Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 13 січня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем-1 - [PERSON]. 07 серпня 2007 року під час спільного з відповідачем життя, за сумісні кошти, вони придбали автомобіль марки «Chevrolet», модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93, який було зареєстровано на імя чоловіка [PERSON]. 15 травня 2015 року [PERSON] без її згоди продав спірний автомобіль [PERSON] за 100\~000 грн. В цей же день відповідач -2 [PERSON] зареєстрував за собою право власності на цей автомобіль, при цьому номер державної реєстрації залишився попередній - АЕ 54 93 ВО. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України, позивачка просить визнати зазначений договір купівлі продажу автомобіля недійсним, оскільки автомобіль є спільним майном подружжя і [PERSON] не мав права без її згоди його відчужувати. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, аналогічні вищевказаному. Крім того, при визнанні недійсним договору купівлі продажу транспортного засобу просить застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом зобовязання [PERSON] повернути [PERSON] транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93, та зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] отримані кошти від продажу транспортного засобу в сумі 100\~000 грн., скасувати державну реєстрацію вказаного легкового автомобіля на [PERSON], та поновити реєстрацію вказаного автомобіля на попереднього власника - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно в період шлюбу з позивачкою вони придбали автомобіль марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93, за який повністю вони сплатили кредит. Вони користувались вказаним автомобілем. За сімейними обставинами, вони домовились, що вищевказаний автомобіль вони продадуть його сину - [PERSON], а син продає їм свій автомобіль ВАЗ -21083. В звязку з тим, що дочка [PERSON] будує будинок у с. Вільне, і їй потрібні гроші, тому він передав [PERSON] 1800 доларів США для її дочки. Його дружина дала усну згоду на продажу їх автомобіля його сину [PERSON] 15.05.2015 року він переоформив їх автомобіль на сина. 20.07.2015 року дружина сина [PERSON], як власник автомобіля ВАЗ -2108, згодна була переоформити вказаний автомобіль на нього, але, в звязку з тим, що позивачка стала заперечувати проти продажу їх автомобіля, тому переоформлення не було зроблено. Виникли конфліктні відносини між ним та позивачкою. 13.08.2015 року вони припинили сумісне проживання. Відповідач [PERSON] надав суду таки самі пояснення, вказавши, що спірний автомобіль зараз зареєстрований на його імя, згідно довідки рахунку вказана сума вартості спірного автомобіля 111\~000 грн. Він не згодний повертати автомобіль батькові. Відповідачі просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 січня 2004 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №01. Перебиваючи в шлюбі, подружжя [PERSON] і [PERSON] 07 серпня 2007 року за сумісні кошти, під час спільного життя у зареєстрованому шлюбі придбали в кредит транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93, який був зареєстрований 08 серпня 2007 року у Дніпропетровському МРЕК-4 за [PERSON] Зобовязання за кредитним договором були виконані повністю, що підтверджується повідомленням № [NUMBER] «Банк Форум» від 25 липня 2011 року. 15 травня 2015 року [PERSON] зняв спірний автомобіль з реєстрації для реалізації на підставі заяви № 63644968. В той же день, відповідач -2 [PERSON] зареєстрував за собою спірний автомобіль, отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на підставі довідки рахунку ААЕ № 168667 від 15 травня 2015 року, де зазначена сума продажу спірного автомобіля 111\~250 грн. Свідок [PERSON] суду пояснив, що зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] передав дружині [PERSON] 1800 доларів США у кінці березня початку квітня 2015 року, та він помінявся з сином автомобілями. Але дружина [PERSON] не погодилась на такий правочин, та подала позов до суду. Свідки [PERSON] і [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що обставини обміну автомобілями і передачі грошей [PERSON] їм звісно зі слів [PERSON], що вони не були присутні 15 травня 2015 року при переоформленні спірного автомобіля. Оцінюючи пояснення свідків в судовому засіданні, суд вважає, що фактів, яки б мали суттєво значення для вирішення спору, свідки суду не надали, жодних документу щодо вказаних обставини не бачили. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, яке придбано у період шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Аналогічна норма закріплена і у цивільному законодавстві. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 369 ч. 2 ЦК України, ст. 65 ч.1 Сімейного кодексу розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюються за згодою всіх співвласників. Тлумачення ст. 65 ч.1 СК України наведене в рішенні Конституційного суду від 19.09.2012 року за № 17-рп/2012. У відповідності зі ст. 65 ч.2,3 Сімейного кодексу України дружина має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим їз подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межи дрібного побутового. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода іншого із подружжя має бути подана письмово. Відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, договір купівлі продажу автомобіля підлягає державної реєстрації в МРЕВ ДАЇ і є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні того факту, що письмової згоди [PERSON] не надавала, а тому посилання відповідачів на той факт, що [PERSON] надавала усну згоду, не можуть бути прийняті судом у якості доказу виконання [PERSON] вимог ст. 65 Сімейного кодексу України, оскільки в даному випадку письмова згода є обовязковою. Відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не можє суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ( ч.1), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3), правочин має вчинятися у формі, встановленому законом (ч.4), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ( ч.5). Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Враховуючи вищевказане, суд вважає задовольнити позов і визнати договір купівлі продажу автомобіля марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93ВО, оформленою довідкою-рахунком серії ААЕ № 168667 від 15 травня 2015 року, укладений між [PERSON] і [PERSON], недійсним. Згідно з ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, тобто в даному випадку з 15.05.2015 року. Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Крім тих, що повязані його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому, суд вважає, зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93ВО, та зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] отримати кошти від продажу транспортного засобу у сумі 100\~000,00 грн. А також, скасувати державну реєстрацію легкового автомобіля марки «Chevrolet» модель «Avеo», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, державний реєстраційний номер АЕ 54-93ВО, на [PERSON], та поновити реєстрацію вказаного автомобіля на попереднього власника - [PERSON]. Судовий збір сплачений позивачкою у загальному розмірі на суму 243,60 грн., що підтверджується квитанцією. Згідно зі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку с задоволенням позову, суд вважає стягнути з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі по 121,80 грн. з кожного. На підставі викладеного й

Outcome: approved