Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні, що перебуває в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа №12-276, виданого Індустріальним райнарсудом м.Дніпропетровська 06.11.1997 року, про стягнення з [PERSON], [INFO], щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, на користь матері [PERSON]. Станом на липень 2013 року у боржника [PERSON] утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 15 372,51 грн. На підставі постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] про арешт всього нерухомого майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 29.01.2013 року, державний реєстратор Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] 25.04.2013 року прийняла рішення за №1972535 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і провела державну реєстрацію обтяження - арешт всього нерухомого майна [PERSON], податковий номер [NUMBER], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №2939177 від 25.04.2013 року, в якому позивачка зазначена як особа, в інтересах якої встановлено обтяження. У межах виконавчого провадження державним виконавцем розпочато збір документів для реалізації квартири відповідача за адресою: [ADDRESS], що підтверджується листом начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 08.07.2013 року №18407 до [PERSON], в якому зазначено, що «згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 25.04.2013 року накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить боржнику. У зв'язку з відсутністю технічної документації житлової квартири, частина якої належить [PERSON], державним виконавцем 22.04.2013 року направлено запит до КП «ДМБТІ». Після надходження відповідних документів державним виконавцем буде вирішено питання щодо стягнення заборгованості по аліментам шляхом звернення стягнення на майно боржника, буде реалізовано нерухоме майно, яке належить боржнику». 18.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] під час вчинення нотаріальних дій по посвідченню правочину про відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS] здійснено пошук відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження права на нерухоме майно фізичної особи [PERSON] за трьома параметрами: прізвищем, ім'ям, по-батькові; податковим номером та номером і серією паспорта громадянина України, що призвело до отримання неправдивої інформації з Реєстру про відсутність обтяження з причини відсутності у Реєстрі технічної можливості пошуку інформації за трьома параметрами. Після отримання невірних відомостей про відсутність обтяження нерухомого майна [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] 18.07.2013 року, за реєстровим №490, посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що перебувала у спільній частковій власності по 1/2 частці у продавців [PERSON] та його матері [PERSON], які передали у власність квартиру вказану покупцеві [PERSON]. [PERSON] померла 10.11.2013 року, актовий запис №1863 від 22.11.2013 року. Позивачка зазначає, що про продаж спірної квартири їй стало відомо у жовтні 2013 року, тому за заявою позивачки від 15.10.2013 року слідчим відділом Амур-Нижньодніпровського PB Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013040630005199 за ч.І ст.367 КК України. У ході розслідування Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області проведено позапланову цільову перевірку дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. За результатами перевірки складено довідку від 21.05.2014 року, відповідно до якої у порушення вимог п.11 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, приватним нотаріусом [PERSON] пошук відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для фізичної особи [PERSON] здійснено за прізвищем, ім'ям, по батькові, податковим номером та номером і серією паспорта громадянина України. Зазначене призвело до отримання невірної інформації з Реєстру, оскільки у Реєстрі відсутня технічна можливість пошуку інформації за трьома параметрами. Також нотаріусом сформовано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави №41282244 від 18.07.2013 року, відповідно до якого інформація в Державному реєстрі відсутня. Досудовим розслідуванням також встановлено, що дії приватного нотаріуса ДМНО [PERSON], які виразилися у неналежному виконанні службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, а саме: неякісне, неточне, неповне виконання службових обов'язків у протиріч зі встановленим порядком, призвели до заподіяння майнової шкоди потерпілій [PERSON] у сумі 15 372,51 гривень. У вересні 2014 року позивачка звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «АСКО Медсервіс», Міністерство юстиції в особі Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, [PERSON], про визнання протиправними дій приватного нотаріуса при здійсненні ним функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно, відшкодування матеріальної і моральної шкоди. За результатом розгляду позову судом прийнято постанову від 20.05.2015 року, яка набрала законної сили 23.12.2015 року, якою визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] при виконанні ним функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно під час вчинення нотаріальних дій при посвідченні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18.07.2013 року, за реєстровим номером 490, та стягнуто з приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 4 000,00 грн.. Посилаючись на те, що спірним правочином купівлі-продажу порушені її права та інтереси з приводу отримання заборгованості по аліментах на утримання дитини, що станом на 19.04.2016 року складає 14776,11 грн., за рахунок арештованого майна боржника [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS], при посвідченні спірної угоди приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] були допущенні неправомірні дії, чим також були порушені права позивачки, тому [PERSON] просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №490, укладений між продавцями [PERSON], [PERSON], та покупцем [PERSON], квартири [ADDRESS]; застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши сторони договору у первісний стан, а також скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], ІПН [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] проти позову заперечувала посилаючись на те, що на дату укладання спірного договору купівлі-продажу квартири 18.07.2013 року була відсутня інформація щодо обтяження нерухомого майна, тому правочин був посвідчений нотаріусом [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства, а [PERSON] є добросовісним набувачем, у звязку з чим просила суд відмовити у позові у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, проведеному в режимі відео-конференції з Жовтоводською ВК №26, проти позову заперечував та пояснив, що продажем квартири займалась його матір [PERSON], яка померла 10.11.2013 року. Будь-які кошти від [PERSON]., яка є його двоюрідною сестрою, він не отримував, умови договору не обумовлював та лише був присутнім у нотаріуса при підписанні договору. Після смерті матері він спадщину не приймав та про арешт квартири [ADDRESS] нічого не було відомо. Не заперечував проти погашення заборгованості по аліментам за рахунок його пенсії. Третя особа приватний нотаріус ДМНО [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду матеріали виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали виконавчого провадження, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні, що перебуває в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа №12-276, виданого Індустріальним райнарсудом м.Дніпропетровська 06.11.1997 року, про стягнення з [PERSON], [INFO], щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, на користь матері [PERSON]. Станом на липень 2013 року у боржника [PERSON] утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 15 372,51 гривень. На підставі постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] про арешт всього нерухомого майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 29.01.2013 року державний реєстратор Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] 25.04.2013 року прийняла рішення за №1972535 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і провела державну реєстрацію обтяження - арешт всього нерухомого майна [PERSON], податковий номер [NUMBER], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №2939177 від 25.04.2013 року, в якому позивачка зазначена як особа, в інтересах якої встановлено обтяження. 18.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між продавцями [PERSON], [PERSON] і покупцем [PERSON], реєстровий №490. Як встановлено судом, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] під час вчинення нотаріальних дій при посвідченні правочину про відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS] здійснено пошук відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження права на нерухоме майно фізичної особи [PERSON] за трьома параметрами: прізвищем, ім'ям, по-батькові, податковим номером та номером і серією паспорта громадянина України, що призвело до отримання невірної інформації з Реєстру про відсутність обтяження з причини відсутності у Реєстрі технічної можливості пошуку інформації за трьома параметрами. Після отримання цих відомостей про відсутність обтяження нерухомого майна [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що перебувала у спільній частковій власності по 1/2 частці у продавців [PERSON] та його матері [PERSON]. Позивачці стало відомо про продаж спірної квартири у жовтні 2013 року, тому за її заявою від 15.10.2013 року слідчим відділом Амур-Нижньодніпровського PB Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013040630005199 за ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України. У ході розслідування Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області проведено позапланову цільову перевірку дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. За результатами перевірки складено довідку від 21.05.2014 року, відповідно до якої у порушення вимог п.11 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, приватним нотаріусом [PERSON] пошук відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для фізичної особи [PERSON] здійснено за прізвищем, ім'ям, по батькові, податковим номером та номером і серією паспорта громадянина України. Зазначене призвело до отримання невірної інформації з Реєстру, оскільки у Реєстрі відсутня технічна можливість пошуку інформації за трьома параметрами. Також нотаріусом сформовано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави №41282244 від 18.07.2013 року, відповідно до якого інформація в Державному реєстрі відсутня. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року, яка набрала законної сили 23.12.2015 року, по справі за адміністративним позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «АСКО Медсервіс», Міністерство юстиції в особі Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, [PERSON], про визнання протиправними дій приватного нотаріуса при здійсненні ним функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] при виконанні ним функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно під час вчинення нотаріальних дій по посвідченню договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] 18.07.2013 року за реєстровим номером 490, стягнуто з приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 4 000,00 грн.. Обставини, зазначені у вказаних судових рішеннях, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи та щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.4 цієї статті ЦК правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч.2 ст.209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За положеннями ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, недійсність правочину купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18.07.2013 року має причинно-наслідковий зв'язок з неправомірними діями приватного нотаріуса [PERSON], які встановлені зазначеними судовими рішенцями із посиланням в них на норми матеріального права, що порушені нотаріусом як уповноваженою державою особою, як спеціальним суб'єктом, на якого покладені функції державного реєстратора на нерухоме майно, а саме ст. 3, 4, 34, ч.ч.1, 2 ст.46-1, ч.2 ст.55 Закону України «Про нотаріат», ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 2.1, 2.2., 2.4 п. 2 глави 2 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, п. 1.4, 1.5 «Порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1936а/5 від 02.08.2011 року, п. 4, 10, 11 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141. На думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню тільки в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала боржнику [PERSON], та на майно якого - 1/2 частину вказаної квартири, був накладений арешт у межах виконавчого провадження. Інший співвласник квартири [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу діяла окремо та самостійно, будь-яких обтяжень на належну їй 1/2 частину квартири не було, доказів іншого позивачка суду не надала. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, передати майно. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі і з договорів. На підставі спірного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] саме належну їй частину квартири. [PERSON] померла 10.11.2013 року, актовий запис №1863 від 22.11.2013 року, на момент смерті вона була власником лише належної їй 1/2 частини квартири, на яку не накладалися жодні заборони на відчуження, тому посилання позивачки на те, що відповідач [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги після смерті матері, має набути право на раніше належну їй частину квартири, є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на законі. З урахуванням встановлених у суді обставин, з огляду на встановлення під час посвідчення угоди неправомірності дій приватного нотаріуса, суд вважає визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 18.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №490, укладений між продавцями [PERSON], [PERSON], та покупцем [PERSON], квартири [ADDRESS], в частині 1/2 частини квартири, яка належала [PERSON]; застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши 1/2 частину квартири [ADDRESS] із власності [PERSON] у власність [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], ІПН [NUMBER]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 275 гривень 60 копійок гривень витрат по сплаті судового збору, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 275 гривень 60 копійок гривень витрат по сплаті судового збору, а також стягнути з [PERSON] та із [PERSON] по 913 гривень 91 копійку судового збору на користь держави.

Outcome: partial