Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с. 28-29), просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON], померлим 10.11.2014 року, і визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в селі Троїцьке Біляївського району Одеської області по вулиці Якіра, 14 та на земельну ділянку площею 1,75 га, яка розташована на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що її батькові при житті належало вказане майно, але нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на нього в звязку з розбіжністю у прізвищах її та батька, а також відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивачки в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Прицьому пояснила, що інших спадкоємців за законом не має. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши представника позивачки, приймаючи до уваги заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер 10 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 395003 (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Якіра, 14 та на земельну ділянку площею 1,75 га, яка розташована на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області. Факт належності цього майна спадкодавцю підтверджується довідкою Троїцької сільської ради № 61 від 26.03.2015 року та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 012469 від 18.02.2004 року (а.с. 18, 13-15). Зі спадкової справи № 123/2015 до майна [PERSON], померлого 10.11.2014 року вбачається, що [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька 23.03.2015 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, що свідчить про прийняття нею спадщини після його смерті (а.с. 37). Листами № 1414/02-14 від 29.04.2015 року і № 1475/02-14 від 05.05.2015 року державний нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно та розбіжностями у їх прізвищах (а.с. 51-52). З свідоцтва про народження позивачки вбачається, що її прізвище зазначено як «Поліщук», а в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено «Полещук» (а.с. 6, 8). Та обставина, що вони перебувають у родинних відносинах підтверджується довідкою Троїцької сільської ради № 729 від 14.05.2015 року (а.с. 19), в якій вказано, що позивачка була членом сімї померлого, як його донька, проживала разом з ним та була зареєстрована в його будинку і її прізвище було вказано «Полещук». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а тому суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між позивачкою та її батьком [PERSON], який помер 10.11.2014 року. Відповідно положень ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та протягом шести місяців після смерті батька прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті, а ч.5 ст. 1268 цього Кодексу встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивачки законними і обґрунтованими.

Outcome: approved