Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] , якій належав житловий будинок по [ADDRESS] . Померла залишила заповіт, посвідчений секретарем Верхньовербізької сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і вона є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого. Зазначає, що спадщину прийняла та звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено, оскільки пропустила строк подання заяви. Вважає, що строк пропущений з поважних причин, оскільки у період з 16 по 24 березня 2020 року, коли слід було подати заяву до нотаріуса, знаходилась на лікуванні в Косівській ЦРЛ, тому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці, який вважає достатнім для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті тітки. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] , про що 16 січня 1996 року складено відповідний актовий запис № 4 (а.с.11). За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13 грудня 1990 року виконкомом Верхньовербізької сільської ради належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с.19). Померла залишила заповіт, посвідчений секретарем Верхньовербізької сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району від 26 листопада 2020 року за № 550 (а.с.14). [INFO] помер [PERSON] , про що 25 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис № 86 (а.с.12). Будучи спадкоємцем за законом на майно померлого, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як пропустила шестимісячний строк для звернення із такою заявою (а.с.21). У відповідності до п. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17), необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Із поданих доказів видно, що позивачка не звернулася вчасно із відповідною заявою до нотаріуса, у шестимісячний строк після смерті брата, так як в період з 16 по 24 березня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Косівській ЦРЛ, що підтверджується копією довідки медичного закладу від 24 березня 2020 року за № 113 (а.с. 22). Суд вважає, що при наведених обставинах позивачці слід визначити додатковий строк, який вона просить, для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки визначений законом пропущений нею з поважних причин і відповідач проти цього не заперечує. На підставі наведеного та ст.ст. 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved