Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до повноліття дітей, а також кошти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу щомісяця, та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вона з дітьми проживає окремо. Відповідач добровільно в достатній мірі матеріальну допомогу їй та дітям не надає. Вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, яка знаходиться на її утриманні, а розмір її доходів не дозволяє належним чином забезпечувати дітей, так як необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг та взуття собі та дітям, продукти харчування, ліки та інше. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду\~\~Запорізької області від 28 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками),\~\~та не надав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи,\~вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Їх батьками записані [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження /а.с.7-8/. Сторони тривалий час однією сімєю не проживають, однак шлюб між ними не розірвано. Відповідно довідки Костянтинівського сільського голови від 20 липня 2018 року малолітні діти: [PERSON] та Давид проживають разом з позивачкою по вул.Горького, 123 в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області /а.с.9/. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка, на утриманні якої знаходяться діти, не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Дітям необхідно купувати одяг та взуття, продукти харчування, ліки та інше. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй належним чином забезпечувати дітей. Відповідач є працездатним, а тому має можливість утримувати малолітніх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до діючого законодавства. Інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться. У відповідності до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В ч.4 ст.84 СК України зазначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, при призначенні аліментів на дружину в даному випадку слід враховувати лише одну обставину, а саме: чи має чоловік можливість надавати матеріальну допомогу. Судом не встановлено будь-яких підстав щодо відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають діти. Відповідач є людиною працездатного віку, а тому має можливість утримувати малолітніх дітей та дружину до досягнення сином трирічного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на малолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, а також кошти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Згідно ст.367\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~ Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved