Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1977 року, який 25.03.2005 року був розірваний, актовий запис №152. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] на підставі ордеру №212 від 14.03.1983 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, на його склад сімї з трьох чоловік: дружини [PERSON], доньки [PERSON] була надана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м.. Сторони були членами житлово-будівельного кооперативу №339, тому свої пайові внески за зазначену квартиру сплатили повністю в 1990 році, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу №339. На думку позивачки, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, про що відповідач заперечує, у добровільному порядку розподілити спільно нажите майно відмовляється, тому [PERSON] просила суд визнати квартиру [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі спільним майном подружжя, та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомляв, про день слухання справи повідомлявся належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №47 (1846) від 22.06.2017 року. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогами ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1977 року, який 25.03.2005 року був розірваний, актовий запис №152. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] на підставі ордеру №212 від 14.03.1983 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, на його склад сімї з трьох чоловік: дружини [PERSON], доньки [PERSON] була надана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м.. Сторони були членами житлово-будівельного кооперативу №339, тому свої пайові внески за зазначену квартиру сплатили повністю в 1990 році, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу №339. На теперішній час згідно з актом обстеження квартири [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі від 23.06.2017 року, складеним представником ОСББ «Житлово-будівельний кооператив № 339» [PERSON], відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, його особисті речі відсутні. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. За ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Згідно зі ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. П. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Оскільки спірне нерухоме майно квартира [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі, була набута подружжям шляхом сплати ними пайових внесків у житлово-будівельному кооперативі №339, в період їх перебування у зареєстрованому шлюбі, під час якого сторони мали спільний бюджет та спільно вели господарство, мешкали разом, тому суд вважає, що спірна квартира [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м., є спільною сумісною власністю подружжя, а також вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (Червоного Козацтва) у місті Дніпрі. Також суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2663 гривні 50 копійок витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved