Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача виключити із суми заборгованості за послуги теплопостачання належної їй квартири за адресою: [ADDRESS], заборгованість попередніх власників, що виникла до 30 червня 2016 року. На обґрунтування позову зазначила, що вона 30 червня 2016 року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, стала власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Після придбання квартири та реєстрації права власності на нерухоме майно, вона виявила факт наявності заборгованості за послуги теплопостачання, які надавалися до квартири, розмір якої станом на 01 червня 2016 року становить 12303,98 грн. 12 липня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про переоформлення на її імя особового рахунку на квартиру, повідомивши відповідача про те, що вона не має наміру відповідати за борги попередніх власників квартири. Відповідач прийняв її заяву, але письмово повідомив, що не має юридичних підстав для списання або скасування заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася з вини попередніх власників квартири. Вважає, що відповідач неправомірно зараховує на особовий рахунок по квартирі заборгованість за послуги теплопостачання, які надавалися до квартири до 30 червня 2016 року, оскільки до зазначеного часу вона послуги від відповідача не отримувала, договорів та інших правочинів не укладала. Представник позивачки - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, якщо розмежування особового рахунку відбудеться з моменту купівлі-продажу квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 929 (а.с. 4-5), набули право спільної часткової власності у рівних частках на квартиру, розташовану в м. Дніпродзержинську (Камянське) [ADDRESS]. З моменту посвідчення договору та реєстрації права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 6), [PERSON] стала споживачем послуг Комунального підприємства «Дніпродзержинськтепломережа», які надаються в придбану нею та [PERSON] квартиру. Після купівлі квартири позивачка звернулася до відповідача із заявою про відкриття на її імя особового рахунку на квартиру без нарахування заборгованості за теплопостачання до придбаної квартири, яка виникла з вини попереднього власника нерухомого майна (а.с. 10). Але відповідач відмовив позивачці у виключенні із особового рахунку, відкритого на її імя, заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася до 30 червня 2016 року, з вини попередніх власників квартири, і продовжує зараховувати на особовий рахунок № 3470039 вказану заборгованість. Згідно довідки ТОВ «Інфо-Ком» 05 липня 2016 року (а.с. 12), станом на 01 червня 2016 року борг за послуги теплопостачання, які надавалися до квартири за адресою: [ADDRESS], становить 12303,98 грн. Не зважаючи на те, що позивачка разом з [PERSON] придбала квартиру 30 червня 2016 року і до того часу послуги відповідача не отримувала, КП «Дніпродзержинськтепломережа» продовжує зараховувати на особовий рахунок по квартирі заборгованість, що виникла до моменту купівлі нею квартири, та вимагає від позивачки погашення заборгованості. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Суд дійшов до висновку, що до 30 червня 2016 року [PERSON] не була ні власником, ні наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], і не користувалася послугами, що надавалися до цієї квартири Комунальним підприємством «Дніпродзержинськтепломережа», будь-які дії позивачки, договори, інші правочини, або юридичні факти, акти цивільного законодавства, акти органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, рішення суддів, які б створювали для [PERSON] зобовязання по оплаті за послуги з теплопостачання в період до 30 червня 2016 року, відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сума заборгованості за послуги з теплопостачання, яка нарахована позивачці для оплати, що надавалися до квартири за період до 30 червня 2016 року, підлягає виключенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 551.20 грн.

Outcome: approved