Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що із відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їхній малолітній син [PERSON] проживає разом з нею, позивачкою, та перебуває на її утриманні, а відповідач [PERSON] добровільно не надає кошти на утримання сина [PERSON] , не піклується про його матеріальне забезпечення. Зазначає, що відповідач [PERSON] інших дітей на утриманні не має, такий приховує від неї місце праці, однак їй (позивачці) відомо, що такий займається вантажними перевезеннями з-за кордону, отримує хоч і нерегулярний, але високий заробіток, відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень, але не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 14.07.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги [PERSON] визнає частково, покликаючись на наступні обставини: позивачка вводить суд в оману, стверджуючи що він не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини; він, відповідач, з часу відокремленого проживання, зокрема починаючи з квітня 2018р. по даний час, постійно надає позивачці матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень щомісяця, пересилаючи кошти на рахунок позивачки, що підтверджується відповідними платіжними документами (квитанціями); він (відповідач) постійно цікавиться у позивачки про потреби дитини, посезонно купляє дитячий одяг, продукти харчування, засоби гігієни, іграшки, тощо; часто відвідує сина та проводить з ним час; на даний час не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, зокрема дрібним ремонтом автомобілів; обставина, на яку покликається позивачка, з приводу його (відповідача) діяльності - вантажних перевезень з-за кордону не відповідає дійсності; твердження позивачки про його високий дохід є надуманими; на даний час він, відповідач, допомагає своєму непрацездатному батьку, котрий є інвалідом, потребує постійної сторонньої допомоги та проживає разом із ним (відповідачем); спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] - у розмірі 1200 гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів; рекомендована законодавством мінімальна сума аліментів на 2020 рік для дітей у віці до 6 років станом з 01.07.2020р. становить 1859 грн.; мінімальний розмір аліментів регулярно збільшується у зв`язку з збільшенням відповідних мінімальних показників встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб; надання відповідачем допомоги батьку не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини; можливість відповідача допомагати батькам свідчить про наявність у нього відповідних фінансових можливостей утримувати дитину. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно з відповідною індексацією, встановленою законом. Відповідач [PERSON] подав додаткові письмові пояснення, які суд розцінює як заперечення, де вказав, що він не має достатнього заробітку, оскільки на даний час не працює, підзаробляє тимчасовими заробітками, його дохід є невеликим та нестабільним, в міру можливостей допомагає непрацездатному батьку; відтак розмір аліментів в сумі 2000 грн. на даний час є непосильним для нього та таким, що призведе до виникнення у нього заборгованості, яку він не зможе погасити, що відповідно поставить його у скрутне матеріальне становище; позивачкою не надано доказів на підтвердження витрат, які вона несе на утримання дитини, для порівняння співрозмірності таких з заявленими нею позовними вимогами; він (відповідач) позовні вимоги визнає частково, оскільки спроможний сплачувати\~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] -\~у розмірі\~1200\~гривень щомісячно.\~Розгляд даної\~справи просить\~здійснювати у\~його відсутності.\~ Позивачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги, що зазначені нею у відповіді на відзив, зокрема просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, оскільки він займається продажем автомобілів, привезених з-за кордону (для підтвердження надала скріншоти оголошень про продаж [PERSON] автомобілів, викладених ним в мережі інтернет); його батьки мають продуктовий магазин, такі відпочивають влітку за кордон, а окрім цього батько отримує пенсію. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився. У додаткових письмових поясненнях, поданих відповідачем, наявне клопотання про розгляд даної справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя в сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , котрий проживає разом з матір`ю [PERSON] , позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працевлаштований, отримує мінливий дохід. Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: поясненнями позивачки [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копією свідоцтва про народження дитини сина [PERSON] , [INFO] ; копіями паспортів сторін по справі; довідками про склад сім`ї сторін по справі; копією трудової книжки відповідача [PERSON] ; довідкою з Городоцької районної філії Львівського ОЦЗ від 21.09.2020р. №865; іншими матеріалами справи. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.1 ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом враховано матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті обставини, що дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою [PERSON] , остання несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням вразі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач [PERSON] ухиляється від належного утримання дитини, а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним і на утриманні жодних інших дітей чи утриманців немає та такий частково визнав даний позов та не заперечував проти сплати аліментів в сумі по 1200 гривень щомісячно. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб,

Outcome: partial