Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, згідно якого просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дітьми повноліття та стягнути понесені судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що з вересня 2007 року сторони перебували у шлюбі, від якого народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням мирового судді судової ділянки № 186 району Тропарьово-Нікуліно міста Москви Російської Федерації від 19.05.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати із позичкою. Позивачка самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей. Для їх проживання [PERSON] орендує квартиру, місячна плата якої складає 2300 дол. США. Старша донька є студенткою Британської мовної школи, навчання в якій в квартал складає 6615,00 грн. Крім того, діти навчаються у театральній школі, навчання в якій становить 2000,00 грн. щомісячно. Позивачка забезпечує дітям належне здорове харчування, доньки систематично відвідують спортивний клуб та займаються плаванням. У зв'язку з працевлаштуванням позивачки в ЗНЗ «Школа-дитячий садок «Джерело» хореографом за дітьми наглядає няня, послуги якої складають 7000,00 грн. щомісячно. Діти отримують належний догляд, відповідний рівень життя і побуту, до яких вони звикли з народження який потребує відповідних зусиль і витрат з боку батьків. На момент звернення до суду між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Відповідач є приватним підприємцем, має доходи від підприємницької діяльності, інших осіб на його утриманні не перебуває, та може сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, при цьому позивачка пояснила, що відповідач має можливість сплачувати саме такий розмір аліментів на утримання дітей, що підтверджується рівнем його витрат на дітей на теперішній час, однак кошти ним витрачаються на дорогоцінні подарунки та брендовий одяг, необхідності в яких не має. Відповідач має дохід від підприємницької діяльності в Росії, крім того також працює ріелтором з продажу нерухомості в Англії, має сімейний бізнес з татом, а саме завод по виготовленню медичних препаратів. Позивачка зазначила, що в неї також є дохід приблизно 80000,00 грн. на місяць, що підтверджується виписками з банківських установ, нею здається в оренду житло в Росії. Її витрати на дітей з урахуванням оренди житла становлять приблизно 100000,00 грн. щомісячно. Утримувати дітей позивачці допомагає її батько. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи. 27.03.2015 року направив до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, однак не погоджується з розміром аліментів 20000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Просить суд стягувати аліменти на утримання доньок по 1000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що переїзд дітей до іншої країни, оренда квартири, вступ до шкільних та дошкільних закладів позивачка з відповідачем не погоджувала та не погоджувала розмір витрат на дітей. Він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, в кінці червня 2014 року він передав одяг для доньок на суму в розмірі 110459,00 руб., а в березні на суму 28703,00 руб. 26.05.2014 року відповідач зареєструвався як приватний підприємець, однак у зв'язку з кризовою ситуацією у країні його бізнес не приносить доходів, що підтверджується податковою декларацією. Будинок, в якому він проживає належить не йому, а його батькові. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.13-14). Позивачка разом з дітьми проживають та зареєстровані в [ADDRESS], що підтверджено довідкою ТОВ «Експлуатаційна компанія» від 11.12.2014 року. (а.с. 15). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] зазначила, що необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі на місяць на кожну дитину в розмірі 20000,00 грн., викликана забезпеченням повноцінного фізичного та духовного розвитку доньок, що потребує витрат. На підтвердження понесених позивачкою витрат було надано договори про надання послуг з зайняття гімнастикою дітьми у Фітнесклубі «Спорт Лайф», довідки про навчання в театральній школі «Фантазія Нью», Британської мовної школи «Дек Скул», зайняття роликами, тенісом. Однак, зазначені позивачем витрати відповідно до положень ст. 185 СК України відносяться до додаткових витрат на дитину та не підлягають стягненню в якості аліментів. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків, позивачка працевлаштована, має самостійний дохід, відповідач є фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід, що підтверджено поясненнями позивачки як свідка та свідків [PERSON], [PERSON], які засвідчили, що при приїзді до Києва відповідач ні в чому не відмовляє дітям, купує дорогі речі, водить до дорогих розважальних закладів та ресторанів, пересувається по місту лише на таксі або орендованому автомобілі класу люкс, орендує дорогі житлові приміщення або готелі, в усних розмовах хвалиться своїм достатком. Крім пояснень свідків дохід відповідача підтверджується його витратами, зазначеними в платіжних документах, які відповідач додав до своїх письмових заперечень. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи із інтересів дітей, які потребують певних коштів з урахуванням їх статі та віку, звичного способу життя, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки на утримання дітей по 10000,00 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 16.01.2015 року до досягнення ними повноліття, оскільки під час розгляду справи встановлено, що відповідач може надавати допомогу у визначеному розмір та зазначений розмір відповідає рівню життя малолітніх дітей. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачка не надала суду належних доказів щодо вживанням нею заходів для отримання з відповідача аліментів на утримання дітей з 02.07.2014 року, отже аліменти слід стягнути з дня пред'явлення позову, підстав для стягнення аліментів за минулий час судом не встановлено, у задоволені позовних вимог в даній частині слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial