Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що з 16.03.2002 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в 2007 році було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач і яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Як їй відомо, відповідач отримує регулярний неофіційний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, що дає можливість визначити розмір аліментів у частці від його заробітку. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.03.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, а також просив справу розглянути без його участі. Також в заяві зазначив, що він є інвалідом ІІ гр., про що надав відповідну довідку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з`явившихся учасників справи. Розглянувши письмові заяви позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.12.2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 87. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2013 року позивачка 14.08.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис № 37. На підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2002 року, позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 596 від 19.03.2019 року позивачка проживає разом з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч.3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно правового змісту ст. 182 Сімейного Кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховується: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка, і останній, як встановлено судом може надавати таку допомогу, так як доказів протилежного суду не представлено, а також беручи до уваги, що відповідач заперечень щодо пред`явлених до нього позовних вимог не має, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 21.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, але відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в розмірі по 768,40 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved