Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою про поділ спільного майна подружжяі у її обґрунтування вказала про те, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.08.2003 року Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2017 року шлюб було розірвано та з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання двох дітей. Під час шлюбу ними було набуто майно, до якого відноситься двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приблизна ринкова вартість якої складає 400000 грн. На сьогоднішній день позивачка та відповідач проживають окремо, дружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить визнати за нею право власності на 3/4 частки у спільному майні, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку у спільному майні, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивачки. Наполягав за задоволенні позову позивачки. До початку судового засідання представник відповідача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позов визнав. Крім того, надав суду заяву [PERSON], нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 40, про розгляд справи без його участі. Позов визнав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу подружжям було набуто майно, що в розумінні ст. 60 СК України вважається обєктом права спільної сумісної власності подружжя. До майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, відноситься квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 05.02.2007 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 265 від 20.06.2000 року, зареєстрованому в КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 13.02.2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в місті Суми. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Із змісту ст. 70 СК України вбачається, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Беручи до уваги інтереси двох неповнолітніх дітей, які залишились проживати з позивачкою, суд вважає можливим відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити позивачці більшу частину із спільного майна. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжяє таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved