Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], щодо позбавлення батьківських прав, у відношенні його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позовних вимог вказала, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 21 липня 2001 року. Після реєстрації шлюбу вони проживали в орендованому житлі, приватному домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Шлюбні стосунки між ними не склались і відповідач неодноразово залишав [PERSON], повертаючись проживати до своєї матері, переїзди відповідача відбувались потай від [PERSON], щонайменше двічі на рік. У вересні 2004 року, [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що в них буде дитина, після чого [PERSON] остаточно переїхав проживати до своєї матері. При цьому він говорив, що йому необхідно деякий час пожити окремо, розібратися у своїх почуттях, потім [PERSON] заявив, що не готовий до батьківства. З 2005 року [PERSON] перебував у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою, прізвища та місце проживання останньої позивачці не відомо. [PERSON] приховує місце свого фактичного проживання, його реєстрація у гуртожитку має формальний характер. У 2007 році [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська з позовом про розірвання шлюбу, 18.10.2007 року Кам'янобрідським відділом РАЦС Луганського МУЮ, на підставі рішення суду, було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, жодного дня не проживав із сином, не відвідував його, матеріально не забезпечує, не цікавиться життям та здоров'ям дитини. [PERSON] не виховує сина і не забезпечує його потреб, з часу народження дитини він не витратив на сина ані копійки, ні разу за життя дитини не отримала подарунка від батька. [PERSON] ніколи не відвідував сина і не цікавився його життям. У зв'язку із цим, [PERSON] звернулась до суду та просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його сина [PERSON] [INFO]. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві. Крім того, позивач вказала, що під час народження дитини, та в подальшому протягом декількох років, матеріальну допомогу по утриманню дитини надавали батьки відповідача, бабуся відвідувала дитину, надавала допомогу у частині того, що відводили дитину до дитячого закладу, а саме гурток бального танцю «Дамир». На свята та дні народження дитини, саме бабуся дарувала незначні подарунки, іграшки, які в подальшому залишалися у будинку де мешкає бабуся. Дитина відвідувала бабусю за місцем її проживання, та інколи залишалась до наступного дня, але це були разові відвідування. Відповідач жодного разу матеріальної допомоги на утримання дитини не надав, перераховані ним, під час судового засідання двісті гривень, май же є разовим проявом батьківської турботи щодо дитини. Дії відповідача, с початку народження дитини, та в подальшому демонстрували те, що він не визнає сина як рідного, про що також свідчать дії відповідача, при зверненні до суду із позовом про оспорювання батьківства. Відповідач за увесь час навчання дитини у дитячому садку, а потім у школі, жодного разу не відвідав ані святкових заходів, за участі сина, ані жодного батьківської наради. Також відповідач не цікавився духовним розвитком дитини, а саме не відвідував виступів дитини під час змагань у бальних танцях, жодного разу не відвідував з дитиною цирків, театрів, парків дитячих розваг та інш. Відповідач не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не спілкується з дитиною, з метою розвитку в дитині культурних. Духовних та інших цінностей. Участь бабусі у долі дитини не є тотожною участі батька у долі дитини. У зв'язку із чим позивач наполягала у судовому засіданні на задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, просила суд не вирішувати питання щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Прокурор у судовому засіданні, після надання пояснень сторонами по справі, вислухавши пояснення свідків, та вивчивши висновок Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї, позовні вимоги підтримав, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, виходячи з інтересів дитини. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні та пояснив, що [PERSON] у своєму позові не надає ні одного письмового доказу вини [PERSON], вводить суд в оману з приводу того, що відповідач не приймає участь у вихованні дитини. [PERSON] забороняє відповідачу бачитись із дитиною, тому усі подарунки він передавав через своїх батьків. Доказом того, що [PERSON] та його батьки приймають участь у вихованні дитини є довідка із школи бальних танців «Дамир», в якій вказано, що дитина [PERSON] [INFO] відвідував школу бальних танців з 2010 року, на заняття його водили батьки [PERSON], так як вони знаходяться на пенсії, а також вони здійснювали оплату занять. Також згідно довідки «Жилсервіс» № 167 від 14.03.2013 р. позивачка зареєстрована на адресою: [ADDRESS], але фактично не мешкає за даною адресою на протязі 5 років. Крмі того, відповідач вказав, що в нього склались стійки не приязненні стосунки з позивачкою, що завадило йому у повній мврі приділяти увагу сину. Він надав, за можливості матеріальну допомогу позивачці, але деякий час він не мав заробітків, а тому подарунки дитині робили його батьки. На теперішній час він не пам'ятає, ані назви та адресу дитячого садку, який відвідував син, ані школи. На батьківські збори він не ходив, виступив дитини він не відвідував, у зв'язку із зайнятістю на роботі. Відповідач зазначив, що вісім років позивача влаштовували такі відносини, але оскільки вона на теперішній час мешкає з іншим чоловіком, цей позов викликаний саме такими обставинами. Таким чином, відповідач вважає, що заявлені [PERSON] вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кам'янобрідського районного відділу Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї, підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, та їх представників, прокурора, представника третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних обставин. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції в Луганській області від 27.05.2005 року, актовий запис № 129 (а.с.7, т.1). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданим Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції в Луганській області від 20.03.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.10.2007 року, актовий запис № 145 (а.с. 8, т.1). Згідно рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 26.09.2007 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, крім того у рішенні вказано, що згідно позовної заяви, [PERSON] вказав, що фактично шлюбні відносини між ним та [PERSON] припинені у 2004 році. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, не підлягають доказуванню ті обставини, що майже з 2004 року, відповідач не мешкає разом з позивачем, та його сином, спільного господарства не веде. Згідно довідки про доходи [PERSON], працює у ДП «Луганський облавтодор» на посаді заступника начальника відділу з питань оплати праці, планування та економічного аналізу, має стабільний заробіток (т.1 а.с.10). Згідно виробничої характеристики - [PERSON] характеризується з позитивного боку, самостійно займається вихованням сина, є дуже турботливою та чуткою матір'ю, проводить відпустки та вільний час з дитиною, у 2009 році відпочивала з дитиною у санаторії «Місхор» (т.1 а.с.11). Згідно довідки комунального підприємства «Жилсервіс» за № 167 від 14.03.2013 року, [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] та займає одну кімнату площею 30.00 кв. м., в однокімнатній квартирі (а.с. 9, т.1). Згідно договору найму житла в будинках комунального житлового фонду від 18.08.2011 року, укладеного між МКП «Благоустрій» та [PERSON], остання уклала договір найму кімнати [ADDRESS], дана кімната видана їй та членам сім'ї наймача, а саме сину [PERSON], 2005 року народження (т.1 а.с.16). За місце проживання [PERSON] характеризується виключно з позитивного боку, у гуртожитку мешкає з 2007 року, з нею мешкає її неповнолітній син - [PERSON], 2005 року народження, всю турботу про сина, [PERSON] несе самостійно, батько дитини -[PERSON] у гуртожитку не мешкав та не мешкає, участі у долі сина не приймає, з часу отримання кімнати у гуртожитку жодного разу не з'являвся (т.1 а.с.12). Згідно характеристики [PERSON], за місцем проживання: [ADDRESS] зарекомендував себе як комунікабельний, ввічливий чоловік. За даною адресою мешкає постійно по теперішній час, не мешкав у період з 2001 року по 2008 рік (т.1 а.с.60). Із наданих письмових заперечень на позов, поданих відповідачем [PERSON] (т.1 а.с35). останній вказує місцем свого проживання адресу: [ADDRESS], таким чином вбачаються протиріччя між наданою відповідачем характеристикою та його запереченням з приводу адресу його проживання. У судовому засіданні відповідач не оспорював того факту, що дитина - [PERSON], 2005 року народження, з моменту народження та по теперішній час мешкає з матір'ю, таким чином, у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно довідки наданої КДУУ я/с №31, [PERSON], 2005 року народження з листопада 2007 року по 31.08.2011 року відвідував даний дитячий заклад. Протягом усього часу, батько дитини - [PERSON], в дитячому садку жодного разу не з'являвся, життям та розвитком дитини не цікавився (т.1 а.с.13). Згідно довідки, станом на березень 2013 року, [PERSON] навчається у КЗ «Луганська середня загальноосвітня школа I-III ступенів №2» у 2-Б класі (т.1 а.с.14). Згідно наданої характеристики з навчального закладу [PERSON] характеризується з позитивного боку, багато читає, товариський, добра та чуйна дитина. Мати дитини приділяє багато уваги всебічному розвитку та вихованню дитини, батько дитини у школі не з'являвся і навчанням дитини не цікавився (т.1 а.с. 15). Згідно психолого-педагогічної характеристики на учні 3-б класу Луганської СЗШ І-ІІІ ступенів №2 [PERSON], характеризується з позитивного боку, має добрий розвиток, є відкритою, доброю, чуйною та легко ранимою дитиною (т.2 а.с.48). У судовому засіданні відповідач пояснив, що під час спілкування з дитиною - [PERSON], в останнє він спілкувався з ним у листопаді 2012 року, він зробив висновок про те, що дитина за характером замкнута, іноді вдається до лживих пояснень, проявляє ознаки нервових розладів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною бабусею [PERSON], та матір'ю відповідача. Її син у 2007 році офіційно розірвав шлюб з [PERSON], але проживати окремо вони розпочали раніше. Після народження дитини, вона допомогла позивачці придбати необхідне речі для немовлят, а в подальшому надавала посильну матеріальну допомогу. Крім того, за її допомоги [PERSON] отримала кімнату у гуртожитку, де на теперішній час остання за реєстрована. З 2008 року, вона перебуває на пенсії, тому має можливість приділяти увагу онуку, а саме водила його до гурту бальних танців, іноді дитина залишалась у неї ночувати. Коли до них приходив [PERSON] він також спілкувався з дитиною. Гроші на придбання іграшок для дитини та одягу надавав син, з того часу , як [PERSON] стала мешкати з іншим чоловіком погіршились стосунки, та остання перестала надавати їм дитину, у зв'язку із чим вона зверталась до сина з пропозицією звернутися до органів опіки для надання можливості спілкуватися з онуком, але [PERSON] відмовився. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 1990 року він товаришує з подружжям [PERSON], та знає їх як порядну родину, а також, що у них є син [PERSON]. З [PERSON] він бачився приблизно 2-3 рази, на спільних святах у [PERSON], де також бачив [PERSON] та дитину - [PERSON]. З приводу надання допомоги відповідачем позивачу на утримання дитини йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою подружжя [PERSON]. Її відома, що останніх була невістка на ім'я [PERSON], яку вона декілька разів бачила. Раніше [PERSON] дозволяла бабусі - [PERSON] забирати онука [PERSON] з дитсадку. Крім того, її відомо, що [PERSON] декілька разів придбавав іграшки для дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він з 2000 року знайомий з [PERSON], з якою він раніше працював, та за проханням якої він декілька разів забирав [PERSON] з дитячого садку та відвозив до місця проживання [PERSON]. Він бачив також, що бабуся та [PERSON] придбавали іграшки для дитини. Крім того, [PERSON] допомогла [PERSON] купити кімнату у гуртожитку, а в подальшому він чув, що остання допомогла зробити ремонт у кімнаті. З 2009 року він майже не спілкувався з [PERSON], іноді з ними зустрічається на свята. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є тренером у гурті бальних танців «Дамир», який з вересня 2010 року до вересня 2012 року відвідував [PERSON]. Дитину на заняття приводила бабуся [PERSON] та батько, та лише у 2012 році почала приводити мати - [PERSON], яка була незадовільна методами тренування, у зв'язку із чим у вересні 2012 року вона перевела [PERSON] до іншого гурту. Свідок вважає, що такі дії матері є неправильним, оскільки як би [PERSON] продовжував займатися у гурті «Дамир» то у нього були б високі досягнення, чого дитини не має на теперішній час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він знає тривалий час, як тільки вона посилилась мешкати у гуртожитку. До вселення у квартиру, він бачив позивачку та її батька, які зробили ремонт у кімнаті. Також він знайомий з [PERSON], якій мешкає разом із позивачкою у гуртожитку. [PERSON] дуже гарна дитина, будь-який негативних характеристик з приводу дитини він надати не може, також позитивно свідок характеризує позивача, відповідача він жодного разу у гуртожитку не бачив, як і не бачив спілкування останнього з дитиною. Аналогічні пояснення у судовому засіданні надали свідки [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювало вихователькою у дитячому садку, який відвідував [PERSON]. До садку дитину приводила мати - [PERSON], іноді [PERSON] з садку забирала бабуся (мати позивачки), та відводила на заняття з бальних танців. Усі витрати по перебуванню дитини у дитячому садку та батьківськи збори сплачувались позивачкою. Відповідача - [PERSON] вона жодного разу у дитячому садку не бачила, її як вихователю було відомо, що [PERSON] виховується у неповній родині, але дитина за характером дуже спокійна, позитивна психологічної підтримки не потребувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] ходить до школи із [PERSON]. Дитину завжди приводила та забирала мати - [PERSON] та її мати [PERSON]. Відповідача свідок ніколи не бачила та [PERSON] про батька ніколи не розповідав . [PERSON] дуже гарна дитина, старанний, ввічливий. Мати дитини приділяє увагу його вихованню. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що на протязі останніх 5 років він підтримує дружні стосунку з [PERSON]. Неодноразово спільно виїжджали на відпочинок, [PERSON] разом с сином [PERSON] часто бувала у них в гостях. [PERSON] нічого не розповідав про відповідача, іноді він бував у гостях у бабусі та дідуся. По спілкуванню з дитиною він зрозумів, що [PERSON] дуже комунікабельний, любить спілкування, та доброзичливий хлопець. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона протягом останніх 6 років знайома з [PERSON], а саме з часу вселення останньої з сином [PERSON] у гуртожиток. Вона відвідувала дні народження [PERSON], на яких батько дитини жодного разу присутнім не був, були присутні бабуся та дідусь [PERSON]. Із наданих пояснень свідків вбачається, що [PERSON] характеризується з позитивного боку, є доброзичливою, ввічливою дитиною, дані пояснення свідків у повній мірі узгоджуються з характеристиками на дитину, наданими учбовими закладами, таким чином ствердження відповідача, що [PERSON] є замкнутою, лживою дитиною повністю спростовуються як поясненнями свідків, так і письмовими доказами. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем та його представником у судовому засіданні зазначалось, що відповідач турбувався про дитину та надавав матеріальну допомогу, але ці обставини не були підтвердженні під час судового засідання. Так, відповідач у своїх поясненнях не зазначив скільки років дитині, який дитячий садок дитина відвідувала та взагалі де він розташований, у який клас та у якій школі навчається дитина. Відповідач також вказав, що він жодного разу не відвідував з дитиною дитячих закладів, цирку, театрів, кафе, йому не відомі досягнення дитини щодо занять з бальних танців, усі відомості щодо дитини йому відомі зі слів його матері. На підтвердження тих обставин, що ним дитині придбавались іграшки, одяг, продукти харчування будь-яких письмових доказів не надано, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], з приводу того, що [PERSON] придбавав сину іграшки, повністю спростовуються поясненнями самого відповідача, який вказав, що він офіційно не працевлаштований, у період з 2007 року, по час звернення позивача до суду із позовом, він матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, оскільки він мав фінансові труднощі, також, під час судового розгляду відповідач взагалі звертався до суду із позовом про оспорювання батьківства, що підтверджує пояснення надані позивачем, з приводу того, що відповідач ніколи не ставився до [PERSON], як до власного сина. Крім того, до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], суд відноситься критично, оскільки [PERSON] є рідною матір'ю відповідача, а свідок [PERSON], деякий час працював водієм саме у [PERSON], тобто був її підлеглим. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], узгоджуються між собою, та підтверджуються наданими до суду письмовими доказами. Відповідно до висновку Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї від 24.12.2013 року, відповідач свої обов'язки по вихованню дитини належним чином не виконує, департамент, який в межах виконавчих функцій та повноважень, визначених Положенням про департамент Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї є службою у справах дітей та органом опіки та піклування, дійшов висновку за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (т.2 а.с.71). Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, дослідивши надані до суду письмові докази, а саме характеристики, довідки з місця проживання та навчання дитини, висновок Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї, вислухавши пояснення свідків, вважає доведеними ті обставини, що [PERSON], з моменту народження [PERSON], 2005 року народження, батьківської турботи щодо дитини не проявляв, не цікавився його духовним та фізичним розвитком, ухилявся від виконання батьківських обов'язків, а саме не спілкувався з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, переклавши увесь обов'язок щодо виховання та утримання дитини на [PERSON], що згідно зі ст.164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved