Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог зазначає, що 27 лютого 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 293. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але фактично вони як чоловік та жінка не проживають, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних відносин. З народження сина вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, в той же час має підробіток 4 години на день. Окрім цього підробітку та соціальних виплат по догляду за дитиною, більше жодних доходів не має, а тому потребує допомоги від відповідача. Відповідач працює (неофіційно), має постійний та своєчасний дохід, а тому вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Ухвалою судді від 20 листопада 2019 року у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , шлюб між якими було зареєстровано 27 лютого 2016 року, є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідно копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27 лютого 2016 року, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11 жовтня 2017 року (а.с. 7, 6). Малолітня дитина сторін проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою комунального підприємства «Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Подільського району міста Києва» № 25 від 1 листопада 2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). З огляду на вищенаведені обставини справи та вимоги законодавства, за відсутності письмових заперечень відповідача, який не подав суду у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відзив на позов, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 2 листопада 2019 року, і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів на утримання дружини за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved