Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. Оскільки спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 22.07.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді від 14.05.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні сторони заявили суду клопотання про надання строку на примирення.. Ухвалою суду від 09.06.2020 р. було зупинено провадження у справі, подружжю надано строк для примирення. 09.12.2020 року строк наданий подружжю для примирення - сплинув. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.12.2020 було поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка та відповідач у судовому засіданні просили суд про розірвання вказаного шлюбу, посилаючись на той факт, що родина фактично розпалась, відповідач наміру зберігати дану сім`ю не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 25.12.2011 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з №1805), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, позивач та відповідач не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved