Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про\~захист спадкових прав. В обгрунтуванння свого позову вона зіслалася на те, що 25.03.2010 року помер батько позивача [PERSON]. На випадок смерті [PERSON] не залишив заповіт. Таким чином, позивач є його спадкоємцем за законом першої черги. Інший спадкоємець за законом є [PERSON], рідний син спадкодавця, який також прийняв спадщину у встановлений законом порядку. Спадкове майно складається, в тому числі з земельної частки (пай), площею 5,1411 га., що знаходиться на землях Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Позивач звернулася до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме, а саме: ? частину земельної частки (пай) площею 5,1411 га., що знаходиться на землях Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області було відмовлено та позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних та роз'яснення про те, що оскільки правовстановлюючі документи на зазначене майно відсутні, спадкоємцю необхідно звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на зазначене майно в порядку успадкування. На цей час спадкоємець [PERSON] що прийняла спадщину після смерті [PERSON] бажає оформити юридично свої спадкові права та провести Державну реєстрацію права власності за собою на зазначене нерухоме майно на ? частину земельної частки (пай) площею 5,1411 га., що знаходиться на землях Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Позивачка в судовому засіданні позов повністю підтримала та просить його задовольнити та суду пояснила, що вона не зверталася до Маломихайлівської сільської ради Покровського району за захистом своїх порушених прав. Зверталася до земельного відділу, з питанням про видачу їх державного акту на земельну ділянку, де їй видали ксерокопію державного акту, відмову про видачу дублікату державного акту не надавали. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи зі змісту вищевказаної статті, позивачкою не надано доказів того, що вона зверталася до відділу Держгеокадастру з заявою про видачу їй оригіналу чи дублікату державного акту на спірну земельну ділянку та отримала обґрунтовану відмову в видачі їй такого. Не надано доказів звернення до Маломихайлівської сільської ради Покровського району з питанням про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку та заперечень Маломихайлівської сільської ради Покровського щодо визнання за нею такого права. Крім того, статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, як встановлено судом позивачка не зверталася до відповідних органів (відділу Держгеокадастру, Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області) з відповідними заявами та відмови не отримувала, а відтак права позивачки не порушувалися. Відповідно до ст.130 ЦПК України суд, вирішуючи справу, встановлює склад осіб, які братимуть участь у справі. Судом встановлено, що з даних правовідносин Маломихайлівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області є неналежним відповідачем по справі. Згідно зі ст.33 ЦПК України, суд за клопотання позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає іншу особу як співвідповідача, однак таке клопотання позивачкою заявлено не було, хоча ці норми законодавства їй були розяснені судом. Крім того, як вбачається з позовної заяви позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на ? частину земельної частки (паю) площею 5,1411 га., але згідно матеріалів справи, а саме ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] був власником земельної ділянки площею 5,1411 га., а не земельної частки (паю). Частиною 1\~ст. 11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 10 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту порушення права позивача та втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того, в задоволенні позову необхідно відмовити, так як [PERSON] звернулася з позовом до неналежного відповідача. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed