Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2017 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В обґрунтування цих вимог вказує, що від шлюбу у них народилось двоє дочок. Сімейне життя у неї з чоловіком не склалось, вони мають різні погляди та такі відносини, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка у судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: 12 травня 2011 року між сторонам було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 12 травня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 467 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 075104. 03 серпня 2011 року у сторін народилась дочка [PERSON], а 09 серпня 2014 року [PERSON]. Про вказане свідчать фотокопії свідоцтва про народження: серії 1-ИД № 142150, виданого 10 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 1853 від 10 серпня 2011 року); серії І-ИД № 201432, виданого 15 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис № 1958 від 15 серпня 2014 року), відповідно. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними існують формальні шлюбні стосунки, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї не можливе. Відтак суд вважає, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує то позов слід задовольнити.

Outcome: approved