Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вона є власником житлового будинку та інших господарських (надвірних) спору в [ADDRESS]. З метою оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,06 га, якою користується з 1965 року, вона звернулася до уповноваженого органу влади, однак отримала відмову через накладення на таку житлового будинку та надвірних споруд земельної ділянки її сусіда - відповідача [PERSON] Рішенням 23 сесії 6 скликання Т.Полянської сільської ради Перечинського району від 21 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по їх фактичному використанні гр. [PERSON].» Т.Полянською сільською радою їй надано дозвіл на розробку технічної документації для передачі земельної ділянки площею 0,06 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у власність. Надалі ДП «Центр державного земельного кадастру» було виконано топографо-геодезичну зйомку її земельної ділянки площею 0,0645 га за фактичним користуванням та виготовлено технічну документацію із землеустрою, яку узгоджено з Т.Полянською сільською радою, відділом Держземагенства у Перечинському районі, суміжними землевласниками та землекористувачами, у тому числі і [PERSON] При цьому, за рішенням державного кадастрового реєстратора №РВ-2100011702013 від 25 листопада 2013 року, позивачці відмовлено у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру через знаходження в межах такої земельної ділянки, належної [PERSON] Разом з цим, необхідну їй для обслуговування власного житлового будинку земельну ділянку передано безоплатно у власність [PERSON] Всупереч ст. 198 ЗК України при оформленні [PERSON] права власності на земельну ділянку, погодження меж такої з нею не проводилося, повідомлень про дату проведення зйомки їй не надходило. Крім цього, вказана земельна ділянка в порушення ч. 1 ст. 118 З К України, передана [PERSON] без жодної правової підстави, оскільки згідно довідки від 21 жовтня 2013 року №1155 вказаною земельною ділянка користується з 1965 року саме вона. Також генпланом с. Т.Поляна розміщення земельної ділянки, належної [PERSON] з існуючою конфігурацією та місцеположенням не передбачено. Оскільки вважає, що передача у власність [PERSON] земельної ділянки під її житловим будинком не відповідає законному набуттю права власності на таку, а внаслідок цього вона обмежена у реалізації свого права власності на житловий будинок та надвірні споруди, позбавлена права розпоряджатися власним нерухомим майном та права на приватизацію земельної ділянки під власним житловим будинком та надвірними спорудами, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак останній подав заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі у судове засідання також не з'явилися, хоча про час і місце такого повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS], що стверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-11). Згідно довідки Т.Полянської сільської ради Перечинського району від 21 жовтня 2013 року №1155, земельною ділянкою площею 0,06 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] користується з 1965 року [PERSON] (а.с. 12). Також встановлено, що рішенням 23 сесії 6 скликання Т.Полянської сільської ради Перечинського району від 21 липня 2013 року №224 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по їх фактичному використанні гр. [PERSON].», [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по їх фактичному використанні для передачі у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Після цього, ДП «Центр державного земельного кадастру» було виконано кадастрову зйомку земельної ділянки позивачки [PERSON] площею 0,0645 га за фактичним користуванням та виготовлено технічну документацію із землеустрою, яку узгоджено з Т.Полянською сільською радою, відділом Держземагенства у Перечинському районі, власниками/користувачами суміжних земельних ділянок, у тому числі і відповідачем [PERSON] (а.с. 14, 15). Однак державний кадастровий реєстратор Відділу Держземагенства у Перечинському районі своїм рішенням №РВ-2100011702013 від 25 листопада 2013 року відмовив позивачці [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться частина іншої земельної ділянки (а.с. 16-18). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 546247, виданого 21 березня 2008 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2349 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 2123286201:01:002:0005 (а.с. 57). Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 377 ч. 1 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 116 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 126 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає в себе, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Таким чином, оскільки до позивачки [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй будинок [ADDRESS], однак частина такої на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 546247 належить відповідачу [PERSON], при цьому, що при видачі такого межі земельної ділянки з позивачкою, як суміжним користувачем, не погоджувалися, тому суд вважає, що оскаржуваний державний акт слід визнати недійним та скасувати, а також скасувати його державну реєстрацію.

Outcome: approved