Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 16 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за №10 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує повністю. З відповідачем вони не проживають з листопада 2013 року. Дитина проживає з нею. Між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння. За час, наданий судом для примирення, нічого не змінилося. Відповідач був лише два рази у дитини і примирення між ними не відбулося. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що він з позивачкою жив 6 місяців. Він не бажає розривати шлюб та хоче зберегти сім'ю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 16.02.2013 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 17.10.2013 року, довідка № 108 від 11.02.2015 року, видана Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 16.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції, про що був зроблений актовий запис за № 10. [INFO] у подружжя народилася дочка - [PERSON]. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутнє взаєморозуміння і вони спільно не проживають тривалий час. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Протягом наданого судом строку для примирення подружжя не примирилося. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved