Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 квітня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Мопрівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис № 2. Не повнолітніх дітей з відповідачем не мають. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через різні погляди на життя, на побудову сімейних стосунків. Все це призвело до втрати почуттів та того, що з 2010 року сімейні стосунки між ними припинилися. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, вважає що сім`ю зберегти не можливо, оскільки сімейно шлюбні стосунки з відповідачем припинено з червня 2012 року, проживають окремо, в зв`язку з чим заперечує проти надання строку на примирення, спір про поділ майна відсутній. В разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с.\~35). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 34). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2001 року, що зареєстрований Мопрівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 2, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 21 квітня 2001 року Мопрівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області (а.с. 12). Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, на побудову сімейних стосунків, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з червня 2012 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved