Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи від дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 25 листопада 2011 року. Їх подружнє життя не склалось і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина має вроджену ваду здоровя серцеву аневризму, внаслідок чого перебуває на обліку у лікарі-кардіолога та потребує постійного догляду та лікуванні. Її коштів недостатньо для утримання та лікування дитини, у звязку з чим вона звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позовних вимоги наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але у мінімальному розмірі, передбаченому законом, оскільки на даний час не працює, а тому не в змозі сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 2000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №163507 (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалось і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року шлюб між ними було розірвано(а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №314397 (а.с.8). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №407 від 22 лютого 2018 року (а.с.11). З консультаційного висновку спеціаліста лікаря-кардіолога КУ «ООДКЛ» та довідки Маяківської амбулаторії ЗПСМ від 02 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], стоїть на «Д» обліку у педіатра, кардіолога та потребує оперативного та планового лікування. Діагноз: вроджений порок серця, ДМЖБ з аневризмою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до положень п. 1 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а п. 2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів матеріального стану відповідача, з огляду на які можливо зробити висновок про спроможність останнього сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання дитини. Враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязку щодо її утримання,з урахуванням: стану здоровя дитини, яка стоїть на «Д» обліку у педіатра, кардіолога та потребує оперативного та планового лікування; стану здоровя відповідача, який фізично здоровий, але не працює; відсутність на утриманні у відповідача інших дітей, а тому суд, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1500 грн. щомісяця на утримання дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial