Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було укладено 05.03.2005 року та зареєстрований у відділі реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, що підтверджується актовий записом за № 134 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 134 від 05.03.2005 року. У даному шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2014 року проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу суперечать її інтересам та інтересам дитини. Дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не забезпечує доньку матеріально, не бере участі у її вихованні, навчанні та розвитку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.03.2005 року відділом реєстрації шлюбів та народження Луганського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 05.03.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 134. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно ч.3\~ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із\~ст.55 СК України\~вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 22.08.2005 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції . Згідно довідки , виданої посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 16.04.2018 року № 2106-1758 [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Луганськ, зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] взята на облік внутрішньо переміщеної особи разом із законним представником [PERSON] . Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3\~1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3\~2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved