Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до в якій зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Заповіту чоловік не залишав. Позивачка являється спадкоємцем за законом першої черги як дружина спадкодавця. Іншими спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі діти, однак, які спадщину не прийняли та до теперішнього часу не заперечують проти оформлення спадщини на позивача. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак прийняла її одразу, так як спільно проживали з померлим за однією адресою. Однак, при оформленні своїх спадкових прав на спадковий житловий будинок з'ясувалось, що право власності на спадковий житловий будинок та господарські споруди, які розташовані за адресою: житловий будинок [ADDRESS] на ім'я покійного чоловіка не було оформлено та зареєстровано в ТОВ «ЗМБТІ», правовстановлююча документація на вказаний житловий будинок частково відсутня. На теперішній час позивачка не має можливості зареєструвати право власності на спадковий будинок на ім'я померлого, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак надали суду письмові заяви в яких позов визнали, просили розглянути справу без їх участі. Третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, надали суду копію витяг з реєстру на спадкове майно. Представник третьої особи -ОП ЗМБТІ в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що на підставі ч. 3 ст. 36 ЦПК України користується своїм правом не приймати участь в розгляді справи. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачем, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], Виконкомом Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області 24.06.1986 року актовий запис № 42. Факт перебування в шлюбі позивача з померлим свідоцтвом про одруження виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області 06.06.1970 року актовий запис № 22, серія [NUMBER]. 15.08.1988 року позивач уклала шлюб вдруге внаслідок чого змінене її прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Виконкомом Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області 15.08.1988 року актовий запис № 29, серія [NUMBER]. Належність [PERSON] житлового будинку та господарських споруд, що розташованих за адресою: житловий будинок [ADDRESS] технічним паспортом на будинок, в якому зазначене прізвище чоловіка, актом вводу в експлуатацію, довідкою за місцем проживання. Відповідно до довідки виданої Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] позивач є зареєстрованою за даною адресою. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечувалися. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Цивільний кодекс України, що діє на даний час, набрав чинності з 1 січня 2004 р. Правовідносини щодо спадкування майна виникли до набрання чинності цим кодексом. Так до відносин спадкування майна після смерті [INFO] [PERSON] має бути застосовано Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього. Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Після смерті [PERSON] спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась, що підтверджується листом Запорізької районної державної нотаріальної контори. Позивачка прийняла спадщину у відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР України шляхом спільного проживання в спадковому будинку. Відповідно ст. 525 ЦК України редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 548 цього кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 рок, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 4 від 24.06.1983 р. «Про практику розгляду судами справ про спадщину» (із змінами № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від 25.05.1998 р.) п. 4 передбачено, що якщо у шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Суд перевіривши матеріали, вважає, що у позивача наявні законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved