Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі договору дарування від 09.12.1998 року, посвідченого нотаріусом [PERSON], в реєстрі за № 1564 вона зареєструвала своє право власності на ? частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Дарувателем у вказаному договорі виступила тітка позивачки - [PERSON], яка померла [INFO]. З 23 грудня 1999 року позивачка була зареєстрована та мешкає за вказаною адресою до теперішнього час, а саме 14 років. ? частина вказаного спірного будинку належить згідно довідки ДКП БТІ від 23 лютого 1999 року померлому [PERSON]-чоловікові померлої тітки позивачки, який помер [INFO] та заповіту не залишив. Після його смерті у порядку спадкування виникло право власності у його дружини-тітки позивача [PERSON] на ? частку майна чоловіка, тобто ? частку домоволодіння, що всього склало ? частини, яке в подальшому було подаровано позиваці. На іншу ? частку від майна померлого, а саме ? частку усього спірного будинку, виникло право на спадкове майно у їхнього сина [PERSON], [INFO], який 1972 знявся з реєстрації в м.Луганську, та виїхав на постійне місце проживання на територію РФ у [ADDRESS] та 01.07.2006 року був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. Після смерті [PERSON] близьких родичів у нього не залишилось. Позивачка зазначає, що з часу, коли вона прийняла у дар вказані ? домобудівні, вона фактично добросовісно володіла всім будинком, сплачувала рахунки комунальних послуг, виконувала поточні та капітальні ремонти. Інших мешканців-власників спірної будівлі немає. 15 листопада 2011 року позивачка звернулась із заявою до управління юстиції у Луганській області з проханням про право на спадщину на ? частку житлового будинку [ADDRESS] після померлого [PERSON], але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка зазначає, що на протязі 26 років ані відповідач ані хтось інший не цікавився ? часткою будівлі. Тому просить визнати за нею-[PERSON], [INFO], право власності за набувальною давністю на ? частку нерухомого майна-будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка складається з: - під літерою А-1 будинок із шлака/бетона, житловою площею 45 кв.м., - під літерою В- гараж із ? частини шлака/бетону та ? частини цегли; - під літерою Г - навіс з дерев'яних стовпів; - під літерою № 1-10-огорожа та спорудження. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представника відповідача, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.. 174 ЦПК України. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], якому належала ? частина вказаного спірного будинку. Після його смерті відкрилась спадщина та право на спадкове майно виникло у сина-[PERSON] та дружини-[PERSON].(а.с.6) 09 грудня 1998 року [PERSON] подарувала [PERSON] 3/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], які їй належали на підставі: ? частина-рішення народного суду Ленінського району м.Ворошиловграда та ? частина - свідоцтво про право на спадкування за законом після померлого [PERSON] (а.с.5). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, розташованого за адресою: за адресою: [ADDRESS], ? частини вказаного будинку належить [PERSON], ? частина вказаного будинку належить [PERSON].(а.с.7,8-10) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 листопада 2012 року після смерті [PERSON] заповіту не залишено. ? частка житлового будинку [ADDRESS] залишена відкритою для сина спадкодавця-[PERSON]. У зв'язку із відсутністю відомостей про відсутність законних спадкоємців на ? частку вищевказаного будинку, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.22). Згідно копії домової книги [PERSON] був знятий з реєстрації 27.12.1972 року (а.с.19) Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ТП ОФМС Росії по Магаданській області у Хасинському районі [PERSON], [INFO] знятий з реєстраційного обліку (у зв'язку зі смертю) за місцем мешкання 01 липня 2006 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідки відділу запису актів цивільного стану адміністрації Хасинського району Магаданської області Російської Федерації № 104 від 24 січня 2011 року [PERSON], [INFO] помер [INFO] (а.с.15). у вказаному відділі відсутні відомості про наявність дітей у [PERSON] та відсутній запис про реєстрацію шлюбу останнього (а.с.14). З 23 грудня 1999 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до довідки, виданої 10 квітня 2013 року головою квартального комітету Ленінського району м.Луганська [PERSON], [PERSON] з 15 лютого 1999 року мешкає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та є єдиною власницею цієї будівлі.(а.с.20) Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України: особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України: право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набуття права власності за набувальною давністю ґрунтується на сукупності обставин, що свідчать про тривалість володіння, його добросовісність та відкритість. У судовому засіданні встановлено, що позивачка на протязі 14 років мешкає за адресою: [ADDRESS], відкрито та вільно володіє вказаним будинком. Померлий [PERSON] вказаним будинком усі ці роки не цікавився. Із заявою про отримання свідоцтва на спадщину після померлого [PERSON] до нотаріальної контори не звертався. Наявність спадкоємців після померлого [PERSON] не встановлено. Враховуючи викладене, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивачки та визнання за нею права власності на ? частку житлового будинку, розташованого аз адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 60 ЦПК України, позивачкою не доведено, що ? частка житлового будинку, розташованого аз адресою: [ADDRESS], яка залишилась після померлого [PERSON] скаладалась саме з: - під літерою А-1 будинок із шлака/бетона, житловою площею 45 кв.м., - під літерою В- гараж із ? частини шлака/бетону та ? частини цегли; - під літерою Г - навіс з дерев'яних стовпів; - під літерою № 1-10-огорожа та спорудження. Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову у цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: partial