Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просять зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної їй квартирою №25 по вул. Гетьманська, буд. 141 в м. Мелітополі Запорізької області шляхом зняття з реєстрації та виселення та стягнути з відповідача витрати за оплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.. Позов обґрунтовано тим, що позивачка [PERSON] є власником квартири в багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстровані її донька - [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В даній квартирі син [PERSON] не проживає, а донька [PERSON] без надання дозволу позивачки надає право користування житловою площею квартири своєму «цивільному» чоловікові, співмешканцю [PERSON]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.11.2016 року [PERSON] позбавлення батьківських прав відносно своєї доньки, онуки позивачки [PERSON]. На даний час позивачка вирішує питання щодо встановлення опікунства над своєю онукою. Позивачка вказує, що відповідачка [PERSON] жодним чином в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає. [PERSON] та її співмешканець ведуть антигромадський спосіб життя, постійно вчиняють сварки, що дуже негативно впливає на малолітню онуку, а також знущаються з позивачки фізично і морально. Крім того, позивачка неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ, в тому числі з приводу завдання їй тілесних ушкоджень [PERSON]. Відповідачка відмовляє на неодноразові звертання позивачки залишити квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Таким чином позивачка просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної їй квартирою №25 по вул. Гетьманська, буд. 141 в м. Мелітополі Запорізької області, шляхом зняття з реєстрації та виселення. В судове засідання зявились позивачка та її представник, які наполягали на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя. В сімї позивачки постійні бійки, а це заважає свідку, так як вона є їх сусідкою. Свідок знає, що дитина [PERSON] сама попрохалась жити в притулку, оскільки відповідачка також вживає алкогольні напої. В сусідній квартирі завжди лунає нецензурна брань, відповідачка ображає [PERSON], бє її, поламала їй руку. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін та свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири в багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.12.2012 року, Витягом про державну реєстрацію КП «ММБТІ» від 10.12.2012 року та технічним паспортом на квартиру \\а.с.6-9\\. Згідно довідки про склад сімї голови ОК «ЖБК-43 Прогрес», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який не мешкає за вказаною адресою \\а.с.10\\. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.11.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] \\а.с.12-13\\. Позивачка неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ з приводу того, що співмешканець її доньки - [PERSON] не бажає залишати належне їй житло та спричиняє їй тілесні ушкодження, що підтверджується відповідями начальника міськвідділу Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області та висновками за результатами перевірки матеріалів без ознак кримінального правопорушення \\а.с.14-20\\. Відповідно до ч.1\~ст. 116 Житлового кодексу України\~якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за\~\~призначенням,\~\~або\~\~систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського\~\~ впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих\~\~осіб провадиться без надання іншого\~\~жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою №25 по вул. Гетьманська, буд. 141 в м. Мелітополі Запорізької області, шляхом зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення [PERSON]. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved