Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 25 листопада 1995 року помер її чоловік [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна чоловіка за законом. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, оскільки сертифікат видано після смерті спадкодавця. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 25 листопада 1995 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 308246). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Прогрес» с. Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН № 963126 виданим Коропською районною державною адміністрацією 18 грудня 2001 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів за № 1359. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 11 квітня 2018 року в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Прогрес» с. Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 18.12.2001 року сертифікат серія РН № 963126 (реєстраційний номер 1359). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,71 га. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 25 листопада 1995 року становить 6999, 00 гривень. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 83/2018 спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є [PERSON], яка в управління спадковим майном вступила проживанням в одному будинку зі спадкодавцем згідно ст. 549 ЦК УРСР. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018 року представнику позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 18 грудня 2001 року, а спадкодавець помер 25 листопада 1995 року, то він до смерті не набув право на земельну частку (пай). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved