Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали через канцелярію суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн., відповідач позов визнав, але сплачувати судові витрати не згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №348, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії І-ОК №279851 від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила її шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь сплачені нею судові витрати по справі та витрати на правову допомогу. В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до квитанції №120 від 13.11.2017 року [PERSON] сплатила згідно Рахунку-фактури №33 від 13.11.2017 року, Адвокатському бюро Марини Твердохліб 500 грн. правової допомоги, що складає: виготовлення адвокатського запиту до КЗ «Фастівський центр первинної медико-санітарної допомоги» №70 від 31.10.2017 року - 200 грн., та виготовлення позовної заяви про розірвання шлюбу - 300 грн. (а.с.8-9). Таким чином, понесення витрат на правову допомогу підтверджені документально, тому є всі підстави для їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved