Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, вказавши, що 26.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області зроблено актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 19.10.2012 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 11.03.2014 року. Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.04.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 62, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . З часу припинення шлюбу, відповідач виїхав за межі України, на даний час працевлаштований на посаді зварювальника в суднобудівельному заводі м. Виборг Російської Федерації, за період з серпня 2019 року по січень 2020 року перераховував позивачці на утримання дітей аліменти в середньому по 2500 грн., на кожну дитину. Просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь, аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з час звернення з позовом до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причини, про причину неявки суд не повідомив, хоча про день ,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 19.10.2012 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 11.03.2014 року. Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.04.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 62, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . З часу припинення шлюбу, відповідач виїхав за межі України, на даний час працевлаштований на посаді зварювальника в суднобудівельному заводі м. Виборг Російської Федерації, за період з серпня 2019 року по січень 2020 року перераховував позивачці на утримання дітей аліменти в середньому по 2500 грн., на кожну дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на тримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для убезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач перебуває в працездатному віці, отримує значний дохід, який надає йому можливість сплачувати аліменти в твердій сумі, інших стягнень по аліментним зобов`язанням у відповідача не має. Згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн. З урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 до18 років та враховуючи, що відповідач має можливість перераховувати аліменти на двох дітей у - розмірі 5000 грн, тому я вважаю, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій сумі, визначений розмір аліментів, є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved