Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказавши, що 27.06.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після 26 років подружнього життя, у них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої спільної дитини. Їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження сімї є неможливий. Сімя фактично розпалась, разом вони не проживають вже понад 2 роки, в звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин6 відповідач матеріально не допомагає їхньому сину, участі у його вихованні не приймає. Тому просить шлюб розірвати; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2018 року та до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, письмово подала заяву за вх. № 33327 від 20.12.2018 року, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, письмово подав заяву за вх. № 33326 від 20.12.2018 року, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає та просить його задоволити. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторони, а саме позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - не утримує неповнолітнього сина до досягнення повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. В зв?язку з вищевикладеним позов підлягає до задоволення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved