Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 грудня 2007р. вона уклала шлюб з [PERSON], який 04 січня 2016 року помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому за життя нерухоме майно, в тому числі на 18/100 часток з нежитлової основної будівлі літ.А-6, частину приміщення №1, а саме: торгівельний зал 2а, склад 5а, 1/6 сходової клітини першого поверху, 1/6 частина ліфта IV, 1/6 ліфта ІІІ, 1/6 підйомника V, 1/6 сходової клітини другого поверху, 1/6 сходової клітини третього поверху, 1/6 сходової клітини четвертого поверху, приміщення №5, 1/2 сходової клітини пятого поверху, загальною площею 352,83кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51. Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], є вона та відповідачка, 11 квітня 2017 року між останніми було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого сторони дійшли зголи, що 18/100 часток з нежитлової основної будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51, переходить на праві приватної власності до [PERSON]. Однак, постановою приватного нотаріуса від 11.04.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності. На підставі вказаного позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04.01.2016 року, на 18/100 часток з нежитлової основної будівлі літ.А6, а саме: частина приміщення №1: торгівельний зал 2а, склад 5а, 1/6 сходової клітини першого поверху, 1/6 частина ліфта IV, 1/6 ліфта ІІІ, 1/6 сходової клітини другого поверху, 1/6 сходової клітини третього поверху, 1/6 сходової клітини четвертого поверху, приміщення №5, 1/2 сходової клітини пятого поверху, загальною площею 352,83 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок №51. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 114928, 18 грудня 2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації якого остання змінила своєї прізвище чоловіка та про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області складений актовий запис № 1536 від 18.12.2007 року Відповідно до смерть серії І-БК № 358926, [PERSON] помер 04.01.2016 року. Згідно витягу МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 19.01.2011 року за № 28716040 про державну реєстрацію прав 18/100 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51, належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької Області [PERSON] 18.01.2011 року за реєстром №61, зареєстрованого МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 19.01.2011 року за реєстраційним №30081490. Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 11 квітня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 11.04.2017 року за реєстром №1546, сторони дійшли зголи, що 18/100 часток з нежитлової основної будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51, переходить на праві приватної власності до [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 11.04.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд.51, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування доводів позову. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно ст.\~1278\~ЦК України\~частки кожного\~спадкоємця у\~спадщині є\~рівними,\~якщо спадкодавець\~у заповіті\~сам не\~розподілив спадщину\~між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так позивачка по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON]\~як і\~[PERSON]\~В подальшому,\~між ними,\~відповідно до\~ст.1278\~ЦК України,\~був укладений\~договір про\~поділ спадкового\~майна,\~за яким\~спадкоємці вирішили\~виділити позивачці\~вищевказану частку нежитлової будівлі, а відповідачці інше спадкове майно після смерті [PERSON] Відповідно до частини 3\~статті 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивачка на підставі закону є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину та після смерті чоловіка вчинила дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, зокрема позивачів, щодо спадкового майна після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved