Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Державне виробниче житлово-побутове підприємство Державної будівельної корпорації «Укрбуд» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею кімнат №№ 75,76 сімейного гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 6. Позивачка в судовому засіданні просила слухати справу без фіксації судового процесу. Представник третьої особа просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, тому суд вважає за можливе розглядати справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у 2011 року позивачці як працівнику Державного виробничого житлово-побутового підприємства Державної будівельної корпорації «Укрбуд» був наданий ордер на право вселення в житлове приміщення кімнат №№ 75,76 сімейного гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 6. Крім позивачці, в вказаних кімнатах гуртожитку зареєстровані її донька [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO] та колишній чоловік [PERSON] Відповідач на вказаній житловій прощі не проживає. Жодної домовленості щодо збереженні за відповідачем права на житло між сторонами не було. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Так, п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на житлову площу. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved