Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кременецького комбінату хлібопродуктів ДП ДАК «Хліб України» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона працювала з 09 червня 2015 року на посаді підсобного робітника Кременецького комбінату хлібопродуктів. З займаної посади позивачку звільнили за згодою сторін 04 грудня 2015 року. Після видачі трудової книжки з позивачем не проведено повного розрахунку, в тому числі і заборгованості по заробітній платі за період з 09 червня 2015 року по 08 вересня 2015 року, компенсації за невикористану відпустку. На підставі вищенаведеного, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 6459 гривень. Позивачка до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, оскільки відповідачка належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи і не повідомила про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наказу № 54-К від 04 грудня 2015 року, виданого ДП ДАК «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів» вбачається, що [PERSON] звільнена з роботи 04 грудня 2015 року за згодою сторін. Як вбачається із трудової книжки серії БТ-І № 9042516, [PERSON] з 09 червня 2015 року прийнята на роботу підсобним робітником ДП ДАК «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів» та 04 грудня 2015 року звільнена з роботи за згодою сторін. Як вбачається з розрахунку заборгованості по заробітній платі [PERSON] загальна сума заборгованості складає 6459 гривень. Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно вимог частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з вимогами статті 116 Кодексу законів про працю, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 6459 гривень, а тому позов підлягає до задоволення. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судові витрати, а саме 551 гривні 20 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved