Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], який згодом уточнила, про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказує, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON]. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Судом встановлено, що з 2002 рокусторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.12.2012 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.03.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 544. Сторони проживають окремо. Син проживає разом із позивачем в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП ''Сонячне'' за №92 від 08.10.2014 року та визнається сторонами спору. Відповідач [PERSON] проживає окремо та у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач працює сторожем в дошкільному навчальному закладі №27 м.Тернопіл та середньомісячний дохід якого становить 1598 грн., що підтверджується довідкою Дошкільного навчального закладу комунальної власності управління освіти та науки ТМР за №4. Інших утриманців крім неповнолітнього сина відповідач не має. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує стабільний, регулярний дохід, інших утриманців крім неповнолітнього сина [PERSON] не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] слід визначити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, на яку призначаються аліменти, можливість матеріального утримання неповнолітнього сина матір'ю, яка працює вихователем у дитсадку та її дохід є незначним. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом

Outcome: approved