Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що на початку 2010 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. Також позивачка вказала, протягом двох років разом сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, син проживає з позичкою та знаходиться на її повному утриманні. Тому позивачка звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхнього спільного сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви у яких вони просили розглянути позов по суті у їх відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2003 між сторонами укладено шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно даних довідки за № 681 від 03.09.15 р., виданої Житньогірською сільською радою Рокитнянського району Київської області, позивачка має наступний склад сім`ї: чоловік - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON] (а.с. 6). Як встановлено судом, на даний час дитиною займається тільки позивачка, а відповідач утриманням дитини не займається. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує обставини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача. У відповідності до змісту ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) (але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно, починаючи з 16.06.16 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved