Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] суму боргу у розмірі 160 100 гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.06.2010 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики на суму 5 000 євро, відповідно до якого [PERSON] особисто підтвердив про те, що прийняв від [PERSON] 5 000 євро для виконання п.2.1.4 договору №SAM-10/DVP/RW-9 від 07.06.2010 року . Згідно вищевказаного договору, сторони не вказали остаточну дату повернення грошових коштів у розмірі 5 000 євро, тому позивач 12.03.2013 року направив боржнику [PERSON] лист з вимогою виконати зобов'язання не пізніше 12 квітня 2013 року. У вказаний строк, [PERSON] суму боргу не повернув, причину невиконання зобов'язання не повідомив. На його вимоги і звернення до відповідача повернути гроші, відповідач не реагує. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить - 160 100 гривень ( 5 000 євро еквівалентно 160 100 гривень (32 гривні 02 копійки за 1 євро). В судове засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином (а.с.47-48). У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено про те, що 10.06.2010 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики на суму 5 000 євро, відповідно до якого [PERSON] особисто підтвердив про те, що прийняв від [PERSON] 5 000 євро для виконання п.2.1.4 договору №SAM-10/DVP/RW-9 від 07.06.2010 року (а.с.5); Відповідно до п.2.1.4 договору про надання комплексу послуг по отриманню займа №SAM-10/DVP/RW-9 від 07.06.2010 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON], для забезпечення процесу проходження та оформлення всіх процедур по організації займу, зобов'язався на протязі трьох банівських днів після підписання договору, перерахувати 0,1 % від номінальної суми займу, що еквівалентно 10 000 євро на рахунок кредитора (а.с.6-11); Згідно вищевказаного договору, сторони не вказали остаточну дату повернення грошових коштів у розмірі 5 000 євро, тому позивач 12.03.2013 року направив боржнику [PERSON] лист з вимогою виконати зобов'язання не пізніше 12 квітня 2013 року (а.с.12). Факт укладення сторонами договору позики піддержується тим, що борговий документ перебуває у позивача, і так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов'язку. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, як доказ, на підтвердження укладання договору і його умов може бути представлена письмова розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] вступили між собою у правовідносини, суть яких, згідно ст.1049 ЦК України, полягає в тому, що боржник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг, грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені між ними договором. Як встановлено в судовому засіданні відповідач позивачеві борг в повному обсязі по теперішній час не повернув, а тому загальний борг становить 5 000 євро. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Станом на 15.04.2015 року, НБУ встановив офіційний курс гривні до євро 100 євро дорівнює 2 421 гривень 9608 копійок. У зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] наявна заборгованість, розмір якої становить - 5 000 євро, що за офіційним курсом на день винесення рішення становить у розмірі 121 098 гривень 04 копійок. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 930 гривень, та судовий збір на користь держави в розмірі 281 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial