Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] позивачка [PERSON] народила дитину [PERSON], чим підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області від 23.06.2010 року. Після народження дитини в відомостях про батька позивачка вказала [PERSON], оскільки без реєстрації шлюбу проживали однією сім'єю. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Батько дитини деякий час спілкувався з позивачкою та дитиною. Наразі спілкування між позивачкою та [PERSON] припинено. Відповідач також не підтримує відносин зі своїм сином, не піклується про нього, не переймається його потребами та проблемами, матеріальну допомогу не здійснює. Спілкування з відповідачем позивачка припинила з 2014 року. [PERSON] намагалася зустрітися з відповідачем та домовитися про надання нотаріально засвідченого документу на виїзд дитини за кордон, однак відповідач на контакт не йде. Необхідність оформлення документу на виїзд дитини за кордон без згоди батька пов'язана з тим, що позивачка має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області, Луганської області та в АР Крим та син позбавлений можливості виїхати з позивачем для підтримання сімейних відносин з родиною. Також [PERSON] має можливість оздоровити дитину на курортах, які знаходяться за кордоном, однак не може реалізувати це право. Батько дитини не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам спільної дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: approved