Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилалась на те, що вона є лікарем-анестезіологом, закінчила Дніпропетровську державну медичну академію в 2011 році, інтернатуру за фахом лікар-анестезіолог в 2013 році та за державним розподілом була направлена до м.Орджонікідзе, де пропрацювала неповних два роки в Комунальному закладі «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради. 18.06.2015 року на кафедрі анестезіології та інтенсивної терапії Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» була проведена її позачергова атестація, яку вона вважає незаконною, оскільки остання була проведена раніше відпрацьованих трьох років, як того вимагає закон; без проведення судово-медичної експертизи пацієнтів, на які посилалась комісія в рішенні; за відсутності будь-яких порушень в її роботі та претензій до останньої. За вказаних обставин, а також посилаючись, що незаконне звільнення та проведення позачергової атестації, перешкоджає її подальшому працевлаштуванню, позивачка просила скасувати рішення позачергової атестації про відмову у підтвердженні звання лікаря-анестезіолога за спеціальністю «анестезіологія». В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити заявлену позовну вимогу. Представник відповідача в наданому відзиві та усних поясненнях під час розгляду справи в суді проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, також ї предявлення до неналежного відповідача, оскільки оскаржуване рішення приймалось атестаційною комісією при Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», яке є самостійною юридичною особою. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є лікарем-анестезіологом, закінчила Дніпропетровську державну медичну академію за бюджетною формою навчання в 2011 році, інтернатуру за фахом лікар-анестезіолог в 2013 році та за державним розподілом була направлена до м.Орджонікідзе, де пропрацювала неповних два роки в Комунальному закладі «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Під час роботи позивачки у вказаній лікарні наказами від 12.08.2014 року №163, від 17.12.2014 року №210, від 29.04.2015 року №118, [PERSON] притягалась до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган за невиконання функціональних посадових обовязків, що виразились в неякісному і несвоєчасному наданні медичної допомоги хворим пацієнтам; неналежному веденні медичної документації; некомпетентному призначенні медичних препаратів. Наказом від 07.05.2015 року №122 [PERSON] була звільнена з займаної посади лікаря-анестезіолога відділення анестезіології Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх функціональних обовязків, визначених посадовою інструкцією, що виразились у неякісному наданні медичної допомоги хворим; неналежному веденні медичної документації; некомпетентному призначенні медичних препаратів; невиконанні нормативно-правових актів з питань надання медичної допомоги. Вказаний наказ від 07.05.2015 року №122 та звільнення оскаржувались позивачкою в судовому порядку та рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року у цивільній справі №184/1440/16-ц, що було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції, залишено без змін та набрало законної сили, [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог про скасування наказу від 07.05.2015 року №122 та поновленні на роботі. Листом від 13.01.2015 року головний лікар Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради звернувся до Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо вирішення питання про проведення позачергової атестації позивачки для визначення знань і практичних навичок з підтвердженням звання лікар-спеціаліст за спеціальністю «анестезіологія та інтенсивна терапія», в звязку з відсутністю знань по спеціальності, що призводить до грубих помилок при наданні медичної допомоги. За запитом Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Міністерства охорони здоровя України щодо надання розяснень, в якій саме атестаційній комісії має проводитись позачергова атестація [PERSON], Міністерством охорони здоровя України було повідомлено, що з урахуванням п.1.11 Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом МОЗ України №359 від 19.12.1997 року, позачергова атестація позивачки повинна проводитись у атестаційній комісії при вищому медичному закладі освіти, де проводиться підготовка або перепідготовка лікарів, тобто при Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України». З урахуванням цього наказом №75-од від 11.06.2015 року при Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» було створено атестаційну комісію з визначенням голови та членів комісії та датою проведення позачергової атестації позивачки 18.06.2015 року. Згідно витягу з протоколу №1 засідання атестаційної комісії Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» від 18.06.2015 року комісією одноголосно було ухвалено відмовити в підтвердженні звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «анестезіологія» [PERSON] Також з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось позивачкою, що про призначення атестації, дату та час її проведення вона повідомлялась листом Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Відповідно до п.1.1 Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом МОЗ України №359 від 19.12.1997 року (тут і далі в редакції, що діяла на момент призначення та проведення позивачці атестації) встановлено, що атестація лікарів проводиться з метою підвищення відповідальності за ефективність і якість роботи, раціональнішої розстановки кадрів фахівців з урахуванням їх професійної майстерності, досвіду та складності виконуваних робіт. Атестація є важливою формою морального та матеріального стимулювання, спрямована на удосконалення діяльності закладів охорони здоров'я щодо подальшого поліпшення надання медичної допомоги населенню. Основним завданням атестації є визначення рівня професійної підготовки лікарів, оцінка трудової діяльності, можливості подальшого використання спеціалістів, підвищення їх кваліфікації (п.1.2 розділу І Положення). Пунктом 1.3 Положення встановлено такі види атестації: атестація на визначення знань і практичних навиків з присвоєнням (підтвердженням) звання «лікар-спеціаліст»; атестація на присвоєння кваліфікаційної категорії; атестація на підтвердження кваліфікаційної категорії. Згідно п.1.4 Положення атестація на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням (підтвердженням) звання «лікар-спеціаліст» проводиться в комісіях, що створюються при вищих медичних закладах освіти 3-4-го рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти. Відповідно до п.1.9 Положення атестаційна комісія веде протоколи своїх засідань. Протоколи та документи атестованих підлягають зберіганню в установленому порядку. Крім того, п.1.11 Положення передбачено, що у разі виявлення істотних недоліків у роботі лікаря керівник органу чи закладу охорони здоров'я може направити подання в атестаційну комісію про зняття кваліфікаційної категорії чи про відмову в підтвердженні звання лікаря-спеціаліста, незалежно від строку присвоєння (підтвердження) категорії чи звання. Подання розглядається в комісії у порядку, зазначеному нижче, але без попереднього проходження передатестаційного циклу і подання звіту про професійну діяльність за останні три роки роботи. Пунктом 2.8 Положення визначено, що рішення атестаційної комісії, за яким особі відмовлено у присвоєнні (підтвердженні) звання лікаря-спеціаліста з конкретної лікарської спеціальності, може бути оскаржено поданням заяви до Міністерства охорони здоров'я України у двотижневий строк з моменту видачі витягу з протоколу засідання комісії, завіреного закладом освіти. Особа, якій за результатами атестації на визначення знань та практичних навиків відмовлено у присвоєнні (підтвердженні) звання лікаря-спеціаліста з конкретної лікарської спеціальності, може бути прийнята на роботу, за її згодою, на посаду середнього медичного працівника (п.2.9 Положення). В обґрунтування незаконності проведення позачергової атестації позивачка посилалась на те, що остання була проведена раніше відпрацьованих трьох років, як того вимагає закон; без проведення судово-медичної експертизи пацієнтів, на які посилалась комісія в рішенні; за відсутності будь-яких порушень в її роботі та претензій до останньої. Разом з тим, суд враховує, що підставою для ініціювання проведення позачергової атестації позивачки керівником (головним лікарем) Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради, де працювала [PERSON], стало неналежне невиконання останньою функціональних посадових обовязків, що виразились в неякісному і несвоєчасному наданні медичної допомоги хворим пацієнтам; неналежному веденні медичної документації; некомпетентному призначенні медичних препаратів та за що позивачка на момент ініціювання питання про проведення позачергової атестації двічі притягалась до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган згідно наказів від 12.08.2014 року №163 та від 17.12.2014 року №210, які в передбаченому законом порядку [PERSON] не оскаржувались та є чинними. Також суд вважає безпідставними посилання позивачки на те, що атестаційною комісією приймалось рішення без проведення судово-медичної експертизи пацієнтів, на які посилається комісія в рішенні, оскільки проведення такої експертизи під час атестації не передбачено Положенням про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом МОЗ України №359 від 19.12.1997 року. Крім того, комісією розглядалось питання не стосовно правильності проведення лікування позивачкою конкретних пацієнтів, а атестація на визначення знань і практичних навиків позивачки. З огляду на це, судом під час розгляду справи ухвалою, постановленою без видалення до нарадчої кімнати та з занесенням до протоколу судового засідання було відмовлено в задоволенні клопотання позивачки про призначення в рамках цивільної справи судово-медичної експертизи. Безпідставними на думку суду є доводи [PERSON] і щодо незаконності проведення атестації до спливу трирічного строку її роботи, оскільки її проведення до спливу цього строку за вказаних вище обставин не протирічить п.1.11 Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом МОЗ України №359 від 19.12.1997 року. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1.4 зазначеного вище Положення позачергова атестація [PERSON] проводилась комісією, що створена при вищому медичному закладі освіти - Державному закладі «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», яке є самостійною юридичною особою. Представник відповідача зазначаючи про це, просив визнати Департамент охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації неналежним відповідачем по справі. В звязку з цим, а також враховуючи, що відповідно до ст.51 ЦПК України право на заявлення клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідача має виключно позивач та суд не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ці питання за власної ініціативи чи за клопотанням сторони відповідача, позивачці розяснювалось її право на заявлення відповідного клопотання та наслідки предявлення позову до неналежного відповідача або не до всіх належних відповідачів. Разом з тим, позивачкою такого клопотання заявлено не було та остання наполягала на участі у справі в якості відповідача саме Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації. При цьому, зазначила, що аналогічний позов до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» нею також було подано до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON] за безпідставністю позовних вимог та їх предявленні до неналежного відповідача, оскільки Департаментом охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації комісія з проведення позачергової атестації позивачки не створювалась, відповідна атестація не проводилась та оскаржуване рішення не приймалось. Вирішуючи питання в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову та звільнення позивачки від сплати судового збору згідно ухвали суду від 30.01.2018 року, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed