Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка в позові вказує що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 22.03.2006 року. Від сумісного проживання в них народилось двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. З дня смерті матері неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом з сестрою (позивачкою) [PERSON] в [ADDRESS]. Неповнолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні і вихованні позивачки [PERSON] 24.07.2017 року [PERSON] діючи добровільно, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, написав заяву, в якій відмовився від утримання та виховання щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] в зв'язку з неможливістю матеріально його утримувати. Тому позивачка звернулася до суду за захистом прав і законних інтересів неповнолітнього брата. Позивачка [PERSON] згідно письмової заяви просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та в разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги, заявлені позивачкою, визнає повністю. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Калинівської РДА Кухар А.В., відповідно поданої заяви, просить розглянути справу в його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 22.03.2006 року (а.с. 15). Від сумісного проживання в них народилось двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). [INFO] мати позивачки [PERSON] померла (а.с. 17). З дня смерті матері неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом з сестрою (позивачкою) [PERSON] в [ADDRESS]. (а.с. 8-9, 13, 14). Неповнолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні і вихованні позивачки [PERSON] 24.07.2017 року [PERSON] діючи добровільно, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, написав заяву, в якій відмовився від утримання та виховання щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] в зв'язку з неможливістю матеріально його утримувати та не заперечував проти передачі його на вихованні рідній сестрі [PERSON] Заява посвідчена приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області - Варламовим О.В., зареєстрована в реєстрі за № 1484 (а.с. 12). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України). Калинівська районна державна адміністрація Вінницької області на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання неповнолітньої дитини, осіб, які проживають з неповнолітньою дитиною, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, 06.09.2017 року прийняла висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає, що вищевикладені обставини по справі, а саме те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з сином, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісного батька, виходячи з характеру такого засобу, слід застосувати до відповідача по відношенню до неповнолітнього сина, оскільки це викликано необхідністю. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивачки щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. Частиною 3 ст. 243 СК передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Частиною 4 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою заявлено вимогу щодо призначення її піклувальником над неповнолітнім братом. Таким чином, вимога позивачки щодо призначення її піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], підлягає задоволенню. Окрім того, в силу ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки 704,80 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved