Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 78 років в с. Яхни, Миронівського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина спадкове майно, а саме: на житловий будинок, що розташований в с. Семигори Богуславського району Київської області та на земельні ділянки на території Вільховецької сільської ради. Після смерті спадкодавця [PERSON] вона, як спадкоємець за заповітом, 20 червня 2020 року подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори, а інший спадкоємець за заповітом [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 20.06.2020 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 20.06.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої [PERSON] та повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивачка зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із форс-мажорними обставинами, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 на всій території України установлено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Згідно цієї постанови було введено значні обмеження на пересування громадян та роботу державних органів. Тому вона вважає, що введений в Україні карантин був поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Посилаючись на положення ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] у віці 78 років в с. Яхни, Миронівського району, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 25 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України згідно заповіту від 15.05.2012 являється спадкоємцем за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме на 20 червня 2020 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 20.06.2020 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини визначений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги наявність поважної причини щодо пропущення спадкоємцем [PERSON] строку прийняття спадщини, а саме Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 на всій території України було установлено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Згідно цієї постанови обмежувалось пересування громадян та робота нотаріальних органів. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивачка, відсутність заперечень відповідача, яким позов визнається, суд вважає, що є підстави для визначення позивачці додаткового строку для подання нею заяви до нотаріальної контори чи приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved