Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.10.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 937. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Також позивачка звернулась до суду з вимогою, в якій просить стягнути аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.06.2033 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд, находить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 25.10.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції шлюбі, актовий запис № 937. На даний час шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільного господарства, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, як що буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, аліменти на утримання якої суд стягує. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved