Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.071984 року вона отримала ордер серії Б №?041898 на вселення з сім'єю з чотирьох осіб до житлового приміщення, що знаходиться в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що станом на 04.06.2014 року у вищезазначеній квартирі зареєстровано шестеро осіб: вона - [PERSON], відповідач [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, зазначає, що відповідач [PERSON] вищевказаним жилим приміщенням не користується без поважних причин, оскільки залишив квартиру та не проживає в ньому з 1996 року. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, не несе витрат по утриманню, жодних угод про збереження за ними права користування житловим приміщенням не укладав, його речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивачка вимушена звернутись до суду з вищезазначеним позовом за захистом свого порушеного права та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судове засідання 03.12.2014 року позивачка та не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву у якій позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, проти заочного розгляду спору не заперечувала, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений позов можливо розглядати у відсутності позивачки на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином (а.с.77), причини неявки до суду не повідомив, тому суд з урахуванням положень п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду були повідомлені належним чином, однак подали до суду заяви у яких просили справу розглянути без їх участі, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений позов можливо розглядати у їх відсутності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. За приписами п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ордеру серії Б №?041898 від 23.07.1984 року на вселення до квартири за адресою: [ADDRESS] з сім'єю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки Форми № 3 вих. № 453 КП «Мостицький Подільського району м.Києва від 04.06.2014 року, на даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані такі осіби: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], (а.с.32). Судом встановлено, відповідач [PERSON] вищевказаним жилим приміщенням не користується більше 18 року без поважних причин, оскільки залишив квартиру та не проживає у ній з 1996 року, не несе витрат по його утриманню, жодних угод про збереження за ними права користування житловим приміщенням не укладав, його речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знявся, що підтверджується актами обстеження житлового приміщення №340/1 від 04.09.2012 року (а.с.11), № 358 від 04.10.2013 року (а.с.10), № 364 від 05.11.2012 року, складені комісією у складі майстра технічної дільниці [PERSON], робітника з комплексного прибирання [PERSON], сусіда з квартири [NUMBER] [PERSON], сусіда з квартири [NUMBER] [PERSON], та затверджені в.о. директора КП «Мостицький» [PERSON] Крім того, слід зазначити, що відповідач залишається зареєстрованим на житловій площі за адресою: [ADDRESS], що перешкоджає позивачці належним чином користуватися житлом, оскільки лише вона несе витрати по її утриманню. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України обставин, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад один рік, у судовому засіданні встановлено не було. Будь-яких підстав для продовження строку відсутності осіб у спірному будинку не виявлено, а відтак, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначений позов знайшов своє доведення в ході судового розгляду, є обґрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved