Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину кв. 49, в буд. 71, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, як на спільну сумісну власність подружжя, а також на 1\\4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON]. Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1\\4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON]. В обгрунтування позову позивачі вказують, що спірна квартира знаходиться в житловому кооперативі «Восход», членом кооперативу був [PERSON]. Квартира придбана у 1970 році і повна сума пайових внесків була виплачена в 1987 році. Після смерті спадкодавця [PERSON] вони є спадкоємцями першої черги дружина і син. Спадщину вони прийняли, оскільки залишились проживати в спірній квартирі. Відповідачі [PERSON] міська рада і ЖК «Восход» про дату і час розгляду справи повідомлені повістками. Але їх представники в судове засідання не зявились. Заяв про перенос розгляду справи або про розгляд справи за відсутністю їх представника до суду не подали. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є кв. 49, в буд. 71, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, яка знаходиться в житловому кооперативі «Восход». Членом кооперативу на дану квартиру був [PERSON], який сплатив перший пайовий внесок в 1970 році. Повністю пайові внески по даної квартирі були виплачені до 01.05.1987 року. Позивачка [PERSON] була дружиною члена кооперативу, а тому, у відповідності до діючого на той час законодавства, мала право на половину паєнагромадження. Але [PERSON] помер 10.12.1985 року, ще до того, як повністю були сплачені пайові внески на спірну квартиру. Відповідно до ст. 525 ЦК України 1963 року, який діяв в 1985 році, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підставі діючого на той час законодавства спадковим майном була не спірна квартира, а лише пайові внески, а само 1\\2 часка від суми паєнагромадження, яка була виплачена до часу відкриття спадщини, оскільки на час смерті члена кооперативу квартира не перейшла до його власності. Оскільки на час відкриття спадщини квартира не була спадковим майном, то і спадкоємці, якими були і є дружина і син, позивачі, не мають права на отримання спірної квартири в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЖК України, який діяв на час відкриття спадщини у 1985 році, якщо член житлово-будівельного кооперативу помер, члени його сім'ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Член сім'ї, який виявив бажання вступити до кооперативу замість попереднього члена кооперативу, має перевагу перед іншими особами. Дружині члена кооперативу, що має право на частину паєнагромадження, надається перевага на вступ до кооперативу перед іншими членами сім'ї. При відсутності дружини, що має право на частину паєнагромадження, а також при відмові її від вступу до кооперативу така перевага надається спадкоємцям члена кооперативу, які проживали разом з ним. Таким чином, перевагу до вступу до кооперативу після померлого в 1985 році члена кооперативу [PERSON] мала його дружина, позивачка [PERSON], яка мала право на 1\\2 частку паєнагромадження, а син померлого [PERSON] мав право лише на частку від суми паєнагромадження, яка слалась на день відкриття спадщини, а не на вступ до членів кооперативу. Ні яких достовірних і належних доказів того, що позивач [PERSON] був прийнятий в члени кооперативу на вказану квартиру він суду не надав. Оскільки на 01.05.1987 року, коли була виплачена остання сума пайових внесків на спірну квартиру, позивачка [PERSON] фактично була власником квартири, то вона має право на всю квартиру, на не її частку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У звязку з цим суд розглядає справу в межах заявленого позову. Оскільки позивачка [PERSON] вибрала хибний шлях захисту своїх прав власності на квартиру, то суд відмовляє їй в задоволенні позову про визнання за нею права власності на 1\\2 частину квартири в порядку спільного придбання з чоловіком і на 1\\4 частину квартири в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. Суд також відмовляє в задоволенні позову і позивачу [PERSON], оскільки спірна квартира не є спадковим майном після померлого батька, а тому він не має на неї права в порядку спадкування за законом після померлого батька.

Outcome: dismissed