Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась наддала суду заяву в якій просила визнати на нею право власності на всю спадщину, що залишилась після смерті батьків. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та просили визнати за [PERSON] право власності на всю спадщину, що залишилась після смерті батьків і просили справу розглянути без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 11 жовтня 2006 року. За життя померлій [PERSON] (на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину (1/8 частка), виданих 07.02.1972 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за №2-771, 2-769, зареєстровані в БТІ 11.02.1972 року за №3951-25, та договору дарування (1/8 частка), посвідченого 04.10.1989 року Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою за №2-1180, зареєстрованого в БТІ 25.10.1989 року за №3951-25) та договору дарування (1/8 частка), посвідченого 16.10.1984 року належало 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 171,8 кв.м, з яких житлова площа становить 64,1 кв.м, розташований на земельній ділянці загальною площею 1500 кв.м та який складається з: житлового будинку «А-1»; прибудови «а-1»; підвалу «під А-погребу «під а-1»; ґанку «а»; сараю «Б»; літньої кухні «В»; сараю «Е»; вбиральні «Г»; душу >; колодязя «№1»; огорожі «№2»; огорожі «№3»; воріт «№4»; огорожі «№5»; огорожі «№6»; рожі «№7»; мостіння «№8». Також встановлено, що [PERSON] знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 22.03.2013 року) та мали трьох дітей: [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 20.02.2013 року); [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Підгородненською селищною радою Дніпропетровського району 26.06.1965 року); [PERSON] (Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Підгородненською селищною радою Дніпропетровського району 18.12.1957 року). У свою чергу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.02.1972 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за №2-769, зареєстрованого в БТІ 11.02.1972 року за №3951-25 та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.02.1972 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за №2-769, зареєстрованого в БТІ 11.02.1972 року за №3951-25, належало по 1/8 частині житлового будинку [ADDRESS], кожній. [PERSON] свою 1/8 частину спадкового будинку подарувала матері [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, заповіту [PERSON] не залишила, отже спадкоємцями за законом першої черги усього належного їй на день відкриття спадщини майна (зокрема - 7/8 часток Житлового будинку [ADDRESS], включаючи господарські будівлі та споруди, а також присадибну земельну ділянку) у рівних частках є її діти: [PERSON] (позивачка по справі), а також [PERSON] та [PERSON], які у свою чергу відмовилися від прийняття своєї частині спадщини на користь [PERSON] Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ст. 1216 ЦК України. До складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право ти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України), прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено у судовому засіданні, жодний із спадкоємців після відкриття спадщини не зверталися до нотаріальної контори заявами про прийняття спадщини, проте фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме взяли на себе всі обов'язки з догляду за домоволодінням, сплачували комунальні платежі. Зокрема, [PERSON] на момент смерті спадкодавця проживав у даному домоволодінні та зареєстрований за вказаною адресою. Крім того згідно договору дарування від 04.10.1989 року він подарував спадкодавцю ([PERSON]) успадковану ним від батька 1/8 частку будинку. Також, позивачка та [PERSON] є власниками по 1/8 частки будинку кожна, ніхто з них, у зв'язку з важким матеріальним становищем не зареєстрували своє право власності на належні їм частки спірного будинку згідно вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто у них відсутні правовстановлюючі документи на майно і ними пропущено строк подання заяв про вступ у спадщину, що унеможливлює отримання у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину. Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Пунктом 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивачки на вищезазначене спадкове майно, а її позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову визнавши за позивачкою [PERSON] право власності на 7/8 частин житлового будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] Що стосується вимог позивачки [PERSON] в частині визнання за нею право власності в порядку спадкування на весь будинок [ADDRESS], суд вваж є їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки 1/8 частина будинку належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину і вона від свого майна не відмовлялася, що унеможливлює визнання права власності за позивачкою на спірний будинок в цілому. Що стосується вимог позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки [PERSON] відмовилась від своєї частини спадщини на користь [PERSON] Разом з цим, суд приходить до висновку, що за позивачкою [PERSON] потрібно визнати право власності на 1/8 частини спадкового майна, оскільки вона отримала свідоцтво про право на спадщину, виданого 07.02.1972 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за №2-769, зареєстрованого в БТІ 11.02.1972 року за №3951-25, однак свого права на зазначену частину спадщини не зареєструвала у встановленому законом порядку.

Outcome: partial