overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на життя. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 1997 року у відділі РАГСу Фастівського міськвиконкому Київської області , актовий запис № 206. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від даного шлюбу мають сина [PERSON],[INFO] та Руслана, [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалось, в звязку з тим, що на протязі останього часу стосунки між ними поступово погіршувалися, постійно виникають сварки, свідками яких є діти. Сторони мають різні характери, погляди на життя, виховання, що в подальшому вплинуло на їх спільне проживання, почали виникати непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. Шлюбні стосунки не підтримують,. спільне господарство не ведеться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 03.01.2001 році, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей Сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та не заперечують проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03.01.2001 року, який зареєстровано в Лівобережним відділом реєстрації шлюбі м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї , а.з.№ 201. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей Сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, з питання щодо виховання дитини, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 05 липня 1991 року, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено, проживають окремо з вересня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував та просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05 липня 1991 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Сімферопольської міської Ради народних депутатів Кримської області, а.з.№ 758. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, недовірливість та ревнощі відповідачки, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідачки та не хоче в подальшому жити з нею однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства проживають окремо з вересня 2004 року. . Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 06.12.2003 році, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з грудня 2007 року, проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та не заперечують проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03.01.2001 року, який зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадського стану, Печерського районного управління юстиції у м. Києві, а.з.№ 815. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, з питання щодо виховання дитини, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства з грудня 2007 року, проживають окремо. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 07 травня 2008 році, але сімейне життя видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з липня 2013 року, проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та не заперечують проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 травня 2008 році, який зареєстровано в Лівобережним відділом реєстрації шлюбі м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї , а.з.№ 362. Від шлюбу мають неповнолітню доньку неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, з питання щодо виховання дитини, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства та проживають окремо з липня 2013 року. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 14.08.2010 року, але сімейне життя видалось невдалим. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з листопада 2013 року. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечував в повному обсязі та просив надати строк на примирення. По проходження строку, наданого судом на примирення, сторони не дійшли згоди між собою та в подальшому шлюбні відносини між ними не можливі. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.08.2010 року, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї, а.з.№1490. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини між сторонами не виникало. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з листопада 2013 року. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 15.12.2009 році, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям з вересня 2013 року проживають окремо. Шлюбне життя між ними фактично припинено. Від шлюбу спільних дітей не мають. В судове засідання сторони не з'явились, позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Від відповідача 02.03.2015 року надійшла заява в якій він просив справу розглядати у його відсутність та не заперечують проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.12.2009 року, який зареєстровано в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї , а.з.№ 3530. Від шлюбу спільних дітей не мають. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, з питання щодо виховання дитини, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства та проживають окремо. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 19.10.2008 року, але сімейне життя видалось невдалим. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з січня 2014 року. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечував в повному обсязі та просив надати строк на примирення. По проходження строку, наданого судом на примирення, сторони не дійшли згоди між собою та в подальшому шлюбні відносини між ними не можливі. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.10.2008 року, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, а.з.№2064. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини між сторонами не виникало. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено з січня 2014 року. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачем вони уклали шлюб 29.11.2006 році, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Шлюбне життя між ними фактично припинено. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та не заперечують проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29.11.2006 року, який зареєстровано у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї , а.з.№ 2286. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, з питання щодо виховання дитини, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я практично розпалась та існує формально. З відповідачкою вони уклали шлюб 26 червня 2010 року, але сімейне життя з відповідачем видалось невдалим. Поступово відносини між ними почали погіршуватись, що призвело до поступової втрати почуття любові та взаємоповаги між ними та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають разом, але не ведуть спільне господарство. Примирення між нами не можливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження.. В судове засідання сторони не з'явились, позивачка в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність та позов задовольнити, відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 червня 2010 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 288. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. З пояснень позивачки вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні погляди на життя, відношення до сімейного побуту, позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача та не хоче в подальшому жити з ним однією сім'єю. На даний час проживають разом, але не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст..111 СК України, сторонам був наданий строк на примирення, за час якого, сторони не примирились та дійшли згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст..56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними був зареєстрований 02.02.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, внаслідок різних поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення між ними шлюбних стосунків. Подальшого спільного сумісного життя і збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, спільне проживання між ними припинено. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02.02.2013 року, а.з. №146, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї Від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. З пояснень сторін вбачається, що спільне життя між ними не склалось, сім'я фактично розпалась. Через не сприйняття способу життя один одного між ними виникали постійні конфлікти і сварки. Сторони не ведуть спільного домашнього господарства, не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають тривалий час. Примирення між ними не можливе. На час розгляду справи про розірвання шлюбу, майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved