Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 31.03.2004 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, при цьому сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: доньку Алісу, [INFO] та доньку Лілію, [INFO], які проживають з позивачкою по справі та знаходяться на утриманні останньої. Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини фактично припинені між нею та відповідачем по справі з 2007 року через нерозуміння одне одного та постійні сварки, в звязку з чим примирення з відповідачем та подальше подружнє життя є неможливим. Спору по майну не має. Посилаючись на ст. ст. 55, 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 31.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області по актовому запису № 04, залишивши за нею судові витрати по справі. В підготовче засідання позивачка по справі [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності в підготовчому засіданні, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинено з грудня 2007 року через різні погляди на життя, несумісність характерів. Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти сторін залишаться проживати з позивачкою, при цьому відповідач на утримання останніх сплачує аліменти. Судовий збір по справі позивачка просила залишити за нею, а окрім того вказала, що їй розяснено, що в разі визнання відповідачем позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (ас. 44). \~ Відповідач\~ \~по \~ справі\~ \~[PERSON]\~ \~в \~ підготовче\~ \~засідання \~ не\~ \~зявився,\~ надав\~ суду\~ заяву\~ про\~ розгляд\~ \~справи \~в \~його \~відсутності \~ в\~ підготовчому\~ засіданні\~ та\~ \~позовні \~вимоги \~повністю \~визнав \~по \~тим \~обставинам,\~ що\~ викладені\~ в\~ заяві\~ позивачки,\~ зазначивши,\~ що\~ строк\~ на\~ примирення\~ йому\~ не\~ потрібен,\~ після\~ розірвання\~ шлюбу\~ неповнолітні\~ діти\~ проживатимуть\~ з\~ позивачкою\~ та\~ на\~ утримання\~ таких\~ \~відповідач \~сплачує \~аліменти.\~ Окрім\~ того,\~ відповідач\~ вказав,\~ що\~ йому\~ \~ розяснено\~ про те, що в разі визнання ним позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, при цьому визнання позовних вимог відповідачем є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 45). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 21.11.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 19-20). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності незявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 31.03.2004 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією повторно виданого відділом РАЦС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 114921 від 03.06.2008 року (ас. 7). Від сумісного проживання до реєстрації шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Лілію, [INFO] та від шлюбу мають ще одну неповнолітню дитину, а саме доньку Алісу, [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження останніх серії І-КИ № 250998 від 15.03.2004 року, виданого відділом РАЦС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області та серії І-КИ № 364909 від 14.11.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (ас. 8-9), які після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою по справі, при цьому відповідач на утримання останніх сплачує аліменти. Шлюбно сімейні\~ відносини фактично припинені між сторонами з грудня 2007 року з причин нерозуміння одне одного, постійних сварок, несумісності характерів. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхніх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачці, так і відповідачу по справі, про що останніми зазначено в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 44, 45), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В звязку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ ЦПК\~ України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме - 352, 40 грв., а решту в розмірі 352, 40 грв. залишити за позивачкою, враховуючи волю останньої, згідно якої позивачка просила судові витрати по справі залишити за нею (ас. 44). Враховуючи волю позивачки, суд також знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище «Виноградова».

Outcome: approved