overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7, від якого у них 04 серпня 2014 року народився син [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з квітня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 509364, виданого 12 серпня 2014 року [PERSON] народився 04 серпня 2014 року (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 64, від якого у них 31 липня 2007 року народився син [PERSON], а 04 листопада 2008 року донька [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з січня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 64 (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження серії І-КИ № 218100, виданого 30 грудня 2008 року [PERSON] народився 31 липня 2007 року, свідоцтва серії 1-КИ № 205633, виданого 02 грудня 2008 року народилась [PERSON], їх батьками є сторони у справі (а.с.5,6). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 230, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, тому з березня 2014 року проживають хоч і в одній квартирі, оскільки іншого житла у них немає, однак по різних кімнатах, при цьому подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Позивачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, надавши згоду на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.5), сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 230. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 278087, виданого 28 грудня 2004 року (а.с.6) вбачається, що у сторін 12 грудня 2004 року народився син [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки у подальшому продовжувати сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, реально припинила подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 32. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось, оскільки не зійшлись характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, тому з січня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Просить позов задовольнити. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила про винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 32. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є взаємне небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20 квітня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 55, від якого у них 10 жовтня 2013 року народилась донька Марія. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з серпня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 55. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 451368, виданого 15 жовтня 2013 року у сторін 10 жовтня 2013 року народилась донька Марія. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 22 липня 2005 року у Ленінському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 453. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з 2010 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Крім того, відповідач періодично наносить їй тілесні ушкодження, до цього погрожував. Кожен з них проживає у цивільному шлюбі. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2005 року у Ленінському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 453 (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 167, від якого у них 03 липня 2007 року народилась донька [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з березня 2015 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив про задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 167 (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 116337, виданого 13 липня 2007 року [PERSON] народилась 03 липня 2007 року, її батьками є сторони у справі (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у звязку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23 листопада 1990 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану м.Марганець, актовий запис № 496. Позов мотивує тим, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, постійними сварками, з літа 2012 року між ними припинились шлюбні стосунки, хоча проживають у одній квартирі, але у різних кімнатах, нормальні відносини між ними відсутні, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 листопада 1990 року, сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 1990 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану м.Марганець, актовий запис № 496 (а.с.3). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки, оскільки з серпня 2012 року сторони не підтримують подружніх стосунків. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони остаточно визначились і збереження шлюбу не бажають, реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved