Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивачка\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. В позові посилається на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Діти проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згоди щодо добровільної сплати аліментів на дітей між нею та відповідачем не досягнуто. Її доходи не дають можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей. Також, зазначає, що стан здоров'я відповідача задовільний, він є працездатним, отже має можливість забезпечувати своїх дітей, так як інших дітей та непрацездатних утриманців не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Зазначає, що доходи відповідача носять мінливий характер. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дітей у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та дала пояснення аналогічні позовним вимогам. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду немає. Судом повно та всебічно зясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-МИ № 024312 виданого 20 березня 2006 року батьками [PERSON], 09.03.2006 року є сторони по справі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-МИ № 060727 виданого 05 листопада 2007 року батьками [PERSON], 10.10.2007 року є сторони по справі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-МИ № 237262 виданого 18 грудня 2015 року батьками [PERSON], 16.12.2015 року є сторони по справі. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до Державного бюджету України на 2018 рік, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Як вказує ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вказує ст. 184 ч. 1 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 ч. 2 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідна правова позиція, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, сформульована у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі за № 6-113цс13. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки відповідач не скористався своїм правом надання заперечень з приводу підстав для стягнення та розміру аліментів, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу. Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дітей, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved