Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, народила сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яких відповідач визнав своїми дітьми. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в достатній мірі не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 14). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що офіційно не працевлаштований у звязку з відсутністю роботи за місцем його проживання, до того ж він є інвалідом третьої групи та отримує у звязку з цим пенсію в розмірі 1497 грн., інших доходів не має. Зазначив, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Заслухавши доводи відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачкою, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 03.07.2007 серії 1-КГ № 048829, актовий запис № 101, від 16.07.2008 серії 1-КГ № 067763, актовий запис № 108 (а.с. 3, 4). З наданих відповідачем, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень встановлено наступне. Із копії довідки СЕР.МСЕ № 037136 від 21.03.2006 вбачається, що [PERSON], [INFO] встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина інвалідності інвалід з дитинства. Протипоказана праця, що потребує бінокулярного зору, робота з загрозою очного травматизму (а.с. 20). Відповідно до статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує положення частини 1 статті 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, часткове визнання позову відповідачем, те, що він є інвалідом третьої групи, офіційно не працює, є працездатною особою за визначених умов та характеру праці, вік дітей, відносно яких встановлено обовязок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обовязок по утриманню дітей в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дітей та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у визначеному на день подачі позову розмірі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 181, 182, 192\~СК України та

Outcome: partial