Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 18 березня 1997 року їй було надано для ведення селянського фермерського господарства на території Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області земельну ділянку площею 46 га. 14 жовтня 1998 року рішенням сесії Озерянської сільської ради надана земельна ділянка була вилучена та переведена до земель запасу сільської ради. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2010 року, залишеною буз змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2012 року, дане рішення сільради було визнано нечинним. На підставі розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації № 46 від 23 січня 2008 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ФГ «Дарина» в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 49,10 га, які перебувають у користуванні позивачки для ведення фермерського господарства на території Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яке постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2008 року визнано нечинним. Але, згідно інформації відділу Держземагенства у Генічеському районі реєстрацію договору оренди з ФГ «Дарина» не скасовано. На її неодноразові звернення до Озерянської сільської ради, Генічеської районної державної адміністрації про поновлення її порушених прав отримувала відмови, які мотивовані тим, що договір оренди з ФГ «Дарина» чинний, державна реєстрація його не скасована. В зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду, просить визнати недійсним даний договір оренди, зобов'язавши реєстраційну службу скасувати його державну реєстрацію, судові витрати просить покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просить його задовольнити. Представник реєстраційної служби Генічеського РУЮ в Херсонській області до судового засідання не з'явився, просять розглядати справу в їх відсутність, про вирішення справи по суті поклалися на розсуд суду. Представник Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області до судового засідання не з'явився, надіслали письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнають в повному обсязі, посилаючись на те що, позовна заява не відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України, крім того позивачка в обґрунтування своїх вимог не зазначила норму чинного законодавства, яка порушена при укладанні спірного договору оренди землі. Також, позивачка вже зверталася із аналогічним позовом до суду та рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2008 року її вимоги були частково задоволені, визнано недійсним спірний договір, але ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2009 року дане рішення було скасовано, провадження по справі було закрите в зв'язку з тим, що дані спірні відносини слід розглядати в порядку господарського судочинства. Після цього, позивачкою в листопаді 2012 року вдруге було подане позовну заяву до суду з того ж самого спору, але ухвалою суду від 14 лютого 2014 року провадження по справі було закрито з тих же підстав. Крім того, позивачкою пропущений строк звернення до суду без зазначення поважності причин пропуску, тому це також є підставою для відмови в позові. Представник фермерського господарства «Дарина» в судовому засіданні проти позову заперечують, не визнають в повному обсязі, вважають, що при укладанні договору оренди між ФГ «Дарина» та Генічеською районної державною адміністрацією були дотримані всі норми чинного законодавства. Господарство сплачує всі податки. Представник третьої особи Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області проти позову заперечують, мотивуючи це тим, що сільська рада правомірно вилучила земельну ділянку у гр.. [PERSON], оскільки вона не обробляла її, не сплачувала земельний податок. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження голови Генічеської районної державної Херсонської області № 604 від 15 листопада 1996 року гр.. [PERSON] було надано земельну ділянку загальною площею 46 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Озерянської сільської ради Херсонської області. Право використовувати зазначену земельну ділянку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-Х № 007665, виданим на ім'я гр.. [PERSON], який зареєстровано 18 березня 1997 року за № 490 у книзі записів державних актів на право постійного користування землею (а.с. 11). Даний державний акт, а також державна реєстрація ніким не скасовані та відмінені, чинні по теперішній час. 14 жовтня 1998 року рішенням сесії Озерянської сільської ради надана земельна ділянка була вилучена та переведена до земель запасу сільської ради. Дане рішення було визнане нечинним постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2010 року, яка залишена буз змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2012 року (а.с. 105-107). Розпорядження голови Генічеської районної № 46 від 23 січня 2008 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ФГ «Дарина» в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 49,10 га, які перебувають у користуванні позивачки для ведення фермерського господарства на території Озерянської сільської ради Генічеського району Херсонської області (а.с. 5 ). Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2008 року дане розпорядження визнано нечинним. Вищезазначені рішення мотивовані тим, що Озерянська сільська рада неправомірно вилучила у гр.. [PERSON] спірну земельну ділянку, оскільки згідно земельного законодавства, яке діяло на той час, чітко визначений порядок припинення права власності або права користування земельною ділянкою, а саме у випадку порушень використання землі орган державного контролю за використанням і охороною земель або фінансові органи попереджають власників землі або землекористувачів про необхідність усунення цих порушень у місячний строк, якщо порушення не усунуте, на винних накладається адміністративне стягнення у встановленому порядку і надається додатково місячний строк для усунення порушень. Якщо порушення в цей строк не будуть усунуті, вказані органи передають відповідній місцевій раді народних депутатів або власнику землі, який надав земельну ділянку в користування, акт і свій висновок про необхідність припинення прав на земельну ділянку, які в свою чергу звертаються з відповідним позовом до суду. Але, при розгляді справ було встановлено, що ніяких перевірок не здійснювалося, акт і висновок про необхідність припинення права користування земельною ділянкою не приймалося. До того, ж Озерянська сільська рада прийняла розпорядження поза межами своєї компетенції, оскільки Генічеська районна державна адміністрація до суду з відповідним позовом не зверталася. Таким чином, вищезгаданими рішеннями судів було встановлено, що спірна земельна ділянка була вилучена у гр.. [PERSON] незаконно та згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Тому, надання цієї земельної ділянки, яка перебуває в законному користуванні позивача та це право в передбаченому законом порядку не скасовано, іншій особі в оренду суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 215 ч.1, ч.3 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 627 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнути згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі». В даному випадку об'єкт оренди - спірна земельна ділянка не перебувала у розпорядженні Генічеської районної державної адміністрації, акт на постійне користування нею виданий [PERSON] був чинним, земельна ділянка в передбачений законом спосіб вилучена у неї не була, що підтверджується вищезгаданими рішеннями судів, тобто укладати договір оренди з ФГ «Дарина» вона не мала права, тому цей договір спірної земельної ділянки укладений в порушення вимог законодавства. Стосовно заперечень представника Генічеської районної адміністрації щодо наявності рішень судів щодо закриття провадження в різних справах в зв'язку з порушенням підсудності, а також пропущення строків звернення до суду, то суд зазначає наступне. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2014 року провадження у справі за даною заявою було закрите на підставі п. 1) ч. 1 ст. 205 ЦПК України з тієї підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 89), яку скасовано ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року та справу направлено для розгляду по суті до того ж суду іншим суддею, з тих підстав, що позивачка звернулася до суду як фізична особа з приводу порушення її цивільного права, а тому спір має вирішуватися судом цивільної юрисдикції (а.с. 158). Так, дійсно позивачка звернулася до суду як фізична особа за відновленням своїх порушених цивільних прав, оскільки акт на постійне користування земельною ділянкою виданий їй як фізичній, а не юридичні особі, та укладання спірного договору оренди порушує її цивільні права і обов'язки. Стовно ствердження представника Генічеської районної адміністрації щодо пропущення строків звернення до суду позивачем для оскарження договору оренди, то суд приходить до висновку, що в даному випадку вони не пропущені, оскільки по теперішній час позивачка є законним користувачем спірної земельної ділянки, державний акт ніким не скасований, земельна ділянка в передбачений законом спосіб не вилучена, а наявний договір оренди та його державна реєстрація перешкоджають належному користуванню позивачкою спірною земельною ділянкою. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved