Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] Вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину померлої не має. Проте, в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона звернутися не змогла, оскільки вона проживає на тимчасово непідконтрольній території України та перепустку необхідну для перетину кордону лінії розмежування отримала лише 30.08.2017 року, раніше її отримати не могла, в зв'язку з тим, що оформлювала паспорт громадянина України, який їй видали 31.07.2017 року. Крім цього, для прийняття спадщини, вона вимушена була встановлювати факт смерті матері на непідконтрольній території України. Просить встановити їй додатковий строк три місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але в позовній заяві просила справу розглянути без її участі за участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області - Назаренко А.Г. в судове засідання не з'явився. Про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що селищною радою не подавалась заява до суду про визнання права власності на нерухомість за Нікольською селищною радою, територіальна громада не є спадкоємцем за заповітом та відсутнє рішення суду про те, що нерухомість перейшла у власність територіальної громади. Також, просив справу розглянути без представника селищної ради. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмові заяви представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.09.2017 року, яке не оскаржувалося та набуло законної сили, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], громадянка України, померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області, про що також 05.09.2017 року Нікольським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області було видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Крім цього даним рішенням встановлено, що останнім місцем проживання померлої [PERSON] є [ADDRESS]. Також, із змісту зазначеного рішення вбачається, що суд встановив, що позивачка [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та підтвердження дошлюбного прізвища № 00018629754 від 05.09.2017 року та № 00018078854 від 19.05.2017 року. Відповідно до довідки від 04.09.2017 року № 0000317427/19594 позивачка [PERSON] була взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово непідконтрольній території України та районів проведення АТО. Зареєстрованим місцем її проживання є [ADDRESS]. Фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено п'ять черг спадкування за законом, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно правового змісту ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1277 ЦК України, є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 33 ЦПК України передбачено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно правового змісту ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом сторона позивача пред'являє позовні вимоги саме до Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, проте жодних обґрунтувань чому саме зазначений орган місцевого самоврядування має відповідати за виниклими правовідносинами сторона позивача не наводить та не надає жодних доказів з цього приводу. Розглядаючи справу повно, всебічно та об'єктивно, в межах заявлених позовних вимог, перевіряючи всі обставини справи та надаючи оцінку наданим доказам та доводам сторін, суд вважає, що Нікольська селищна рада Нікольського району Донецької області, як територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування не має відповідати за виниклими правовідносинами, оскільки територія Нікольського району не є місцем відкриття спадщини після смерті матері позивачки [PERSON], так як остання на території Нікольського району не проживала (зареєстрована не була), належне їй нерухоме та рухоме майно на території району на час її смерті також не знаходилося, а доказів того, що смт Нікольське Нікольського району Донецької області визнане місцем відкриття спадщини після смерті спадкодавця в особливому порядку у відповідності до положень ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суду не надано. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачкою пред'явлено позов саме до Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, яка не є належним відповідачем у справі, оскільки характер виниклих правовідносин ніяким чином не впливає на права та обов'язки останньої, а стороною позивача відповідного клопотання в порядку ст. 33 ЦПК України про заміну неналежного відповідача або залучення належного відповідача в якості співвідповідача не заявлялось, суд вважає що позовні вимоги пред'явлені та підтриманні стороною позивача до Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області задоволенню не підлягають. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду і документально підтвердженні судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 640 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed