Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить у порядку спадкування за законом, визнати за нею право власності на [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є єдиною спадкоємницею після смерті своєї матері [PERSON], яка за життя, як член ЖБК, повністю виплати пайовий внесок за вказану квартиру, однак, правовстановлюючого документа на цю квартиру не отримала, у зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, надіславши письмові пояснення в яких, просили розглянути справу за відсутності своїх представників. При цьому, доказів про поважність причин не направлення своїх представників у судове засідання, відповідач та третя особа, суду не надали. Суд вважає, що відповідач та третя особа, без поважних причин не направили своїх представників у судове засідання. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача і третьої особи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно у відсутність представників відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії повторно виданого свідоцтва про народження позивачки від 25.07.2002 року, її матір'ю є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки ЖБК «Мотозаводець-6» від 20.05.1993 року, [PERSON], є членом ЖБК «Мотозаводець-6» з 18.01.1986 року і є власником [ADDRESS], оскільки повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки ОСББ «Мотозаводець-6» від 19.11.2014 року, [PERSON], є власником [ADDRESS], оскільки станом на 01.03.1993 року, повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії технічного паспорта на [ADDRESS], її загальна площа становить: 75 кв. м., а жила площа становить: 42,9 кв. м.. Інвентаризаційна вартість даної квартири, становить: 224357 грн.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 02.07.2014 року, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складала. Після смерті матері, позивачка звернулась до п'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою держаного нотаріуса від 19.01.2015 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом через відсутність реєстрації правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачки порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачки. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивача просив покласти на неї.

Outcome: approved