Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що згідно з свідоцтвом про народження вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Вказала, що шлюб між батьками було розірвано у 2004 році. Зазначила, що до досягнення повноліття на її утримання стягувалися аліменти з відповідача за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. Однак на даний час вона продовжує навчання в ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на 1 курсі денної форми навчання і у звязку з цим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, хоч має змогу і зобовязаний це робити. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до 23 років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявилися, представник скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справив повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. У звязку з неявкою сторін, судове засідання технічними засобами не фіксувалося. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповдіно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу Серії 1-СР № 100828 від 10.08.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 434. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії I-СР № 156326 виданого повторно 27.10.2004 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до повноліття дитини. На даний час [PERSON] навчається у ДНЗ та потребує допомоги від батьків, так як власного заробітку не має. Відповідач матеріальної допомоги на навчання позивачки не надає. Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей» № 574 від 05.09.2018 року [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на І курсі денної форми навчання з 01.09.2018 року. Наказ № 4 З-УДЗ від 30.08.18 по 30.12.2019 року. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом достеменно встановлено, що [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на навчання у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.09.2018 року і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення позивачкою двадцяти трьох років. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved