Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду, заподіяну злочином в сумі 1 642,65 грн та моральну шкоду в розмірі 50\~000,00 грн. Позов мотивувала тим, що 04 лютого 2016 року близько 19 години 30 хвилин, на території Новоушицької автостанції біля посадочної платформи № 4, відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] , в якому вона знаходилась та на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком в область її голови, після чого наніс ще один удар в область голови передніми лівими дверима зазначеного автомобіля, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу та набряку м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Ухвалою суду від 21 червня 2019 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності. Її цивільний позов залишено без розгляду. У зв`язку із завданням відповідачем їй тілесних ушкоджень вона зазнала майнової шкоди. Так, на придбання лікарських препаратів вона витратила кошти у сумі 1642,65 грн. Окрім того їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних, емоційних та фізичних стражданнях, хвилюваннях яких вона зазнала внаслідок протиправної поведінки відповідача, що призвело до порушення нормальних життєвих стосунків, порушення звичного ритму життя, принижено її честь і гідність, оскільки тілесні ушкодження були завдані відповідачем у громадському місці в присутності багатьох місцевих жителів, які її добре знають. Крім того звернення до правоохоронних органів за захистом своїх прав, відстоювання інтересів в суді викликали у неї негативні емоції. Невідшкодування відповідачем завданої шкоди протягом тривалого часу викликає у неї відчуття безпорадності та беззахисності. Розмір моральної шкоди оцінює в 50\~000,00 грн. 07\~лютого \~ 2020\~року відкрито\~ провадження\~у справі\~за даним\~позовом,\~ призначено\~розгляд справи\~по суті\~на 24\~квітня \~2020\~року, надано відповідачу строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач подав до суду відзив у якому позов не визнав та вказав, що в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження він вини не визнавав і щодо нього відсутній обвинувальний вирок суду за ч.2 ст. 125 КК України, а ухвала суду про звільнення його від кримінальної відповідальності не може бути доказом вчинення ним протиправних дій проти [PERSON] , тому відсутні підстави його вини та відшкодування шкоди в порядку статей 1166 та 1167 ЦК України, оскільки позивачкою не надані належні та допустимі докази. Позивачка 12 березня 2020 року подала до суду відповідь на відзив в якій зазначила, що твердження відповідача про те, що звільнення його від кримінальної відповідальності ухвалою суду є виключно доказом відсутності вини останнього є помилковим, оскільки кримінальне провадження відносно відповідача закрито за спливом строків давності, тобто з нереабілітуючих обставин, на що останній надав згоду. Підтвердженням придбання медичних засобів є квитанції на придбання лікарських препаратів для лікування на суму 1624,65 грн. Щодо посилання відповідача на статтю 62 Конституції України, то зазначена стаття не поширює свою дію на деліктні зобов`язання. Вважає, що саме відповідач зобов`язаний довести, що шкода завдана не з його вини. Інших заяв чи клопотань учасники справи не заявляли. У вступному слові представник позивачки [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у ньому та у відповіді на відзив. Відповідач та його представник [PERSON] у вступному слові навів доводи, аналогічні доводам відзиву. Суд, заслухавши відповідача та представників сторін, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Так, згідно з ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2019 року [PERSON] було висунуто обвинувачення у тому, що він 04 лютого 2016 року близько 19 години 30 хвилин, на території Новоушицької автостанції біля посадочної платформи № 4, яка розташована по вул. Шевченка, 24, смт. Нова Ушиця, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] , в якому знаходилась [PERSON] та на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком в область голови останньої, після чого наніс ще один удар передніми лівими дверима зазначеного автомобіля в область голови [PERSON] , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу та набряку м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 140 від 12.02.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. За клопотанням захисника обвинуваченого, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. На підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження № 12016240190000028 від 04 лютого 2016 року за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125КК України, закрито. Згідно з частиною сьомою статті 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2019 року, дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та, як потерпіла [PERSON] так і обвинувачений [PERSON] , у ході розгляду кримінальної справи, фактичні обставини, які були встановлені обвинувальним актом не оспорювали. Отже факти, встановлені ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, а саме факт спричинення відповідачем [PERSON] потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень, не підлягає доказуванню у даній справі. Тому доводи відповідача у частині відсутності належних та допустимих доказів його вини у спричиненні позивачці тілесних ушкоджень суд відхиляє. Позивачка на підтвердження розміру майнової шкоди надала копії фіскального чеку від 05 лютого 2016 року та накладної від 07 лютого 2016 року, дослідивши які суд установив, що на придбання позивачкою [PERSON] медичних препаратів та допоміжних медичних засобів вона витратила 1642,65 грн. (800 грн. +842,65 грн.), що і складає майнову шкоду. Таким чином розмір майнової шкоди, завданої відповідачем, є доведений позивачкою та не оспорюється відповідачем у справі. Між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною шкодою наявний причинний зв`язок. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 1642,65 грн. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке. У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачці фізичних, моральних, душевних і психічних страждань, внаслідок противоправних дій відповідача, тривалості розладу її здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків останньої, яка була змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого повсякденного життя, завдання тілесних ушкоджень у громадському місці, що, на думку суду, принизило її гідність, та вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивачки у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. Підстав для стягнення 50\~000 грн у відшкодування моральної шкоди суд не встановив, тому позов необхідно задовольнити частково. Позивачка при подачі вказаного позову до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840 грн 80 коп. необхідно стягнути з відповідача в доход держави.

Outcome: partial