Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 23.10.2015 вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1675. Від шлюбу мають дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть з 2016 року, разом не проживають. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 23.10.2015 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1675, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СР № 125962 від 23.10.2015. У шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції складено актовий запис № 235, та [PERSON], [INFO], про що Соснівським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис № 1251. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-СР № 227857 та серії І-СР № 262067 відповідно. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. У ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя,разом не проживають, спільне господарство не ведуть з 2016 року, збереження сімї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved