Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка в червні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що з відповідачем з 28.05.2005 року перебувала у шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.10.2010 року було розірвано. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Син постійно проживає з нею, відповідач не цікавиться сином, не вчиняє будь-яких дій для того, щоб побачитись з дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не вітає дитину з днем народження чи іншими святами, не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, а також, не надає коштів на утримання дитини, однак зобов'язаний сплачувати аліменти в розмір 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) у зв'язку з чим, заборгованість станом на 07.06.2016 року становить 24010, 56 грн. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в її користь. Відповідач в судові засідання 15.08.2016 року, 15.09.2016 року та 18.10.2016 року не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.09.2016 року №189. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2000 року. Як вбачається з копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.10.2010 року шлюб між гр. [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до копії виконавчого листа у справі №2-3337/10, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.12.2010 року стягнуто з [PERSON] [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 29.10.2010 року до повноліття дитини. Як вбачається з копії розрахунку заборгованості №11170 від 07.06.2016 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина - [PERSON] [INFO], станом на 07.06.2016 року становить 24 010,56 грн. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини питання №189 від 29.09.2016 року, про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] є доцільним. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до пункту 2,3 статті 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, не цікавиться його життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, стабільно не сплачує аліментів на його утримання, у зв'язку з чим утворилася значна заборгованість, а тому суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved