Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її (позивачки) мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері є чоловік померлої [PERSON] та дочки померлої [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідачка). Крім того, вказує, що вона (позивачка) звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . Також до Другої Черкаської державної нотаріальної контори звертався [PERSON] - чоловік померлої [PERSON] та їх (позивачки та відповідачки) батько із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] [INFO] їх батько - [PERSON] помер. Відповідачка [PERSON] хоча і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за даною адресою з 2011 року, з часу виїзду до Німеччини. Вона (позивачка), як спадкоємець за законом після смерті матері 28.08.2020 року, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на всю квартиру, але отримала відмову викладену у постанові про відмову увчиненні нотаріальної дії, оскільки в матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще одного спадкодавця за законом, а саме дочки спадкодавця [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що реєстрація [PERSON] за місцем проживання спадкодавця в даному випадку не є свідченням прийняття нею спадщини, оскільки остання з 2011 року не проживає за вказаною адресою, а проживає в Німеччині, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Крім того, [PERSON] була складена заява про відмову від спадщини після смерті матері на її (позивачки [PERSON] ) користь, яка засвідчена першим секретарем з консульських питань Посольства України у ФРН, що також підтверджує факт перебування [PERSON] в Німеччині. А тому, просить: визнати факт непроживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини; визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2020 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Ульянов С.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити, визнати факт непроживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини; визнати [PERSON] , [INFO] такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, але подала заяву про визнання позову від 19.01.2021 року (надійшла до суду 28.01.2021 року) в якій просила задовольнити вимоги [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи проводити без її участі. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] - адвоката Ульянова С.М., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Статтею ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.05.2018 року (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (на російській мові), [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7-8). Також встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] на російській мові), [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб реєстраційне свідоцтво № [NUMBER] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9-12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю на момент смерті, в тому числі і на квартиру [ADDRESS] , яка належала останній на праві власності на підставі свідоцтва на право власності серія та номер № [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 10.07.2015 року. Вказане підтверджується як самим свідоцтвом, так і витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №40422406 від 10.07.2015 року (а.с. 13-15). Спадкоємцями після смерті [PERSON] був чоловік останньої - [PERSON] та її дочки - [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідачка). Також в судовому засіданні встановлено, що 11.07.2018 року [PERSON] звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 19-20). Крім того, 11.07.2018 року до Другої Черкаської державної нотаріальної контори звернувся і [PERSON] , однак із заявою і про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь дочки померлої - [PERSON] (а.с. 21-22). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (а.с. 6). 08.08.2020 року постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] , що залишилася після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки ще одним спадкоємцем першої черги є [PERSON] , яка прийняла спадщину. Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 та частина 1 статті 1273 ЦК України). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із довідки від 17.07.2018 № 12436-01-10, виданої Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відповідно до наявної адресної картки особи за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.05.2018 року були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 11.01.1989 року по 24.05.2018 року; [PERSON] , [INFO] з 11.01.1989 року по час видачі довідки (тобто по 17.07.2018 року); [PERSON] , [INFO] з 11.01.1989 року по час видачі довідки (тобто по 17.07.2018 року); [PERSON] , [INFO] з 10.06.2009 року по час видачі довідки (тобто по 17.07.2018 року); [PERSON] , [INFO] з 11.01.1989 року по час видачі довідки (тобто по 17.07.2018 року), (а с. 23). Однак відповідачка [PERSON] хоч і була зареєстрована за вказаною адресою, але фактично за місцем реєстрації не проживала з 2011 року, що стверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 26.08.2020 року, складеним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченим головою ОК «ЖБК-98» [PERSON] (а.с. 26). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її матері - [PERSON] , де б вона не знаходилася та з чого б вона не складалася, на користь своєї сестри - [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідною заявою [PERSON] від 08.08.2020 року, посвідченою першим секретарем з консульських питань Посольства України у ФРН [PERSON] (а.с 24). Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації протягом більш ніж дев`ять років, в тому числі станом на 15.05.2018 року - на день смерті спадкодавця [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідачка [PERSON] , не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, тому остання не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину необхідно для реалізації права позивачки на спадкування після смерті матері - [PERSON] та оформлення її спадкових прав в установленому законом порядку. Беручи до уваги небажання відповідачки [PERSON] приймати спадщину, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] , а також враховуючи визнання відповідачкою даного позову, що не суперечить закону та не порушує її прав, а також прав, свобод та інтересів інших осіб, суд, за наявності для того законних підстав, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved