Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000-1500 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 10 квітня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №56. Шлюб з відповідачем склався невдало та згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька Елміра, [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні та потребує регулярне лікування. Відповідач ухиляється від утримання та виховання їх спільної дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги. Вказує на те, що відповідач є молодою за віком та працездатною собою, інших утриманців не має, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки Елміри в розмірі 1000-1500 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні (уточнені) вимоги підтримала повністю та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак згідно окремого доручення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відповідач був допитаний та позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від його заробітку (доходу). Просив справу слухати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.5) та випискою з історії хвороби, з якої вбачається, що [PERSON] потребує амбулаторне лікування (а.с.9,10). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дитину, відповідач не приймає участь в утриманні та вихованні дитини, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільну доньку. Беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дитину [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Тому

Outcome: approved