня 2015р. ТОВ « Кей-Колект» заблокував свій банківський рахунок і повідомив [PERSON] листом про те, що вона може сплачувати тільки платежами не менше 5000 (пяти тисяч) доларів США за один раз. Що порушує права позивача , як споживача і користувача кредитом. З січня 2015р. вона намагалася сплачувати кредит , але безрезультатно і писала листи на адресу ТОВ « Кей-Колект» на протязі квітня-серпня 2015р. з проханням приймати платежі і не блокувати свій банківський рахунок. але відповідь була надана тільки один раз, в якій повідомлялося, що платежі будуть прийматися тільки в сумі не менше 5000 доларів США за один платіж. В порушення п. 4.1.1., 4.2.1,4.2.2,4.2.3,4.2.4,4.3., 4.4, 4.5,5.1,5.2,5.2.1,5.2.2 договору іпотеки за реєстровим номером 4061 від 10 липня 2008 року ТОВ «Кей-Колект» та ст. 33, 35,36,37 Закону України «Про іпотеку» звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] щодо перереєстрації права власності квартири загальною площею 80,5 кв.м., знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер 4061, виданий 10.07.2008, видавник ПН Полтавського МНО [PERSON] Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] порушуючи вказані умови іпотечного договору зареєстрованого в реєстрі № 4061, та ст. 33, 35,36,37 Закону України «Про іпотеку» прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23302570 від 21.074.2015 року і провів перереєстрацію права власності квартири загальною площею 80,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належала [PERSON] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Відповідно до ст.33 Закону Украни «Про іпотеку» передбачено, що разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Статтею 36 Закону України «Про» іпотеку» встановлено порядок позасудового врегулювання та проголошено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповіднодо цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 4.1. договору іпотеки №4061передбачено, що Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки: 4.1.1.у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов»язання за цим договором або будь-якого зобов»язання забезпечено іпотекою за цим договором. Пунктом 4.2. договору іпотеки №4061 від 10 липня 2008 року встановлено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулюванні у відповідності дло умов цього договору та Закону України «Про іпотеку» Пунктом 5.1. договору іпотеки №4061 від 10 липня 2008 року передбачено, що сторонни досягли згоду про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Пунктом 5.2., п.п. 5.2.1., п.п. 5.2.2. договору іпотеки № 4061 від 10 липня 2008 року передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 5.2.1. передача Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому законом «Про іпотеку». 5.2.2. Отримання Іпотекодержателем право продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимогІпотекодержателя в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку». Оскільки 25.09.2012 р. рішенням Октябрського районного суду м. Полтави в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] відмовлено і 14.12.2012 р. дане рішення суду набрало законної сили та окремий договір про задоволення вимог Іпотекодержателя між Позивачем та ТОВ «Кей-Колектор» не укладався, відповідачами порушено право [PERSON] як власника нерухомого майна та іпотекодавця. Зважаючи на викладене вище, проведена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] перереєстрація права власності квартири загальною площею 80,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належала [PERSON] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки №4061 від 10.07.2016 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23302570 від 21.074.2015 року, є незаконною з порушенням умов договору іпотеки №4061 від 10.07.2008 року та Закону України «Про іпотеку» та підлягає скасуванню. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Фактично відповідачі незаконно позбавили позивачку права власності на квартиру , не укладаючи окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Спірна квартира незаконна вибула із володіння позивачки та підлягає поверненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved