Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,5000 га., яка надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства 0,2829 га., що знаходиться за адресою: смт Котельва Полтавської області вул. Мічуріна, 56 (старий №30), та ведення особистого селянського господарства 0,2171 га., що знаходиться за адресою: смт Котельва Полтавської області, ІІ-й провул. Калініна, та належала до для смерті на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №001150, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області від 20 травня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №999 [PERSON], яка померла 29 серпня 2014 року. Позивачка [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, до канцелярії суду надала заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області в попереднє судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області надав до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області в попереднє судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву з проханням провести розгляд справи у відсутність представника відділу, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України , ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 29 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області від 01 вересня 2014 року, актовий запис № 213. ( а.с.9). Як вбачається зі змісту довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 01 грудня 2015 року № 4693 , [PERSON] , яка померла 29 серпня 2014 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини 29 серпня 2014 року гр. [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрована одна. ( а.с. 20). У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001150 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради народних депутатів від 25 лютого 1994 року № 40 та від 31 березня 1998 року № 70 передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,5000 га,: земельну ділянку яка надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства 0,2829 га, що знаходиться за адресою: смт Котельва Полтавської області вул. Мічуріна, 56 (старий №30), та ведення особистого селянського господарства 0,2171 га, що знаходиться за адресою: смт Котельва Полтавської області, ІІ-й провул. Калініна, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 999, державний акт виданий 20 травня 1998 року. ( а.с. 18). У відповідності до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 02 грудня 2015 року № 4717, згідно рішення четвертої сесії Котелевської селищної ради ХХІІІ скликання від 02 грудня 1998 року «Про впорядкування адресного господарства» домоволодіння в якому була зареєстрована гр. [PERSON], знаходиться за адресою: смт. Котельва, вул. Мічуріна, 56 ( стара адреса: вул. Мічуріна, 30) ( а.с. 19) Позивач [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення на майно, що належало [PERSON] бажає прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 30 січня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області від 30 січня 2008 року, актовий запис № 25. ( а.с. 10). Відповідно до вимоги статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Ступінь споріднення [PERSON], яка померла 30 січня 2008 року з померлою 29 серпня 2014 року стверджується копією рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року, яке набрало законної сили 04 серпня 2015 року, яким встановлено факт, що [PERSON], яка померла 29.08.2014 року є матірю [PERSON], яка померла 30.01.2008 року. ( а.с. 13-16) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ступінь споріднення позивачки з матірю [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ № 344645, де зазначено, що [PERSON], народилася 08 квітня 1982 року, батьками зазначено батько [PERSON], матір [PERSON] ( а.с. 11), копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 100140 відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 04 вересня 2015 року, актовий запис № 245 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища [PERSON] ( а.с. 12) Як вбачається з листа щодо отримання свідоцтва про право на спадщину № 1052/02-14 від 15 жовтня 2015 року, до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] звернулась [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,5000 га, надану для обслуговування жилого будинку 0,0585 га. та ведення особистого підсобного господарства 0,4415 га., що знаходиться смт. Котельва, вул. Мічуріна, 30 і ІІ-й пр.. Калініна, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001150, виданого на її імя Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 20 травня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 999, нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області спадкоємцем [PERSON] не наданий витяг з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 17) Це знайшло своє підтвердження у світлокопії листа Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області від 27 серпня 2015 року № 29-1616-0.4-1408/2-15 відповідно якого, до Національної кадастрової системи земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався, тому потрібно проводити дії з Державної реєстрації земельної ділянки. ( а.с. 21-22). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник земельної ділянки [PERSON] померла 29 серпня 2014 року, а земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивачка позбавлена можливості як спадкоємець за законом на майно померлого отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. На запит суду, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] надала повідомлення № 1249/01-16 від 08 грудня 2015 року, відповідно до якого: 27 січня 2015 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було заведено спадкову справу № 15/2015 після померлої 29 серпня 2014 року [PERSON], на підставі заяви про прийняття спадщини, зареєстрованої приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 27 січня 2015 року за порядковим № 24, поданої онукою померлої [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), спадкоємицею на підставі ст.ст. 1261, 1266 Цивільного кодексу України, окрім цього в спадковій справі містяться: - заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], зареєстрована приватним нотаріусом [PERSON] 27 січня 2015 року за порядковим № 25; заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстрована приватним нотаріусом [PERSON] 15 жовтня 2015 року за порядковим № 380, подана [PERSON]. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені померлої [PERSON] не посвідчувалися. На підставі вищевказаної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину 15 жовтня 2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON]: -на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, смт. Котельва, вулиця Мічуріна, 56, за реєстровим № 941; -на земельну ділянку , площею 3,2701 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована : Полтавська область, Котелевський райн, Котелевська селищна рада, кадастровий номер 5322255100:00:002:0177, за реєстровим № 942. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. ( а.с. 35) Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналогічна позиція роз'яснена в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме: право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Статтею 79-1 ЗК України\~встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Згідно п. 11 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~у разі смерті власника право власності припиняється. Таким чином, успадкувати в нотаріальному порядку земельну ділянку, якою спадкодавець [PERSON] володіла на підставі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю, позивач не має змоги, так як у Державному земельному кадастрі відсутні відомості на дану земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім позивача у спадкодавця [PERSON] відсутні інші спадкоємці за заповітом і за законом, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється. При цьому, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26 серпня 2015 року № 29-1616-0.5-802/14-15 Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області, встановлено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки (для ведення особистого селянського господарства) площею 2171 кв.м. становить 624,90 грн. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26 серпня 2015 року № 29-1616-0.5-801/14-15 Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області, встановлено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства) площею 2829 кв.м. становить 48049,58 грн. Позивачем правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 487 грн.20 коп., що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( а.с. 1). На підставі викладеного

Outcome: approved