overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, через що вона звернутися до суду, про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком дитини зазначено відповідача - [PERSON]. Відповідно акту від 14.08.2014 року виданого КЖЕП «Оріон» неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS], разом із матір'ю, позивачкою [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позивачкою не надано доказів понесених нею трат на правову допомогу, що викладені в позивній заяві, вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюбне життя між сторонами не склалося, шлюб було розірвано. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Київському міжнародному університеті на денній формі навчання та немає змоги влаштуватися на роботу , щоб самостійно сплачувати за навчання. Крім того вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога та лікаря гастроентеролога. Має дотримуватись певного режиму життя та уникати фізичних навантажень. Анастасія перебуває на утриманні позивача. Відповідач стосунки з донькою не підтримує. В Київському міжнародному університеті позивач сплачує 22 200 грн. відповідно до договору про надання освітніх послуг.Позивачка намагалася домовитись з відповідачем про відшкодування ним Ѕ частини витрат на навчання дитини, але він відмовився. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2020 року провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд . Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомленаналежним чином про місце, дату та час розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, протии винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка знаходиться в декретній відпустці і також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, а також на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не зявилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, викладені в заяві, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, але перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про одруження. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання сина. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати сина. В даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, який проживає разом з нею, про що не заперечують сторони. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина до досягнення ним повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

\~ Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2010 року, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей і матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за меншою дочкою [PERSON] і також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. А тому вона\~ змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, а також на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, викладені в заяві, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, але перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2010 року, від якого мають двох доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копією свідоцтва про одруження. В суді також встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на їх утримання. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати доньок. В даний час позивачка\~ не працює, здійснює догляд за меншою дочкою [PERSON] , неповнолітні діти проживають разом з нею, про що не заперечують сторони. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дочок. Відповідно до\~ п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, з 20 грудня 1996 року по 16 червня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO].. Але спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, просив справу слухати у його відсутність. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.12.1996 року по 16.06.2009 року, на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, копією свідоцтва про одруження та копією виписки з рішення суду про розірвання шлюбу. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання доньки. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно утримувати дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб від 04.08.1979 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Близько 25 років припинили шлюбні відносини,спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів з відповідачем, постійні сварки. Подальше збереження родини, з урахуванням їх з відповідачем взаємних відносин, вона вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без її участі та просить задовольнити заяву в повному обсязі. Прізвище після розлучення просила залишити Курбанова. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив і з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 серпня 1979 року [PERSON] з [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від, актовий запис № 480. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають 2-х дітей. Через непорозуміння та різні погляди на життя вони з відповідачем припинили подружні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження родини, з урахуванням їх з відповідачем відносин, вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що проти позовних вимог позивачки не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 30.12.1989р. Дніпровським відділом ЗАГСу м. Дніпродзержинськ, 30.12.1989 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1257, від якого сторони мають 2-х дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені через те, що, вони з відповідачем мають різні поняття та погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають 2-х неповнолітніх дітей. Через непорозуміння та різні погляди на життя вони з відповідачем припинили подружні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження родини, з урахуванням їх з відповідачем відносин, вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що проти позовних вимог позивачки не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 21.09.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 21.09.2002 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 566, від якого сторони мають 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені через те, що, вони з відповідачем мають різні поняття та погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них;

Outcome: approved