Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], який діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру на житлове приміщення № 289 від 26.07.1985 року, [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована позивачка [PERSON], син позивачки, відповідач по справі [PERSON] та онука позивачки, [PERSON] У вересні 2012 року відповідач, разом із донькою [PERSON] виїхав в інше місце на постійне проживання. Тобто відповідач за вказаною адресою не проживає близько 4-х років, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює. Позивачка просить суд визнати відповідача разом з дитиною [PERSON] такими, що втратили право користування житлом у квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Була не проти винесення заочного рішення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та з огляду на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі близько 4-х років, не несе витрат з оплати комунальних послуг, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості оформлення субсидії на оплату останніх, просив позовні вимоги задовольнити, також був не проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. У судове засідання представник третьої особи [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Також раніше представником третьої особи було надано заперечення проти позову, в якому вона просила в задоволені позову відмовити у зв'язку з необґрунтованістю останнього. Зі згоди позивачки та представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] близько 35 років та є сусідкою позивачки [PERSON] Також вона знайома з сином позивачки, відповідачем по справі [PERSON] Їй відомо, що відповідач разом з донькою [PERSON] близько 4-х років не проживають за місцем реєстрації, так як залишили цю квартиру та виїхали у інше місце мешкання. Суперечок з приводу мешкання у даній квартирі між сторонами не виникало. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] вже тривалий час та є сусідкою позивачки [PERSON], яку знає приблизно 20 років. Також вона знайома з сином позивачки, відповідачем по справі [PERSON] Їй відомо, що відповідач разом з донькою [PERSON] близько 4-х років не проживають за місцем реєстрації, так як залишили цю квартиру та виїхали у інше місце мешкання. Суперечок з приводу мешкання у даній квартирі між сторонами не виникало. Суд, дослідивши позов, надані докази та заяви- ордер на житлове приміщення № 289 від 26.07.1985 року, довідку з місця проживання та реєстрацію від 20.07.2016 року, акт про не проживання відповідача [PERSON] з дитиною [PERSON] по [ADDRESS] з вересня 2012 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України, у разі якщо член сім»ї наймача житлового приміщення вибув з приміщення в інше місце проживання, то він втрачає право користування даним житловим приміщенням з моменту вибуття. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], який був членом сім'ї позивача, з вересня 2012 року без поважних причин не користується житлом - квартирою [ADDRESS], а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Згідно до п. 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків(усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я. Відповідно до Правил реєстрації фізичних осіб малолітні та неповнолітні діти повинні бути зареєстровані разом з тим з батьків, з ким постійно проживають. Враховуючи те, що малолітня [PERSON], 2011 року народження постійно проживає разом з батьком [PERSON], то її реєстрація повинна бути за місцем його проживання, у зв'язку з чим визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом по [ADDRESS], веде до аналогічних наслідків щодо дитини. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved