Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачка є матірю доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивачка, посилаючись на те, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 червня 2007 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), а рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2007 року зменшено розмір стягуваних аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 1/4 на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) та, у звязку із народженням у відповідача ще двох синів від іншої жінки, заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2010 року розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], зменшено до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку, просить суд стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вважає, що оскільки 08 липня 2017 року набула чинності нова редакція ст. 182 Сімейного кодексу України, у другому абзаці другої частині якої зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона має право на перерахунок аліментів з указаної дати. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позовних вимог та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/10 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи саме з 08 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також вказує на те, що його матеріальний стан погіршився, а з 28 березня 2017 року йому встановлена 2 група інвалідності загального захворювання, тому вважає, що підстав для задоволення позову і збільшення розміру аліментів, який вже встановлений рішенням суду, немає. Оскільки клопотання від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило, тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2007 року зменшено розмір стягуваних аліментів з 1/4 на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 047424 від 24 квітня 2007 року. Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2010 року розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] зменшено до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини даного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину, суд вважає доцільним визначити розмір присуджених до стягнення аліментів в частці заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, виходячи з принципу розумності та справедливості на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно із п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищезазначеного, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки у новому розмірі аліменти повинні сплачуватися з дня набрання данним рішенням законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial