Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що 23 травня 2014р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Матеріальне забезпечення дітей за її рахунок є недостатнім. Відповідач, з моменту окремого проживання, добровільну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала позов задовольнити . В судовому засіданні відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів не заперечував, вказав що на даний час ніде не працює та не має ніяких доходів. Судом встановлено, що визнання відвідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом по справі встановлено, що 23 травня 2014р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Матеріальне забезпечення дітей за рахунок матеір є недостатнім. Відповідач, з моменту окремого проживання, добровільну допомогу на утримання дітей не надає. Стан здоров'я відповідача задовільний, має змогу надавати матеріальну допомогу. Непрацездатних батьків та дітей на утриманні у відповідача не має. Відповідач на даний час ніде не працює. Згідно рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 13.05.2014р. шлюб зареєстрований 18.04.2007р. відділом РАЦС Семенівського РУЮ Полтавської області, про що зроблено актовий запис №12 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2007р. [PERSON] народилася [INFO], в графі «батько» зазначено - «[PERSON]», в графі «мати» зазначено - «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2007р. [PERSON] народилася [INFO], в графі «батько» зазначено - «[PERSON]», в графі «мати» зазначено - «[PERSON]». Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 367 п.1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved