Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із заявою до суду в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з січня 2014 року, вони з відповідачем проживають окремо, відповідач не надає коштів на матеріальне утримання сина, який знаходяться на її повному забезпеченні. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка з'явилась, свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, визнав, що має утримувати сина, однак заперечував проти задоволення позовної заяви, оскільки він не впевнений що він є рідним батьком дитини. Однак позовної заяви про оспорювання батьківства від до суду не подавав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства / ст. 11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.5) сторони по справі розірвали свій шлюб з 20 квітня 2013 року. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.6) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]. від спільного подружнього життя, [INFO] народився син [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO], що підтверджується Актом підтвердження факту утримання дитини від 22.12.2014 року (а.с.7). Відповідач по справі є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданим 18.02.2014 року (а.с.23) Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписамич. 3 ст. 181 СК Українита ст.182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять Оскільки на даний час батьком дитини зареєстрований саме відповідач, і це відповідає вимогам ст.. 122 СКУ, і про дану обставину відповідачу було відомо, то при вирішенні даної справи, не вирішуючи питання щодо походження дитини, суд виходить з того, що на даний час відповідач є батьком дитини і тому має певні батьківські обов'язки у зв'язку з цим, в тому числі і обов'язок по утриманню дитини і дружини. Сам факт оспорювання батьківства не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на час, коли запис про нього як про батька , ще не виключено. При захисті прав дитини суд виходить з офіційного статусу відповідача як батька вказаної дитини на даний час. Дана обставина не позбавляє відповідача права на оспорювання батьківства. Згідно ч. 2 ст. 85 СКУ право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як про батька з актового запису про народження дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити , що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved