Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який був уточнений в процесу судового розгляду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] № 6341, вчинений 23 серпня 2013 р., яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності у судовому засіданні підтримав вимоги заявлені нею, просив їх задовольнити, та пояснив, що 13 липня 2007 р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником є ПАТ «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір № CNL-701/664/2007, про надання кредиту на суму 28 000 дол. США, зі сплатою 12,49% річних, строком до 13 липня 2015 р. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором було укладено Договір іпотеки, посвідчений 13.07.2007 р. приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу [PERSON] , за реєстровим № 1160, за умовами якого було передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],, що належить [PERSON] на праві власності. Посилався на те, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий надпис за договором іпотеки від 13.07.2007 року про стягнення із [PERSON] грошових коштів в розмірі 138 663,53 грн. суми боргу, та 1700 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», всього на загальну суму 140 363,52 грн. Зазначав, що вказаний напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню , оскільки сума, яка підлягає стягненню не є безспірною, приватний нотаріус при вчиненні напису не перевірила вказані обставини та не впевнилась про відсутність спору щодо розміру заборгованості. Про вчинення виконавчого напису позивачка дізналась лише з Постанови про відкриття виконавчого провадження, тому вона не могла знати ні прізвище нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис, ні суми, які стягуються з неї, ні періоду за який суми стягуються, тобто була позбавлена права надіслати нотаріусу свою згоду чи незгоду з сумами заборгованості які були зазначені у виконавчому написі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними. Так, позивачка припинила виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором, має борг перед відповідачем. На підставі наданої відповідачем заяви та документів, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], 23 серпня 2013 року із додержанням вимог чинного законодавства був вчинений виконавчий напис № 6341, яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] За вказаних обставин вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог позивачки, тому просив у позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У письмових запереченнях просила у позові відмовити , при цьому посилалась на те, що відповідачем було надано пакет документів, що передбачений нормами чинного законодавства на підставі яких вона 23 серпня 2013 року, в межах своїх повноважень вчинила виконавчий напис № 6341 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. Представник третьої особи Дзержинського відділу держаної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, у судове засідання не з`явився , причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 липня 2007 р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником є ПАТ «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір № CNL-701/664/2007, про надання кредиту на суму 28 000 дол. США, зі сплатою 12,49% річних, строком до 13 липня 2015 р. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором було укладено Договір іпотеки, посвідчений 13.07.2007 р. приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу [PERSON] , за реєстровим № 1160, за умовами якого було передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],, що належить [PERSON] на праві власності. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий надпис за договором іпотеки від 13.07.2007 року про стягнення із [PERSON] грошових коштів в розмірі 138 663,53 грн. суми боргу, та 1700 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», всього на загальну суму 140 363,52 грн. Позивачем в якості доказів надані: копія договору іпотеки № PСL-701/664/2007 від 13.07.2007 р., копія виконавчого напису № 6341 від 23.08.2013 р., копія кредитного договору № CNL-701/664/2007 від 13.07.2007 р., копія листа про виконавче провадження № 11-28/17703 Дзержинського ВДВС ХМУЮ на ім`я позивачки. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] суду надані: заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 2015/08-13від 23.08.2013 року про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], та як додатки розрахунок по рахунку № [NUMBER], за період від 13.07.2008 р. по 23.08.2013 р., в якому зазначено, що заборгованість становить 267855,40 дол. США (1407941,95 грн.), та розрахунок по рахунку № [NUMBER] за період від 13.07.2008 р. по 23.08.2013 р., в якому зазначено, що заборгованість становить 71 184.43 дол. США (565 288,84 грн.), у розрахунку зазначено, що він ведеться від суми кредиту в розмірі 20000 дол. США, хоча в кредитному договорі від 13.07.2007 р. зазначена сума 28000 дол. США, поштові повідомлення, а також витяги з державних реєстрів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1. ст. 1 ЦПК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації , що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково. Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.1. п. 3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 (далі -Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Постанови, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Суд аналізуючи надані суду докази в їх сукупності приходить до висновку , що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі оскільки розмір грошових сум, що підлягають стягненню за нотаріальним написом не є безcпірними, тому напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного. Так, стягувані суми мають декілька складових в тому числі: залишок заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками за користування кредитом. Як вбачається із матеріалів справи у досудовому повідомлені банком боржника та у заяві нотаріуса на вчинення виконавчого напису, а відповідно і у напису, а також у розрахунках по рахунках , які були надані нотаріусу , суми заборгованості зазначені різні . Представник відповідача в суді не надав обгрунтованого пояснення внаслідок чого, виникли такі розбіжності, тому підстав вважати, що сума заборгованості є безспірною у суду відсутні. Крім того, частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року, передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання таабо умов іпотечного договроу іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушень зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про зверення стягнення на пердмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встновленого стоку іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідачем не надано доказів того, що позивач отримав від відповідача вимогу про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості. При таких обставинах, приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, попередньо не переконавшись та не отримавши від банку документів, які б підтвердили отримання позивачем вищезазначеної вимоги. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, а оскільки іншого порядку звернення стягнення на предмет застави договором застави нерухомого майна між сторонами не буле визначено, то стягнення на предмет застави може бути здійснено лише за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачки в повному обсязі та визнає виконавчий напис № 6341 вчинений 23 серпня 2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved