Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника звернулася до суду з даним позовом, уточнивши його, просить: -стягнути з відповідача на користь позивача зерно в кількості 13 800 кг, цукор в кількості 600 кг, олію в кількості 60 л., солому в кількості 6 тон, -зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача оранку городу до 180 соток, -розірвати договір оренди земельної ділянки № 306 від 21 березня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди № 192 від 23 серпня 2016 року та договір оренди земельної ділянки № 307 від 21 березня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди № 191 від 23 серпня 2016 року, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТПРОДУКТ» щодо земельної ділянки площею 2,1324 га з кадастровим номером 3223784500:03:007:0002, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.08.2014 року номер запису про інше речове право 6654712 та земельної ділянки площею 2,1912 га з кадастровим номером 3223784500:05:037:0005, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.08.2014 року номер запису про інше речове право 33295812, відповідно, -а також стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1189 від 19.09.2019 року, є власником земельної ділянки площею 2,1324 га, кадастровий номер 3223784500:03:007:0002, а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1191 від 19.09.2019 року, є власником земельної ділянки площею 2,1912 га, кадастровий номер 3223784500:05:037:0005, цільове призначення обох - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Зазначені земельні ділянки орендовані відповідачем на підставі договорів №306 та №307, укладених між відповідачем та попереднім власником земельних ділянок, спадкодавцем позивача, - [PERSON] від 21.03.2014. 23 серпня 2016 року були укладені додаткові угоди до зазначених договорів під № 192 та №191, за якими договори оренди № 306 та №307 викладено в новій редакції та внесено зміни до запису про інше речове право до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Укладаючи договір оренди зі змінами, сторони поклали на орендаря обов`язок щодо внесення обумовленої договором орендної плати. [INFO] [PERSON] померла. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договором оренди зі змінами, до 31 грудня поточного року, а саме не сплатив: 13 800 (2300*3*2) кг зерна, 600 (100*3*2) кг цукру, 60 (10*3*2) л. олії, 6 (3*1*2) т. соломи та не виконав оранку до 180 (30*3*2) соток городу, позивачка [PERSON] , як новий орендодавець, звернулася до відповідача з вимогою від 13.02.2020 року виплатити їй заборгованість по орендній платі, яка отримана останнім 25.02.2020 року, та вимагала протягом 7 днів доставити орендну плату за її місцем проживання. В зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав в повній мірі, на момент подання цього позову, свою заборгованість перед позивачем так і не погасив, порушивши цим істоті умови договорів, несплата орендної плати носить системний характер, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] через свого представника звернулася до суду з даним позовом та просить: -стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] зерно в кількості 6900 кг, цукор в кількості 300 кг, олію в кількості 30 л., солому в кількості 3 т, -зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача оранку городу до 90 соток, -розірвати договір оренди земельної ділянки № 293 від 27 грудня 2013 року зі змінами, згідно додаткової угоди № 113 від 19 листопада 2016 року, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТПРОДУКТ» щодо земельної ділянки площею 1,9630 га з кадастровим номером 3223784500:05:009:0007, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 11.08.2014 року номер запису про інше речове право 6634011, -а також стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 660062 від 17.09.2007, є власником земельної ділянки площею 1,9630 га, кадастровий номер 3223784500:05:009:0007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області. 27.12.2013 між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди №293 земельної ділянки, що належить позивачці, терміном на 5 років, який зареєстрований 11.08.2014 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. 19.11.2016 було укладено додаткову угоду до зазначеного договору під № 113, за якою договір оренди № 293 викладено в новій редакції, внесено зміни до запису про інше речове право до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Укладаючи договір оренди зі змінами, сторони поклали на орендаря обов`язок щодо внесення обумовленої договором орендної плати. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договором оренди зі змінами, до 31 грудня поточного року, а саме не сплатив: 6900 (2 300*3) кг зерна, 300 (100*3) кг цукру, 30 (10*3) л. олії, 3 (3*1) т. соломи та виконати оранку до 90 (30*3) соток городу, позивачка [PERSON] , звернулася до відповідача з вимогою від 13.02.2020 року виплатити їй заборгованість по орендній платі, яка отримана останнім 18.02.2020 року, та вимагала протягом 7 днів доставити орендну плату за її місцем проживання. В зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав в повній мірі, на момент подання цього позову, свою заборгованість перед позивачем так і не погасив, порушивши цим істоті умови договорів, несплата орендної плати носить системний характер (тричі підряд не сплатив орендну плату ), позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника звернулися до суду з позовом та просять: -стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] зерно в кількості 2301 кг, цукор в кількості 99 кг, олію в кількості 9 л., солому в кількості 0,9 т, -стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] зерно в кількості 4599 кг, цукор в кількості 201 кг, олію в кількості 21 л., солому в кількості 2,1 т, -зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача [PERSON] оранку городу до 30 соток, -зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача [PERSON] оранку городу до 60 соток, -розірвати договір оренди земельної ділянки № 102 від 10 липня 2013 року зі змінами, згідно додаткових угод № 281 від 10 жовтня 2013 року та №280 від 26.08.2016, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТПРОДУКТ» щодо земельної ділянки площею 2,0946 га з кадастровим номером 3223784500:05:041:0028, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.04.2014 року номер запису про інше речове право 5333193, -а також стягнути з відповідача на користь позивачів понесені ними судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 697 від 27.09.2014 року (розмір частки одна третя) та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 693 від 27.09.2014 року (розмір частки дві третіх) є співвласниками земельної ділянки площею 2,0946 га, кадастровий номер 3223784500:05:041:0028, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Позивачі отримали спадщину від спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . 10.07.2013 між відповідачем та попереднім власником земельних ділянок, спадкодавцем позивачів - [PERSON] , який помер [INFO] , було укладено договір оренди №102 земельної ділянки, що належала спадкодавцеві, терміном на 5 років. 10.10.2013 було укладено між відповідачем та позивачем [PERSON] додаткову угоду до зазначеного договору під № 281, за якою договір оренди № 102 викладено в новій редакції. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.04.2014, номер запису про інше речове право 5333193. 16.08.2016 було укладено між відповідачем та позивачем [PERSON] другу додаткову угоду до зазначеного договору під № 280, за якою договір оренди № 102 викладено в новій редакції та внесено зміни до запису про інше речове право - 5333193 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Укладаючи договір оренди зі змінами, сторони поклали на орендаря обов`язок щодо внесення обумовленої договором орендної плати. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договором оренди зі змінами, до 31 грудня поточного року, а саме не сплатив: позивачу [PERSON] - 2301 (767*3) кг зерна, 99 (33*3) кг цукру, 9 (3*3) л. олії, 0,9 (0,3*3) т. соломи та не виконав оранку до 30 (10*3) соток городу, а позивачу [PERSON] - 4599 (1533*3) кг зерна, 201 (67*3) кг цукру, 21 (7*3) л. олії, 2,1 (0,7*3) т. соломи та не виконав оранку до 60 (20*3) соток городу, позивачі звернулися до відповідача з вимогами від 13.02.2020 року виплатити їм заборгованість по орендній платі, які отримані останнім 18.02.2020 року, та вимагали протягом 7 днів доставити орендну плату за їх місцем проживання. В зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди зі змінами не виконав в повній мірі, на момент подання цього позову, свою заборгованість перед позивачами так і не погасив, порушивши цим істоті умови договорів, несплата орендної плати носить системний характер (тричі підряд не сплатив орендну плату ), позивачі звернулися до суду з даним позовом. Представником відповідача на кожну позовну заяву подано відзив (т.1 а.с.78-83, 217-221, т.2 а.с.82-87) в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог всіх позивачів та стягнути, з кожного з них, на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Вважає позовні заяви такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідач як добросовісний орендар використовує орендовані у позивачів земельні ділянки відповідно до її цільового призначення, вчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату. У зв`язку з чим, відповідач вважає позовні вимоги несправедливими. Зокрема, відповідач не погоджується із підставою звернення позивачів до суду - несплата орендної плати протягом трьох років. Стверджує, що орендна плата сплачувалася відповідачем в повному обсязі, відповідно до укладених Договорів. Наведене підтверджується відомостями з програми для ведення бухгалтерського обліку «1С», а саме за 2017-2019 року: - позивачу [PERSON] було нараховано - 80 171,38 грн., з яких: за 2017 рік - 27 242,22 грн.; за 2018 рік - 26 409,92 грн.; за 2019 рік - 26 519,24 грн., - позивачу [PERSON] було нараховано 40 085,69 грн., з яких: за 2017 рік - 13 621,11 грн.; за 2018 рік - 13204,96 грн.; за 2019 рік - 13259,62 грн., - позивачу [PERSON] було нараховано 26 780,44 грн., з яких: за 2017 рік - 9080,74 грн.; за 2018 рік - 8822,93 грн.; за 2019 рік - 8876,77 грн., - позивачу [PERSON] було нараховано 13 316,04 грн., з яких: за 2017 рік - 4540,36 грн.; за 2018 рік - 4382,02 грн.; за 2019 рік - 4393,66 грн., Підрахунок орендної плати здійснювався виходячи із затверджених цін на сільськогосподарську продукцію та послуги у кожному календарному році. При цьому деякі відомості про виплату орендної плати були втрачені. За 2017-2018 роки виплата орендної плати здійснювалася в натуральній формі, що підтверджено відомостями про видачу кукурудзи, соломи, олії, цукру, пшениці за вказані роки. Виплата коштів за 2019 рік здійснювалася поштовими переказами, відповідно до списку згрупованих поштових переказів за грудень 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №758 від 27.12.2019 року на загальну суму 379 294,65 грн., платіжними дорученнями АТ «Укрпошта» №000117238 00002 від 02.01.2020 року, №000117236 00001 від 02.01.2020 року, №0001179274 00004 від 17.02.2020 року та списком згрупованих поштових переказів за грудень 2019 року. Про причину неотримання позивачами орендної плати за 2019 рік відповідачу не відомо, проте свої зобов`язання він виконав. В той же час, звертає увагу, що навіть якби відповідач випадково не доплатив не значну частину орендної плати, наведена обставина не була б підставою для розірвання договору оренди, оскільки відповідно до п.9.2. Додаткової угоди №192 від 23.08.2016 до Договору оренди земельної ділянки №306 від 21.03.2014 та п.9.2. Додаткової угоди №191 від 23.08.2016 до Договору оренди земельної ділянки №307 від 21.03.2014 сторони погодили, що у разі, якщо Орендодавцем не буде отримана Орендна плата з його вини до 31 грудня поточного року, Орендар не несе відповідальність щодо неотримання орендодавцем Орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатися невнесенням Орендної плати та/чи простроченням оплати. В будь-якому випадку за Орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але Орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки та достроково розірвати договір за рішенням суду. Окрім того, зауважив, що жодним позивачем не надано доказів того, що йому чи його спадкодавцю систематично не виплачувалася або недоплачувалася орендна плата, що у 2017-2018 роках до відповідача були якісь претензії, а тому в задоволені позовних вимог всіх позивачів вважає слід відмовити. Жоден із позивачів не скористався своїм правом відповіді на відзив. Ухвалою суду від 02.09.2020 було об`єднано в одне провадження цивільні справи 375/482/20 (провадження 2/379/409/20) за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати, штрафних санкцій та розірвання договору оренди землі, 375/469/20 (провадження 2/379/374/20) за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати, штрафних санкцій та розірвання договору оренди землі та 375/472/20 (провадження 2/379/375/20) [PERSON] , [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати, штрафних санкцій та розірвання договору оренди землі та присвоєно об`єднаній цивільній справі за позовами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати, штрафних санкцій та розірвання договорів оренди землі єдиний унікальний номер 375/469/20 (номер провадження 2/379/374/20). У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Плаксій Р.В., по відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин наведених у позовних заявах та просив позовні вимоги всіх позивачів задовольнити повністю. Представник відповідача - адвокат Квітін Р.В. у судовому засіданні, по відеоконференції, жоден із позовів не визнав та заперечував проти їх задоволення, просив суд відмовити в задоволенні усіх позовів з підстав наведених у відзивах. Пояснив, що відповідач сплатив всі свої зобов`язання в натуральній формі. Відсутня несплата два роки поспіль в 2017 та в 2018 роках, сплатили в натуральній формі. В 2019 році всім позивачам орендна плата сплачена готівкою, оскільки нічого не було на виробництві. Нарахована була сума орендної плати виходячи з середньоринкової ціни. Платіжне доручення було оформлене 27.12.2019. В зв`язку із занятістю у іншому процесі представник відповідача адвокат Квітін Р.В. залишив відеоконференцію у судовому засіданні 18.01.2021. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, прийшов до наступного. Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1189 від 19.09.2019 року (т.1 а.с.7), є власником земельної ділянки площею 2,1324 га, кадастровий номер 3223784500:03:007:0002, а на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1191 від 19.09.2019 року (т.1 а.с. 11), є власником земельної ділянки площею 2,1912 га, кадастровий номер 3223784500:05:037:0005, цільове призначення обох - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Земельна ділянка площею 2,1324 га, кадастровий номер 3223784500:03:007:0002, на підставі договору оренди № 306 від 21 березня 2014 року, та земельна ділянка площею 2,1912 га, кадастровий номер 3223784500:05:037:0005, на підставі договору оренди № 307 від 21 березня 2014, укладених між відповідачем та попереднім власником земельних ділянок, спадкодавцем позивача, - [PERSON] , були передані в оренду відповідачу терміном на 5 років (том 1 а.с.45-54) 23 серпня 2016 року, між відповідачем та попереднім власником земельних ділянок, спадкодавцем позивача, - [PERSON] , були укладені додаткові угоди: № 192 до договору оренди № 306 та №191 до договору оренди за №307, про що й було внесено зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно, до запису про інше речове право: 6654712 та 33295812, відповідно (т.1 а.с. 5-6, 8-10, 12) За умов обох договорів оренди зі змінами: -орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (п. 1.1); -договір укладено строком до 31.12.2026 року (п.3.1) -річна орендна плата встановлюється в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції у розмірі: 2 300 кг зерна, 100 кг цукру, 10 літрів олії, 1 тонна соломи, оранка городів до 30 соток (п. 4.2); -орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року (п.4.3); -орендодавець має право своєчасно одержувати орендну плату (п.9.1) -орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату без урахування індексів інфляції (п. 9.4). Так, укладаючи договір оренди зі змінами, сторони погодили розмір орендної плати та строки її виплати. [INFO] [PERSON] померла. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договорами оренди, позивачка [PERSON] , як новий власник земельних ділянок, орендодавець, звернулася до відповідача з вимогою від 13.02.2020 року виплатити їй орендну плату в повному обсязі в натуральній формі, шляхом доставки протягом 7 календарних днів, з моменту отримання цієї заяви, за її місцем проживання. Окрім того, повідомила заявою-повідомленням від 13.02.2020, що вищезазначені земельні ділянки перейшли у її власність. Зазначені заяви позивачки отримані відповідачем 25.02.2020 року, (т.1 а.с. 13-15) Так, в період з 2017 - 2019 роки, до 31 грудня поточного року, згідно умов договорів оренди зі змінами, відповідач мав сплатити орендодавцю, спадкодавцю позивачки - [PERSON] : 13 800 кг зерна (2 300 кг*3роки*2 земельні ділянки), 600 кг цукру (100 кг*3роки*2 земельні ділянки), 60 л. олії (10л*3роки*2 земельні ділянки), 6 (1т*3роки*2 земельні ділянки) т. соломи та виконати оранку до 180 соток городу (30*3роки*2 земельні ділянки). За 2017-2018 роки виплата орендної плати здійснювалася в натуральній формі, а за 2019 рік шляхом перерахування грошової суми поштовим переказом. За 2017 позивачем [PERSON] не доотримано олії в кількості 10 л, оранки городів до 60 соток. За 2018 [PERSON] не отримано соломи в кількості 2 т. та оранки городів до 60 соток в рік. Крім того, представником відповідача у відзиві підтверджено відсутність доказів видачі орендної плати за 2017 рік - у сумі 795 грн (т.1 а.с.79), а за 2018 рік - на суму 500 грн та 1781, 49 грн (т.1 а.с. 80). Водночас, орендна плата в натуральній формі за 2017 рік була проведена з порушенням строку її виплати. Так, за 2017 рік зерно видано орендодавцю - 30.06.2018, кукурудза - 15.01.2018, а потрібно було до 31.12.2017. За 2019 рік спадкодавцю позивача, орендодавцю [PERSON] , поштовим переказом було направлено за поштовою адресою останньої, в рахунок сплати орендної плати за орендовані земельні ділянки - 21 348,00 грн, які не були нею отримані та повернулась на розрахунковий рахунок товариства. Дане підтверджується платіжним дорученням №758 від 27.12.2019 року на загальну суму 379 294,65 грн., платіжними дорученнями АТ «Укрпошта» №000117236 00001 від 02.01.2020 року і №000117238 00002 від 02.01.2020 року та списком згрупованих поштових переказів за грудень 2019 року. (т.1 а.с. 101, 122-128). Таким чином, за 2019 рік за використання об`єктів оренди, як орендодавець, ні спадкодавець позивача, а ні сама позивачка, не отримали орендної плати в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції взагалі, згідно умов договорів оренди зі змінами: №306 від 21 березня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди №192 від 23 серпня 2016 року та №307 від 21 березня 2014 року зі змінами, згідно додаткової угоди №191 від 23 серпня 2016 року. Тому за 2019 рік позивачем не отримано - 4600 кг зерна, 200 кг цукру, 20 л олії, 2000 кг соломи та оранки городу до 60 соток. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 660062 від 17.09.2007, є власником земельної ділянки площею 1,9630 га, кадастровий номер 3223784500:05:009:0007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області (т.1 а.с. 159). 27.12.2013 між позивачкою [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди №293 земельної ділянки, на підставі якого належна позивачці земельна ділянка була передана в оренду відповідачу терміном на 5 років (т.1 а.с.160,189-193). 19.11.2016 було укладено додаткову угоду до зазначеного договору під № 113, за якою договір оренди № 293 викладено в новій редакції, внесено зміни до запису про інше речове право до Державного реєстру прав на нерухоме майно: 6634011 (т.1 а.с.157-158, 160). За умов договору оренди зі змінами: -орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (п. 1.1); -договір укладено строком до 31.12.2026 року (п.3.1) -річна орендна плата встановлюється в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції у розмірі: 2 300 кг зерна, 100 кг цукру, 10 літрів олії, 1 тонна соломи, оранка городів до 30 соток (п. 4.2); -орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року (п.4.3); -орендодавець має право своєчасно одержувати орендну плату (п.9.1) -орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату без урахування індексів інфляції (п. 9.4). Так, укладаючи договір оренди зі змінами, сторони погодили розмір орендної плати та строки її виплати. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договорами оренди, позивачка [PERSON] , як власник земельної ділянок, орендодавець, звернулася до відповідача з вимогою від 13.02.2020 року виплатити їй орендну плату в повному обсязі в натуральній формі, шляхом доставки протягом 7 календарних днів, з моменту отримання цієї заяви, за її місцем проживання, згідно умов договору. Зазначену заяву отримано відповідачем 18.02.2020 року, (т.1 а.с. 161-162) Так, в період з 2017 - 2019 роки, до 31 грудня поточного року, згідно умов договору оренди №293 від 27.12.2013 зі змінами від 19.11.2016, відповідач мав сплатити орендодавцю, позивачу по справі - [PERSON] , орендну плату у натуральній формі, в такому розмірі: 6 900 кг зерна (2 300 кг*3роки), 300 кг цукру (100 кг*3роки), 30 л. олії (10л*3роки), 3т (1т*3роки) соломи та виконати оранку до 90 соток городу (30*3роки). За 2017-2018 роки виплата орендної плати здійснювалася в натуральній формі, а за 2019 рік шляхом перерахування грошової суми поштовим переказом. За 2017 позивачем [PERSON] не доотримано зерна вагою 1300 кг та не здійснено оранки городів до 30 соток. За 2018 [PERSON] не отримано соломи в кількості 1 т. та оранки городів до 30 соток. Водночас, орендна плата в натуральній формі за 2017 роки була проведена з порушенням строку її виплати. Так, за 2017 рік кукурудзу видано орендодавцю - 15.01.2018, а потрібно було до 31.12.2017. За 2019 рік, в рахунок сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку позивачці [PERSON] , було направлено поштовим переказом за поштовою адресою останньої,- 10 674,00 грн, які не були нею отримані та повернулась на розрахунковий рахунок товариства. Дане підтверджується платіжним дорученням №758 від 27.12.2019 року на загальну суму 379 294,65 грн., платіжними дорученнями АТ «Укрпошта» №000117236 00001 від 02.01.2020 року і №000117238 00002 від 02.01.2020 року та списком згрупованих поштових переказів за грудень 2019 року. (т.1 а.с. 231, 249-250, т.2 а.с. 1-4). Таким чином, за 2019 рік за використання об`єкту оренди, позивачка [PERSON] , як орендодавець, не отримала орендної плати в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції, згідно умов договору оренди №293 від 27.12.2013 зі змінами від 19.11.2016 - взагалі. Отже, за 2019 рік позивачкою не отримано - 2300 кг зерна, 100 кг цукру, 10 л олії, 1000 кг соломи та оранки городу до 30 соток. Також судом встановлено, що 10.07.2013 між відповідачем та [PERSON] , власником земельної ділянки площею 2,0946 га, кадастровий номер 3223784500:05:041:0028, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, було укладено договір оренди №102 земельної ділянки, терміном на 5 років (т.2 а.с. 31-32). [INFO] [PERSON] - помер. Позивачі, як його дружина та внучка, є його спадкоємцями за законом. Позивачі успадкували зазначену вище земельну ділянку у відповідних частках. Так, позивачка [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 697 від 27.09.2014 року (розмір частки одна третя) та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 693 від 27.09.2014 року (розмір частки дві третіх) є співвласниками земельної ділянки площею 2,0946 га, кадастровий номер 3223784500:05:041:0028, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області (т.2 а.с. 37-38). Поміж тим, 10.10.2013 між відповідачем та позивачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до зазначеного вище договору оренди під № 281, за якою договір оренди № 102 від 10.07.2013 викладено в новій редакції. Право оренди було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 12.04.2014, номер запису про інше речове право 5333193(т.2 а.с. 33-34). А 16.08.2016 між відповідачем та позивачем [PERSON] було укладено другу додаткову угоду до зазначеного договору під № 280, за якою договір оренди № 102 від 10.07.2013 викладено в новій редакції та внесено зміни до запису про інше речове право - 5333193 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно (т.2 а.с. 35-36, 39-40). За умов обох договорів оренди зі змінами: -орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (п. 1.1); -договір укладено строком до 31.12.2026 року (п.3.1) -річна орендна плата встановлюється в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції у розмірі (залежно від розміру частки кожного): для [PERSON] - 767 кг зерна, 33 кг цукру, 3 літри олії, 0,3 тонни соломи, оранка городів до 10 соток, а для [PERSON] - 1533 кг зерна, 67 кг цукру, 7 літрів олії, 0,7 тонни соломи, оранка городів до 10 соток (п. 4.2); -орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року (п.4.3); -орендодавець має право своєчасно одержувати орендну плату (п.9.1) -орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату без урахування індексів інфляції (п. 9.4). Так, укладаючи договори оренди зі змінами, сторони погодили розмір орендної плати та строки її виплати. В зв`язку з тим, що орендодавець в період з 2017 по 2019 рік не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, обумовленої договорами оренди, позивачі [PERSON] та [PERSON] , як співвласники земельної ділянки, орендодавці, звернулися до відповідача з вимогами від 13.02.2020 року виплатити їм орендну плату в повному обсязі в натуральній формі, шляхом доставки протягом 7 календарних днів, з моменту отримання цієї заяви, за їх місцем проживання, згідно умов договору. Зазначені заяви отримані відповідачем 18.02.2020 року, (т.2 а.с.41-44) Так, в період з 2017 - 2019 роки, до 31 грудня поточного року, згідно умов договору оренди №102 від 10.07.2013 зі змінами від 10.10.2013, відповідач мав сплатити орендодавцю, позивачу по справі - [PERSON] , орендну плату у натуральній формі в такому розмірі: 2301 кг зерна (767 кг*3роки), 99 кг цукру (33 кг*3роки), 9 л. олії (3 л*3роки), 0,9 т (0,3т*3роки) соломи та виконати оранку до 30 соток городу (10*3роки). Згідно ж умов договору оренди №102 від 10.07.2013 зі змінами від 26.08.2016, відповідач мав сплатити, позивачу по справі - [PERSON] , в період з 2017 - 2019 роки, до 31 грудня поточного року, орендну плату у натуральній формі в такому розмірі: 4599 кг зерна (1533 кг*3роки), 201 кг цукру (67 кг*3роки), 21 л. олії (7 л*3роки), 2,1 т (0,7т*3роки) соломи та виконати оранку до 60 соток городу (20*3роки). За 2017-2018 роки виплата орендної плати здійснювалася в натуральній формі, а за 2019 рік шляхом перерахування грошової суми поштовим переказом. Так, згідно відомостей про видачу в рахунок орендної плати позивачці [PERSON] , було нараховано та видано орендну плату в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції у розмірі: За 2017 позивачем [PERSON] не доотримано зерна вагою 77 кг (767 кг - 690 кг), не отримано соломи в кількості 300 кг та оранки городів до 10 соток в рік, а за 2018 ним не доотримано зерна вагою 434 кг (767 кг - 333 кг) та не отримано оранки городів до 10 соток. Крім того, орендна плата в натуральній формі за 2017 роки була проведена з порушенням строку її виплати. Так, за 2017 рік кукурудзу видано орендодавцю - 15.01.2018, а потрібно було до 31.12.2017. За 2017 рік позивачем [PERSON] не отримано соломи в кількості 700 кг та оранки городів до 20 соток в рік, а за 2018 не отримано оранки городів до 20 соток. Крім того, орендна плата в натуральній формі за 2017 роки була проведена з порушенням строку її виплати. Так, за 2017 рік кукурудзу видано орендодавцю - 15.01.2018, а потрібно було до 31.12.2017 (т.2 а.с.131). За 2019 рік, в рахунок сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку позивачам було направлено поштовим переказом за поштовою адресою: [PERSON] - 3536,90 грн та [PERSON] - 7145,80 грн, які не були ними отримані та повернулись на розрахунковий рахунок товариства. Дане підтверджується платіжним дорученням №758 від 27.12.2019 року на загальну суму 379 294,65 грн., платіжними дорученнями АТ «Укрпошта» №000117236 00001 від 02.01.2020 року і №0001179274 00004 від 17.02.2020 року та списком згрупованих поштових переказів за грудень 2019 року та за лютий 2020 року (т.2 а.с. 120-122, 143-149). Таким чином, за 2019 рік за використання об`єкту оренди, позивачі не отримали орендної плати в натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції, передбаченої умовами договору оренди №102 від 10.07.2013 зі змінами від 10.10.203 та 26.08.2016 (п.4.2) - взагалі. Отже, за 2019 рік позивачкою [PERSON] - не отримано - 767 кг зерна, 33 кг цукру, 3л олії, 300 кг соломи та оранки городу до 10 соток. А позивачкою [PERSON] за 2019 рік - не отримано - 1533 кг зерна, 67 кг цукру, 7л олії, 700 кг соломи та оранки городу до 20 соток. При цьому, суд звертає увагу, що домовленості між сторонами про сплату орендної плати в грошовій формі чи/або заміни повністю чи частково видів продукції натуральної форми - не було. Умовами договорів орендна плата чітко передбачена лише в натуральній формі. В зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договорами оренди не виконав в повній мірі, на момент подання цього позову, свою заборгованість перед позивачами так і не погасив, порушивши цим істоті умови договорів, і несплата орендної плати носить системний характер, позивачі звернулася до суду з даними позовами через представника. Дані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, не є абсолютною. Сторони договору мають враховувати вимоги законодавства, які визначені для них як обов`язкові, та не можуть змінити дію таких вимог законодавства договором, якщо це прямо не передбачено законодавством. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Таке ж нагадування закріплено ВС у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) . Отже, уклавши договори оренди зі змінами, сторони набули обов`язки, які вони мають виконувати належним чином. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України). Окрім того, відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, договорами оренди річна орендна плата чітко визначена в натуральній формі із зазначенням виду продукції/послуги та її розміру, враховуючи вимоги статті 629 ЦК України, вона й має здійснюватися саме так. Сплата орендної плати в грошовій формі чи/або заміни повністю чи частково видів продукції натуральної форми на іншу, умовами договору - не передбачено. А тому, сплату відповідачем орендної плати за 2017-2018 роки не в повному розмірі, а за 2019 заміну форми сплати орендної плати з власної ініціативи на грошову з простроченням такої виплати, та як наслідок, повної несплати її позивачам у натуральній формі, у розмірі передбаченому умовами договорів, у п. 4.2 договорів, не виконання оранки, суд визнає як систематичну невиплату (два і більше разів) відповідачем орендної плати за договорами оренди. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). Відповідно до постанови Верховного Суду № 318/433/18 від 04.12.2019 неналежне виконання умов договорів, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати з урахування її індексації також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість. Відповідно до постанови Верховного Суду № 183/1754/16 від 11.09.2019 систематична несплата орендної плати у відробітковій та натуральній формі (оранка, культивації присадибної земельної ділянки та поставка 1 тони соломи до садиби орендодавця) є істотними порушеннями умов договору. Відповідно до постанови Верховного Суду № 183/3653/16 неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Окрім того, і тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Такого ж висновку дійшов у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Згідно правового висновку щодо невиконання умов договорів оренди, викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 183/181/17 та від 20 березня 2019 року у справі № 183/3652/16: «.. відмова відповідача від надання послуг із завезення соломи, оранки земельної ділянки є істотною обставиною для розірвання договору або укладення його на інших умовах». Натомість, доказів того, що відповідачем здійснювалися дії щодо належного виконання спірних договорів оренди у частині здійснення оранки, відповідачем, всупереч його процесуальному обов`язку, передбаченому статтями 12, 81 ЦПК України, - суду не надано. Окрім того, доведеність систематичних претензій з боку позивачів (їх спадкодавців) до відповідача за отриманням орендної плати та неповідомлення про необхідність проведення оранки, на думку суду, не можуть бути підставами для невиконання останнім умов договору, оскільки такі звернення не передбачені умовами договору та не свідчать про відсутність вини відповідача у невиконанні умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Позивачі в своїх позовах, як на підставу для задоволення їх вимог, вказують саме на порушення відповідачем істотних умов договору, яка носить систематичний характер, а саме в частині несплати орендної плати у строки та у розмірах, визначених договорами оренди земельними ділянками. Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд оцінює критично доводи представника відповідача про те, що відповідно до п.9.2. Додаткової угоди №192 від 23.08.2016 до Договору оренди земельної ділянки №306 від 21.03.2014 та п.9.2. Додаткової угоди №191 від 23.08.2016 до Договору оренди земельної ділянки №307 від 21.03.2014 сторони погодили, що у разі, якщо Орендодавцем не буде отримана Орендна плата з його вини до 31 грудня поточного року, Орендар не несе відповідальність щодо неотримання орендодавцем Орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатися невнесенням Орендної плати та/чи простроченням оплати. Вказані доводи є необґрунтованими, оскільки суду не доведено, що позивачі з власної вини не отримували орендну плату в натуральній формі, як це передбачено договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» про стягнення орендної плати та розірвання договорів оренди землі є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Так, враховуючи умови договорів оренди зі змінами відповідач має сплатити недоплачену орендну плату в розмірі: -на користь позивачки [PERSON] : за 2017 рік -10 л, за 2018 рік - 2000 кг соломи, за 2019 рік - 4600 кг зерна, 200 кг цукру, 20 л олії, 2000 кг соломи та здійснити на її користь оранку городу за 2017-2019 до 180 соток; -на користь позивачки [PERSON] : за 2017 рік - 1300 кг зерна, за 2018 рік - 1000 кг соломи, за 2019 рік - 2300 кг зерна, 100 кг цукру, 10 л олії, 1000 кг соломи та здійснити на її користь оранку городу за 2017-2019 роки до 90 соток; -на користь позивачки [PERSON] : за 2017 рік - 77 кг зерна, 300 кг соломи, за 2018 рік - 434 кг зерна, за 2019 рік - 767 кг зерна, 33 кг цукру, 3 л олії, 300 кг соломи та здійснити на її користь оранку городу за 2017-2019 до 30 соток; -на користь позивачки [PERSON] : за 2017 рік - 700 кг соломи, за 2019 рік: 1533 кг зерна, 67 кг цукру, 7 л олії, 700 кг соломи та здійснити на її користь оранку городу за 2017-2019 до 60 соток. Враховуючи, що несплата частини орендної плати в відробітковій формі (оранка) та натуральній (видача с/г продуктів, постачання соломи) мала системний характер - у 2017-2018 роках, часткова її виплата була здійснена з порушенням строків виплати, а за 2019 рік, всупереч умов договорів оренди, була здійснена відповідачем у грошовій формі, суд зазначені обставини визнає як істотне порушення умов договорів, що, в свою чергу, є підставою для їх розірвання. За таких обставин, договори оренди земельної ділянки зі змінами, укладені між позивачами, кожним окремо, та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» підлягають розірванню. Вирішуючи вимоги в частині стягнення судових витрат, суд виходить з такого. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений ними судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі: на користь [PERSON] - 2268,44 грн (т.1 а.с. 1), [PERSON] - 1177,12 грн (т.1 а.с.153а), [PERSON] - 1177,12 грн (т.2 а.с. 26а). Оскільки, [PERSON] було сплачено повну суму судового збору за подання спільної позовної заяви із [PERSON] , питання його стягнення на користь останньої, судом - не вирішується. Крім того, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивачів, адвокатом Плаксієм Р.В. подано: ордер серія КС № 730818 від 10.03.2020 (т. 1 а.с.32); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 8528/10 від 28.11.2019 (т. 1 а.с.33); витяг договорів про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між АБ «Романа Плаксія» в особі керуючого бюро Плаксія Романа Володимировича та: [PERSON] - № 10/ц від 03.02.2020 (т. 1 а.с.137), [PERSON] - № 5/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.16); [PERSON] - № 6/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.158); [PERSON] (батько малолітньої [PERSON] ). - № 11/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.164); копії рахунків-фактури на суму 10 000 грн: №10/ц від 03.02.2020, платник: [PERSON] (т. 1 а.с.138); № 5/ц від 03.02.2020, платник: [PERSON] (т.2 а.с.17), платник: [PERSON] (т.2 а.с.159), платник: [PERSON] (т.2 а.с.165); копії додатків №1 від 03.02.2020 до договору про надання правничої (правової) допомоги: 10/ц від 03.02.2020 (т.1 а.с. 139), 5/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.18), 6/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.160), ), 11/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.166), якими визначається вартість правничої допомоги, форма оплати, порядок та строк. Аванс клієнта складає - 10 000,00 грн; копії квитанцій, кожна на суму 10 000,00 грн: №15 від 05.03.2020, платник: [PERSON] , (т.1 а.с.140); №16 від 05.03.2020, платник: [PERSON] , (т.2 а.с.19); №13 від 05.03.2020, платник: [PERSON] (т.2 а.с.161), №11 від 05.03.2020, платник: [PERSON] (т.2 а.с.167); копії розрахунків від 11.08.2020 витрат на правничу (правовому) допомогу на підставі договору: №10/ц від 03.02.2020, (т.1 а.с.141); № 5/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.20); № 6/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.162); № 11/ц від 03.02.2020 (т.2 а.с.168); копії актів про надання правничої (правової) допомоги від 11.08.2020, всього загальна вартість 10 000, 00 грн (т.1 а.с.142, т.2 а.с.21, т.2 а.с.163, т.2 а.с. 169). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, є належним та допустимими, проте, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають до часткового задоволення. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь кожного позивача понесені ними витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Outcome: partial