Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Черкаська міська рада про відновлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої доводи обґрунтовує тим , що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори , реєстровий номер 617 їй належить на праві приватної власності 12/50 частин будинковолодіння , розташованого по вул. Ільїна,441 в м. Черкаси. Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори реєстровий номер - 1-194 їй належить 12/50 частин будинковолодіння, розташованого по вул. Ільїна, 441 в м. Черкаси. Загалом їй належить 24/50 частин вказаного будинковолодіння, розташованого по вул. Ільїна, 441 в м. Черкаси. Відповідно до витягу за № 1773995 її право власності належним чином зареєстроване в Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризацїї, а також в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. За будинковолодінням у постійному користуванні закріплена земельна ділянка площею 578,0 кв.м., згідно рішення виконкому міської ради. Вказане підтверджується правовстановлюючими документами на домоволодіння та технічним паспортом. У відповідності до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд \\ присадибна ділянка \\ , в містах\~ не більше 0,10 гектарів . Також, вказує, що бажаючи реалізувати своє право на отримання частини земельної ділянки у власність, вона 29 липня 2014 року звенулася до Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішенням Черкаської міської ради за № 2-546 від 09 грудня 2014року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0266 га по вулиці Ільїна, 441 в м.Черкаси безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд \\ присадибну ділянку \\. На її ідеальну частку припадає - 277,0 кв.м Крім того , з метою розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вона звернулась до Черкаського міського земельно-кадастрового центру та їхні спеціалісти провели геодезичні обміри земельної діялнки для складення відповідної схеми та інших документів. В ході геодезичних обмірів земельної ділянки було виявлено, що фактичний розмір земельної ділянки складає лише 253,0 кв.м., що на 24,0 кв.м менше, ніж припадає на її ідеальну частку, і на 13, 0 кв.м. менше, ніж зазначено в рішенні Черкаської міської ради при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. При цьому , зясувалось , що суміжна земельна ділянка по вул. Ільїна, 439 в м. Черкаси знаходиться у власності [PERSON], яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії - ЯЕ № 140312 від 19 вересня 2007року, площа земельної ділянки становить 476,0 кв.м. Також, при проведенні геодезичних обмірів та складенні схеми, встановлено, що розмір земельної ділянки [PERSON] станом на 25 березня 2015 року становить 0,0492 га, що на 16,0 кв.м. більше, ніж йому надано у власність згідно Державного акту. Відповідно до даних технічної документації за належними їй сараями - літ. Б?,б?, літньою кухнею - літ. Б,б є прохід для їх обслуговування. Межі між їхніми земельними ділянками були визначені актами від 26.11.2005 року та 26.07.2006 року. В результаті самозахвату з боку [PERSON] належна їй земельна ділянка зменшилась на 16, 0 кв.м та оскільки [PERSON] переставив межу у бік її земельної ділянки, вона не має можливості обслуговувати надвірні споруди. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відновити межу категорично не бажає, а тому, вона змушена звертатися з даним позовом до суду. Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України визначено , що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Проте , відповідач [PERSON] всупереч вказаної норми Закону здійснює перешкоди у користуванні земельною ділянкою , відновити межу не бажає. Відповідно до ст.152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Просила суд зобовязати відповідача [PERSON] відновити за власний рахунок межу між земельними ділянками по вул. Ільїна, 439 та Ільїна, 441 в м. Черкаси в попередній стан шляхом переміщення паркану на межу, визначену в Державному акті серії ЯЕ № 140312 від 19 вересня 2007 року та звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 16, 0 кв.м. \\ на час подачі позову \\ по Ільїна,441 в м. Черкаси та не чинити їй перешкод у користуванні даною земельною ділянкою. Також, просила суд надати дозвіл Черкаській міській раді прийняти рішення стосовно передачі їй безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд \\ присадибну ділянку \\ орієнтовною площею 0,0266 га по Ільїна, 441 в м. Черкаси без погодження з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали , надавши письмові заперечення на позов. Представник третьої особи Черкаської міської ради в судове засідання не зявився , надавши клопотання про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника від 21.09.2015 року та від 26.02.2016 року. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. За обставинами справи , встановлено , що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори , реєстровий номер 617 належить на праві приватної власності 12/50 частин будинковолодіння , розташованого по вул. Ільїна, 441 в м. Черкаси. Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори реєстровий номер - 1-194 позивачці [PERSON] належить 12/50 частин будинковолодіння, розташованого по вул. Ільїна, 441 в м. Черкаси. Загалом [PERSON] належить 24/50 частин вказаного будинковолодіння, розташованого по вул. Ільїна, 441 в м. Черкаси. Відповідно до витягу за № 1773995 право власності позивачки належним чином зареєстроване в Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризацїї, а також в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. За будинковолодінням у постійному користуванні закріплена земельна ділянка площею 578,0 кв.м., згідно рішення виконкому міської ради. Вказане підтверджується правовстановлюючими документами на домоволодіння та технічним паспортом. Згідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. У відповідності до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд \\ присадибна ділянка \\ , в містах\~- не більше 0,10 гектарів . Бажаючи реалізувати своє право на отримання частини земельної ділянки у власність, 29 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішенням Черкаської міської ради за № 2-546 від 09 грудня 2014 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0266 га по вулиці Ільїна, 441 в м.Черкаси безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд \\ присадибну ділянку \\. На її ідеальну частку припадає - 277,0 кв.м Крім того , з метою розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачка [PERSON] також звернулась до Черкаського міського земельно-кадастрового центру та їхні спеціалісти провели геодезичні обміри земельної діялнки для складення відповідної схеми та інших документів. В ході геодезичних обмірів земельної ділянки було виявлено, що фактичний розмір земельної ділянки складає лише 253,0 кв.м., що на 24,0 кв.м менше, ніж припадає на її ідеальну частку, і на 13, 0 кв.м. менше, ніж зазначено в рішенні Черкаської міської ради при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. При цьому , зясувалось , що суміжна земельна ділянка по вул. Ільїна, 439 в м. Черкаси знаходиться у власності [PERSON], яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії - ЯЕ № 140312 від 19 вересня 2007року, площа земельної ділянки становить 476,0 кв.м. Також, при проведенні геодезичних обмірів та складенні схеми, встановлено, що розмір земельної ділянки [PERSON] станом на 25 березня 2015 року становить 0,0492 га, що на 16,0 кв.м. більше, ніж йому надано у власність згідно Державного акту. Відповідно до даних технічної документації за належними позивачці сараями - літ. Б?,б?, літньою кухнею - літ. Б,б є прохід для їх обслуговування. Межі між їхніми земельними ділянками були визначені актами від 26.11.2005 року та 26.07.2006 року. В результаті самозахвату з боку [PERSON] належна їй земельна ділянка зменшилась на 16, 0 кв.м та оскільки [PERSON] переставив межу у бік її земельної ділянки, позивачка [PERSON] не має можливості обслуговувати надвірні споруди. Саме вищевказані обставини і спонукали позивачку [PERSON] звертатися з даним позовом до суду. В ході розгляду справи заклопотанням позивачки [PERSON] призначено судову земельно технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно технічної експертизи №30\\16-23 ,936\\15-23 від 19 січня 2016 року розмір та конфігурація земельної ділянки за адресою вул.. Ільїна 439 в м . Черкаси, яка належить [PERSON] згідно Державного акта серії ЯЕ №140312 від 19.09.2007 року не відповідає розмірам конфігурацією, визначеної в правовстановлюючих документах, площа земельної ділянки становить 493 кв.м, що збільшує площу земельної ділянки шляхом самозахвату на 17,0 кв.м за рахунок сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою м . Черкаси , вул.. Ільїна 441. Розмір та конфігурація земельної ділянки за адресою вул. Ільіна,441, яка належить [PERSON] не відповідає розмірам та конфігурацією визначеної в правовстановлюючих документах. Зміщення межі між земельними ділянками [PERSON], що знаходиться за адресою вул. Ільїна, 441 м. Черкаси та [PERSON], що знаходиться за адресою вул.. Ільїна ,439 в м . Черкаси відбулося в результаті переміщення паркану [PERSON] в бік [PERSON] Таким чином , вказаним експертним висновком підтверджені доводи позивачки [PERSON] , що зміщення межі між їхніми земельними ділянками відбулося саме в результаті переміщення [PERSON] паркану в бік земельної ділянки [PERSON] Пунктом «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, що існувало до порушення прав та інші способи. Виникнення права власності та права користування земельною ділянкою визначено ст.125 ЗК України. Захист цивільних прав та інтересів судом , визначений ст.16 ЦК України, якою визначено способи захисту цивільних прав та інтересів: 1.визнання права 2.визнання правочину недійсним 3.припинення дії,яка порушує право 4.відновлення становища ,яке існувало до порушення 5.примусове виконання обовязку в натурі 6.зміна правовідношення 7.припинення правовідношення 8.відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди 9.відшкодування моральної \\ немайнової \\ шкоди 10.визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлені договором або законом. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом : а\\ визнання прав б\\ відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав в\\ визнання угоди недійсною г \\визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування д\\ відшкодування завданих збитків, застосування інших, передбачених законом способів. Визнання права власності можливе у разі виникнення спору щодо його належності між особою, що вважає право порушеним та іншою, яка претендує на це право. Вказівка на рівні умови захисту прав власності на землю є дублюванням ч.4 ст.13 Конституції України, відповідно до якої усі субєкти права власності рівні перед законом. Власники та землекористувачі користуються захистом не лише від порушень, повязаних із позбавленням права володіння , а й від порушень, не повязаних із позбавленням володіння. Самовільне зайняття земельних ділянок це будь яке її фактичне використання, яке здійснюється без правових підстав і за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб. Оскільки вищевказаним висновком експерта судової земельно технічної експертизи підтверджено, що самовільне зайняття земельної ділянки [PERSON] відбулося за рахунок переміщення [PERSON] паркану в бік земельної ділянки позивачки , за таких обставин саме відповідача [PERSON] має бути зобовязано відновити за власний рахунок межу між земельними ділянками по вулиці Ільїна 439 та Ільїна 441 в м . Черкаси в попередній стан шляхом переміщення паркану на межу, визначену в Державному акті серії ЯЕ №140312 від 19 вересня 2007 року. Крім того , відповідача [PERSON] має бути зобовязано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 17,0 кв.м по вулиці Ільїна 441 в м . Черкаси і не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою. Посилання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] на різного роду обставини , а саме , на незаконність отримання позивачкою документів відносно його земельної ділянки, незаконність виконання замірів його земельної ділянки представником ДП «Міський земельно кадастровий центр» ТОВ «Черкаський міський земельно кадастровий центр» , на неправильність висновку експерта та не проведення ним замірів,на невідповідність каталогу координат його земельної ділянки закону, тощо, як підстави обґрунтованості заперечень, не спростовують позовні вимоги [PERSON] оскільки на вирішення експертизи ставилися визначені питання у присутності обох сторін у спорі з метою зясування всіх обєктивних обставин справи. Експертним висновком вказано відповіді на поставлені запитання та зроблено відповідний однозначний висновок про те , що зміщення межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] відбулося в результаті переміщення паркану [PERSON] в бік [PERSON] Крім того , вищевказані посилання відповідача [PERSON] та його представника про незаконність та невідповідність , неправильність висновку - є бездоказовими та власним баченням обставин справи Що стосується вимоги позивачки [PERSON] в частині надання в судовому порядку дозволу Черкаській міській раді прийняти рішення стосовно передачі їй безоплатно у власність присадибну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0266 га по Ільїна, 441 в м. Черкаси без погодження з [PERSON], то вказана вимога до задоволення не може підлягати, оскільки повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання ділянок державної або комунальної власності у користування чітко визначені земельним законодавством , зокрема ст.ст.121,123 ЗК України , при цьому зобовязання вказаних органів приймати свої рішення щодо передачі безоплатно у користування земельних ділянок за рішенням суду не визначено. В той же час, відповідно до ч.11 ст.123 ЗК України відмова органів місцевого самоврядування або органів державної влади в наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду в установлений законом строк може бути оскаржено в судовому порядку. А тому , вищевказана вимога в частині надання в судовому порядку дозволу Черкаській міській раді прийняти рішення стосовно передачі позивачці безоплатно у власність присадибної ділянки не підлягає. Узагальнюючи вищенаведене, позові вимоги [PERSON] підлягають до частковогоо задоволення. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог та у відповідності до ст.88 ЦПК України , суд вважає, що судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 243,60 гривень та оплаті судової земельно технічної експертизи в сумі 3302,40 гривень , а всього 3546,0 гривень, що підтверджено квитанцією № 10922243-1 від 22.04.2015 року , квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» та рахунком №5567 від 26.10.2015 року На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України ,

Outcome: partial