Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить: ухвалити рішення, яким: розірвати договір довічного утримання, укладений 31 січня 2007 року між нею, [PERSON] та [PERSON], який посвідчений державним нотаріусом Кельменецької державної нотаріальної контори, зареєстрований за №146; зобовязати [PERSON] повернути їй, [PERSON], житловий будинок № 42 по вул. Полтавській в смт. Кельменці Чернівецької області, який був переданий відповідачу відповідно до договору довічного утримання. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просить: ухвалити рішення, яким розірвати договір довічного утримання (догляду) від 31.01.2007 року між [PERSON] та ним, [PERSON], зареєстрований за №146 та визнати за ним право власності на ? частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, які розташовані в смт. Кельменці по вул.. Полтавська,42 Кельменецького району Чернівецької області. Позивачка [PERSON] зустрічний позов не визнала повністю та пояснила, що відповідач привіз до неї додому нотаріуса і останній прочитав їй договір. Нотаріус пояснив, що [PERSON] і його дружина мали її доглядати обоє, повинні доглядати її, топити в пічці, мити, купати і вона розписалася. Жінка, яка їй допомагала, соціальний працівник, на її прохання дала оголошення в газеті і тому [PERSON] до неї звернувся. Вона перейшла жити в сарай, а відповідач з сім'єю почав жити в будинку. Вони розпочали допомагати їй приходили рано приносили води. Вона допомогла робити їм огорожу, на що дала 500 гривень. Взагалі вона все, що було їй необхідно купляла за свої кошти. [PERSON] все їй приносив, але за все вона давала свої гроші. Спочатку вони її кликали на свята до хати., а пізніше перестали це робити. Все було спочатку добре, вони обробляли город, а її не пускали сапати. За ремонт в сараї кошти платила вона сама. Вони лише кілька разів на рік її мили. Вона сама прала, а [PERSON] виносила сушити. Також марина приносила їй дрова. Кошти вона давала на продукти, а вони їй лише доставляли їх. За електроенергію сплачував [PERSON] В, але вона мала пільги по сплаті електроенергії. Вона була вимушена шукати племінника, тому що [PERSON] В з дружиною вирішили залишити її. З племінником [PERSON] вона бачилася на цвинтарі кожного року, але йому нічого поганого не розповідала, тому що їй було соромно. В березні 2015 року відповідач з дружиною самі забрались від неї і цілий тиждень вивозили свої речі. За 8 років [PERSON] нічого їй не купляв за свої кошти. Вони пішли і не пояснили, чому вони не будуть її більше доглядати. До неї приходили працівники міліції і з'ясовували, що сталося. Син племінника [PERSON] дійсно її навідував і залишався на дві ночі переночувати. Представник позивачки [PERSON] пояснив, що позивачка є його тіткою. 8 років назад вона сказала, що знайшла сім'ю, яка її буде доглядати. В березні 2015 року йому повідомили з сільської ради села Іванівці, що його просить приїхати тітка [PERSON] Коли ін приїхав, [PERSON] сказав, що вони більше не можуть доглядати, тому що криза, високі ціни і щоб вони розривали договір. Дружина [PERSON] викликала працівників міліції і повідомила їм, що їх виганяють. Хоч ці звинувачення були безпідставні. Він приїхав тоді, коли вони вже вивозили майно. За всі попередні роки [PERSON] на [PERSON] не скаржилася з приводу неналежного догляду. Він не виганяв відповідача. З 1 березня 2015 року в [PERSON] дійсно жив кілька днів його син [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] пояснила, що вона підтримує позов [PERSON] повністю, а зустрічний позов не визнає повністю. в матеріалах справи та з показів свідків вбачається, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином свої обов'язки за договором, тому він має бути розірваний і [PERSON] не має права на частку власності в спірному майні. [PERSON] припинив виконувати договір без поважних причин. Зокрема, він переїхав з дружиною в інший населений пункт для догляду за бабою його дружини. Протягом дії договору з 07.06.2012 року по 19.02.2015 року за [PERSON] здійснювала догляд дружина [PERSON], а не він. Утримання на суму 100 гривень з урахуванням індексації відповідачем не надавалось. Відповідач [PERSON] пояснив, що [PERSON] каже неправду. Дров вона мала лише на одну зиму, а всі інші роки він привозив дрова, пиляв їх та давав позивачці. Всі продукти, які вони вирощували на присадибній ділянці використовувалися в тому числі для позивачки. Він купив їй телевізор та антену. Вони дійсно на прохання позивачки на ніч зачиняли її в сараї з метою безпеки. Вони забралися від позивачки, тому що їх вигнав син племінника позивачки [PERSON], який жив у позивачки з 1 березня 2015 року. Дійсно він зняв насос з криниці, а труби водопровідні та каналізаційні залишилися. Вони були вимушені доглядати в селі Ленківці бабу його дружини. Про це вони повідомили [PERSON]. вони їй повідомили, що будуть приїжджати 1 раз на тиждень. Через це [PERSON] відмовилася від їхньої допомоги і з того часу в них виникли з нею конфлікти та з її родичами [PERSON] та його сином [PERSON], через що вони були вимушені припинити догляд [PERSON] Вони щомісяця на 100 гривень придбавали для [PERSON] ліки, продукти. Позивачка до нього з проханням змінити умови договору не зверталася. До 1 березня він виконував умови договору повністю, а після 1 березня до [PERSON] не пускав [PERSON], який в неї проживав, тому вони були вимушені поїхати з її господарства. При працівниках міліції [PERSON] 4 березня пояснила, що вона не хоче їх бачити і відмовилася від їхньої допомоги. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що з 2007 по 2015 рік жодних скарг з боку [PERSON] з приводу неналежного виконання [PERSON] умов договору довічного утримання не існувало. Якщо б якісь непорозуміння існували, то вона мала можливість звернутися до суду чи комусь про це повідомити, а [PERSON] належним чином виконував умови договору. З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона бувала у позивачки приблизно один раз на тиждень. Коли вона перебувала в неї, то позивачка самостійно готувала собі їжу, топила пічку та прала. Позивачка говорила, що дружина позивача [PERSON] приносила їй дрова, а вона сама топила. Свідок [PERSON] дав суду показання, що з 1 січня 2015 року він 1-2 рази на тиждень приносив позивачці молоко, яка його в нього купляла. При цьому вона сама готувала їжу і топила пічку. Відповідача [PERSON] він не бачив в даному господарстві приблизно 1 чи 2 місяці. З показів свідка [PERSON] вбачається, що приблизно 1 місяць назад позивачка попросила її знайти [PERSON] і повідомити його щоб він до неї прийшов. Вона випадково зустріла останнього та передала прохання позивачки. В позивачки вона була кілька разів 7 років назад. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона є дружиною відповідача. Вони познайомилися з позивачкою через оголошення газеті, так як вона потребувала стороннього догляду. Вона повідомила їм, що бажає, щоб її доглядали молоді люди. Вони з чоловіком погодилися і розпочали її доглядати. Потім вони оформили договір довічного утримання і повністю виконували свої обов'язки. Особисто вона провела ремонт в господарському сараї, де живе позивачка білила, красила, повністю навели лад в господарстві. Також вона допомагала позивачці, виносила горшки, так як вона не могла виходити на вулицю, мила її, прала її одяг, тобто здійснювала повністю догляд як за хворою та пристарілою людиною. Вони з чоловіком побудували нову металеву огорожу, провели ремонт в житловому будинку. Потім вони домовилися, що позивачка сама буде прати свої речі, а вони лише допомагала їй приносити та виносити воду. Також позивачка сказала, що буде сама розпалювати пічку, а вона їй приносила дрова. Майже вся пенсія позивачки йшла на придбання їй продуктів харчування, а коли її гроші закінчувалися, то вони з чоловіком купляли продукти позивачці за власні кошти. Тобто вони свою роботу по догляду виконували повністю. Останнім часом між ними почалися непорозуміння і позивачка почала їх ображати, почала ображати їхній дітей. Потім вона розпочала не допускати їх щоб вони їй допомагали, виганяла їх. Якщо б вона їх не проганяла, то вона продовжувала б її доглядати. До 2 березня 2015 року вони проживали у позивачки, але коли там з'явився син її племінника, то останній перешкоджав їм в догляді та прогнав їх з господарства. За березень 2015 року вони купили та передали позивачці продуктів харчування на 125 гривень. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що відповідач з дружиною 8 років жили з позивачкою. Вони провели ремонти в господарстві, між ними він ніколи не бачив конфліктів. Коли він бував в них, то бачив, що дружина позивача давала їсти і їм, і позивачці, дружина відповідача прала речі позивачки. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що 4 року тому вона жила поруч з позивачкою та майже щодня бувала в [PERSON], яка є її сестрою. Вони з сестрою робили ремонт в приміщенні, де живе позивачка. Вона бачила, як [PERSON] доглядала за позивачкою. Відповідач [PERSON] купляв продукти за кошти позивачки та привозив їй ці продукти. 2 роки назад між ними почали виникати непорозуміння, бували конфлікти, під час яких позивачка нецензурно лаялася на дітей відповідача. Позивачка дійсно сама прала, але воду їй в сарай приносила та виносила дружина відповідача. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що відповідач з дружиною доглядали позивачку приблизно 8 років. В останній час між ними почалися сварки. Вона бувала у позивачки приблизно 2 рази на тиждень. Вона бачила, що відповідач з дружиною добре доглядали позивачку і все їй допомагали. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її зятем. Він з її дочкою [PERSON] доглядали позивачку, зробили в її господарстві ремонт. Все що вони купляли з продуктів ділили порівну на себе на позивачку. [PERSON] виносила туалет позивачки, купала її , прибирала в неї, але останнім часом жалілася, що позивачка розпочинала з нею конфліктувати. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що позивачка [PERSON] є її хрещеною. Вона тривалий час працювала за кордоном, проте протягом 3-4 місяців на рік проживала в дома неподалік позивачки. Позивачка проживала в сараю в кімнаті з пічним опаленням. Коли вона її відвідувала, що позивачка прала, готувала собі їжу, пекла. Одного разу вона прийшла і виявила, що двері в сараю були зачинені на навісний замок, хоча на дворі ще було видно. І вона спілкувалася з позивачкою через вікно. Про умови договору довічного утримання їй нічого не відомо. З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона живе по сусідству з позивачкою. Приблизно на початку квітня 2015 року вона зустріла позивачку на лавці біля подвір'я і вона жалілася, що відповідач із сім'єю її покинули та бідкалася з приводу того, хто її буде доглядати. Через це вона зателефонувала на прохання позивачки в сільську раду села Іванівці та попросила працівника сільради повідомити про цю ситуацію племінника позивачки [PERSON], який наступного дня приїхав до позивачки. До цього вона бачила як відповідач [PERSON] вивозив з будинку речі. Позивачка їй пояснювала, що відповідач з дружиною мають її доглядати і після її смерті їм залишиться господарство. Позивачка проживала в сараї з пічним опаленням і самостійно готувала собі їжу та прала. З її слів вона сама собі все купляла, а відповідач колов та носив їй дрова, привозив продукти. Був один випадок, що будинок був замкнутий на навісний замок. [PERSON] не виганяв [PERSON] з будинку. На даний час в будинку проживає син [PERSON], який здійснює догляд за позивачкою. Про умови договору довічного утримання їй нічого не відомо. Раніше до весни 2015 року від [PERSON] вона не чула ніяких скарг щодо її неналежного догляду відповідачем. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона є рідною сестрою відповідача [PERSON] Останній з 2006 року розпочав доглядати позивачку. Приблизно через 3- 6 місяців він оформив з нею договір довічного утримання, умови якого їй не відомі. Вона часто бувала в них в гостях і позивачка дуже добре відгукувалася про [PERSON] та його дружину і говорила, що вони їй все допомагають. [PERSON] купляв в неї продукти, які з його слів, він передавав позивачці. [PERSON] також доглядав господарство позивачки. В неї з відповідачкою зіпсувались стосунки, коли вона відмовила брату позичити кошти на будівництво металевої огорожі, зокрема [PERSON] сказала, щоб вони не приїжджали до неї. Пізніше, зі слів відповідача їй стало відомо, що позивачка почала висловлювати невдоволення її доглядом і не хотіла, щоб відповідач [PERSON] її доглядав. Натомість вона забажала щоб її доглядав її племінних із своїм сином. [PERSON] ніколи про позивачку погано не відгукувався. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він працює сільським головою села Іванівці Кельменецького району. На початку березня 2015 року бухгалтер сільської ради попросила його дати номер мобільного телефону [PERSON], так як в сільську раду телефонувала незнайома жінка і просила щоб [PERSON] терміново приїхав до своєї тітки, яка живе на станції [PERSON] та яка хвора. Судом досліджено такі інші докази: копія договору довічного утримання (догляду) від 31.01.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 146, копія інвентаризаційної справи житлового будинку по вул.. Полтавська,42 в смт. Кельменці Чернівецької області, копія витягу з державного реєстру правочинів від 31.01.2007 року № 3511880, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.02.2007 року № 13559225, акт приймання передачі від 07.03.2015 року, висновок про вартість майна від 16.04.2015 року, копія кредитного договору від 02.07.2008 року № 236578-CRED з додатками, довідка Кельменецької селищної ради від 27.04.2015 року № 1474, довідка управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА від 13.05.2015 року № 2276, довідка управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА від 28.04.2015 року № 1818, довідка управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА від 22.09.2015 року № 4600. Судом встановлено, що 31.01.2007 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір довічного утримання(догляду), посвідчений державним нотаріусом Кельменецької державної нотаріальної контори та який зареєстровано в реєстрі за № 146. Згідно даного договору позивачка [PERSON] передала у власність відповідачу [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером сорок два (буд. № 42), що знаходиться по вулиці Полтавській, в смт. Кельменці Чернівецької області, а саме: житловий будинок, саманний, житловою площею 37,80 кв.м., зазначений у плані під літ.АІ, літню кухню-сарай літ.Б, сарай літ.В, погріб літ. Пг, вбиральню літ.Д, криницю К, огорожу № 1, ворота № 2. Відповідно до п.5. даного договору відповідач [PERSON] зобов'язався довічно утримувати позивачку [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберегти в її безоплатному довічному користуванні зазначений в договорі житловий будинок. Згідно п.6 даного договору вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, ліками, догляду і необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 100 (сто) гривень в місяць. Таким чином, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини з приводу довічного утримання( догляду). Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Відповідно до ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. У разі розірвання договору у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином виконував свої обов'язки по догляду позивачки [PERSON] за вказаним вище договором довічного утримання ( догляду) з 31.01.2007 року по 1 березня 2015 року. З 1 березня 2015 року [PERSON] вирішив не проживати в [INFO], тобто в господарстві, де проживала в господарському сараї позивачка [PERSON], і з цього часу припинив виконувати свої зобов'язання за вказаним вище договором довічного утримання(догляду) в частині догляду, утримання та матеріального забезпечення без поважних причин та без підстав, що мають істотне значення. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач [PERSON] та його представник не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його пояснення про те, що [PERSON] відмовилася від його допомоги з 1 березня 2015 року і, що з цього часу в нього з позивачкою [PERSON] та з її родичами [PERSON] та його сином [PERSON], виникли конфлікти, що [PERSON] перешкоджав йому в догляді за [PERSON], через що він був вимушений припинити з 1 березня 2015 року догляд [PERSON] згідно договору довічного утримання, а також не надали суду доказів, які б підтверджували неможливість подальшого виконання відповідачем договору довічного утримання з підстав, що мають істотне значення. Суд відхиляє докази відповідача [PERSON] у вигляді показів в якості свідка його дружини [PERSON] про те, що до 2 березня 2015 року вони проживали у позивачки, але коли там з'явився син її племінника, то останній перешкоджав їм в догляді та прогнав їх з господарства, оскільки вважає, що такі покази не є об'єктивними через заінтересованість свідка, а також такі покази свідка не підтверджуються та не узгоджуються з іншими доказами по справі. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання слід задовольнити повністю та розірвати договір довічного утримання, укладений 31 січня 2007 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], який посвідчений державним нотаріусом Кельменецької державної нотаріальної контори та зареєстрований за №146 у зв'язку з невиконанням набувачем [PERSON] своїх обов'язків за договором довічного утримання(догляду), зобов'язавши останнього повернути [PERSON] спірний будинок. Суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності слід відмовити повністю за безпідставністю, оскільки відповідач [PERSON] не довів неможливість подальшого виконання ним договору довічного утримання (догляду) позивачки [PERSON] з підстав, що мають істотне значення. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 744,755,766 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved