Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, де вказує, що з 24 жовтня 2009р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 23 травня 2013р. шлюб між ними було розірвано, хоча фактично разом вони з відповідачем не проживали і спільне господарство не вели з січня 2010р. Син [PERSON] постійно проживає з позивачкою і фактично знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, в зв'язку з чим вона зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 08 квітня 2013р. з відповідача [PERSON] були стягнені аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 29 травня 2012р. до повноліття дитини. Разом з цим, позивачка вказує, що відповідач не надавав їй будь-якої матеріальної допомоги на утримання сину з самого моменту його народження, тому в теперішній час вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з [INFO] по 28 травня 2012р. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги та просила суд розглядати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Суду пояснив, що не згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] за минулий час, оскільки позивачка у даній позовній заяві вказала неправдиві відомості і фактично він надавав матеріальну допомогу дитині. Квитанції про перерахунок коштів на утримання сина [PERSON], були ним представлені до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та зберігаються у матеріалах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Крім того, просив суд звернути увагу на ті обставини, що під час розгляду цивільної справи про позбавлення його батьківських прав, не були підтверджені доводи позивачки стосовно того, що він не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], в зв'язку з чим у задоволенні її позовних вимог було відмовлено. Просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Так, в судовому за сіданні було встановлено, що з 24 жовтня 2009р. позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO](а.с.11). Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 23 травня 2013р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.(а.с.5-6). Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 08 квітня 2013р. з [PERSON] були стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2012р., тобто з моменту пред'явлення позову, та до повноліття дитини. (а.с.7-8). В теперішній час, позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] за період з [INFO], тобто з дня народження дитини, до 28 травня 2012р., посилаючись на ті обставини, що фактично разом з відповідачем вони не проживали і спільне господарство не вели з січня 2010р. і за вказаний час, відповідач не надавав їй будь-якої допомоги на утримання сина. Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, як що позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не зміг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Разом з цим, позивачкою [PERSON] не було представлено суду об'єктивних та допустимих доказів того, що вона вживала будь-які заходи щодо одержання аліментів з відповідача [PERSON] у період з моменту народження сина [PERSON]([INFO]) та по момент звернення до суду з позовом про стягнення аліментів(29 травня 2012р.), але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Навпаки, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів у травні 2012р., позивачка [PERSON] не ставила перед судом питання про стягнення аліментів за минулий час. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявниці [PERSON] не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed