Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить визнати незаконною відмову п'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори у видачі їй свідоцтва про право на спадщину та зобов'язати п'ятнадцяту київську державну нотаріальну контору, видати їй свідоцтво про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Третя особа: [PERSON] вважає позов обґрунтованим. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надіславши листа про розгляд справи за відсутності свого представника. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явились, надіславши до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Представник позивачки і третя особа: [PERSON], не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача та третіх осіб, які в судове засідання не з'явились. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та третіх осіб, які в судове засідання не з'явились. Вислухавши пояснення представника позивачки та третьої особи: [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 26.12.1887 року, позивачка в цей же день, зареєструвала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 07.05.1963 року, батьками [PERSON], є треті особи по справі: [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 22.11.1988 року, батьками третьої особи: [PERSON], є [PERSON] і позивачка. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.09.1995 року, батьками третьої особи: [PERSON], є [PERSON] і позивачка. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 19.01.2015 року, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складав. 07.05.2015 року позивачка звернулись до відповідача із заявою про прийняття спадщини, а треті особи: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], звернулись до відповідача із заявами про їхню відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки. 16.07.2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила: 1. Виключити [PERSON] з числа спадкоємців за законом, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України; 2. Після закінчення встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, вважати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України; 3. Після спливу строку на прийняття спадщини видати свідоцтво про право власності спадкоємцям, що прийняли спадщину в установленому законом порядку (двоє синів, дружина та мати спадкодавця). Постановою державного нотаріуса п'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 20.07.2015 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на майно, після смерті її чоловіка [PERSON]. Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права спадкування тільки за рішенням суду, а нотаріус не наділений правом усунення від права на спадкування. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно зі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Зі змісту, поданої позивачкою відповідачу заяви від 16.07.2015 року, позивачка в цій заяві взагалі не просила про усунена [PERSON] від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України. Тому, посилання відповідача в своїй постанові від 20.07.2015 року, як на підставу для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, після смерті її чоловіка: [PERSON], суд вважає безпідставним. Будь-яких інших конкретних правових підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, відповідач у своїй постанові від 20.07.2015 року, не виклав. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 3. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З урахуванням викладеного, суд вважає, що постановою відповідача від 20.07.2015 року про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, після смерті її чоловіка: [PERSON], порушені спадкові права позивачки, а тому, позовні вимоги про визнання незаконною відмову відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання відповідача видати свідоцтво про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати по справі, представник позивачки, просив покласти на позивачку.

Outcome: approved