Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Івана Франко, №2 в с. Маяки Біляївського району Одеської області у порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON], померлого 09 листопада 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дідуся вона, як спадкоємець за законом пятої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2926/02-14 від 02 серпня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, що належав спадкодавцю. У звязку з викладеним вона звернулась з позовом до суду. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Представник Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області в підготовче судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2015 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 432045 (а.с.10). З приводу оформлення спадщини 16 березня 2016 року позивачка звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 02 серпня 2017 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1655, що розташована в с. Маяки по вул. Франко Івана, №2 Біляївського району Одеської області, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Листом № 2926/02-14 від 02 серпня 2017 року державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в с. Маяки по вул. Івана Франко, №2 Біляївського району Одеської області, і рекомендував звернутись до суду, так як нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, що належав спадкодавцю (а.с.9). Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З свідоцтв про народження та шлюб вбачається, що позивачка є онукою померлого [PERSON], а тому відповідно до ст. 1265 ЦК України вона є спадкоємцем за законом 5-ї черги (а.с. 6, 7) Позивачка [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з дідусем на день його смерті, про що свідчить довідка виконавчого комітету Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області № 268 від 05 лютого 2018 року, а тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. З матеріалів спадкової справи до майна [PERSON], померлого 09 листопада 2015 року, вбачається, що спадкоємець за законом першої черги дружина померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті чоловіка, на користь онуки померлого [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно положень ст. 1218 вказаного Кодексу до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. З листа КП «БТІ» Одеської міської ради № 1206-11/522 від 06 березня 2017 року вбачається, що згідно до архівів реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: Одеська область Біляївський район с. Маяки вул. Ів. Франко, №2, не проводилась. З довідки Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області № 514 від 13 березня 2017 року, вбачається, що житловий будинок, який знаходиться в с. Маяки Біляївського району Одеської області вул. Івана Франко, №2, на підставі запису в погосподарській книзі №5 за 2010-2015 р.р., номер обєкта погосподарського обліку 0377, належить [PERSON] (а.с.11). З технічного паспорту виготовленого 10.02.2018 року ПП «Одеське БТІ» вбачається, що цей будинок збудований у 1917 році та має надвірні споруди: літню кухню, гараж, два сараї, цистерну та огорожу (а.с. 29-31). Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Враховуючи викладене суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок.

Outcome: approved