Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в липні 2021 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 06.12.2019 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від вказаного шлюбу у них є одна неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося на даний час сторони хоч і проживають разом але шлюбних стосунків не підтримують, сім`я розпалася остаточно, примирення є неможливим, все вищезазначене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 28.07.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін В судове засідання позивачка не з`явився, проте надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. З наслідками визнання позову ознайомлений. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 06.12.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1430, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.8). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народилася донька - [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2020 року ( а.с.9). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, хоча і проживають разом. Подальше збереження шлюбу буде суперечити волі сторін. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved