Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач злісно ухиляється від щомісячної сплати аліментів на доньок в повному обсязі, про що свідчить довідка про наявність заборгованості зі слати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. У зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів згідно з матеріалами виконавчого провадження № 33278994, відкритого 13.06.2012 року про виконання виконавчого листа № 2-620 від 14.05.2012 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 15.09.2011 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку в розмірі 176655,89 грн. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Так, згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.05.2007 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 25.01.2010 року виконкомом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Як вбачається з копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.09.2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12). Згідно копії виконавчого листа № 2-620/11 від 09.12.2011 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 14.05.2012 року, суд вирішив з [PERSON] на користь [PERSON] стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.09.2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11). Як вбачається з копії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 17.10.2019 року, виданої Шевченківським ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом на 17.10.2019 рік наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці та становить 176655,89 грн. (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] , виданого 18.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). З копії паспорту громадянина України № [NUMBER] видно, що паспорт виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частиною 2 зазначеної статті, визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~12\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.\~194-197\~Сімейного кодексу\~України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом вказаних норм законодавства, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника і в інших передбачених законом випадках. Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.\~\~ Відповідно до п. 15 вказаної інструкції - стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч. 8 ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи. Отже, виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду передбачено ч. 3 ст. 194 СК України\~лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження»,у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ані стягувачем, ані боржником у встановленому законом порядку, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-850св17, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений\~ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»\~і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору її розміру. Таким чином при відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення нового судового рішення, а в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed