Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів, про стягнення боргу за договором позики та договором поруки, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошові кошти у розмірі 111 435,00 грн., пеню у розмірі 98 062,80 грн., а всього - 209 497,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2017 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір позики № 001, за яким відповідач отримав 4 250 доларів США та 1000 євро гривень, які зобов`язався повернути з 30.05.2017 року по 20.12.2017 року. Жодної оплати позичальник не здійснив. Крім того, 10.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед позивачкою за виконання [PERSON] обов`язку за договором позики № 001 від 10.04.2017 року. Позивачка зазначає, що в зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики у [PERSON] виник солідарний обов`язок щодо сплати заборгованості. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що перебуваючи у дружніх відносинах з [PERSON] , для започаткування бізнесу у сфері громадського харчування, вклав у його ідею власні заощадження, а також допомагав у підготовчих та ремонтних роботах. Також кошти на відкриття бізнесу надала позивачка [PERSON] . Так, [PERSON] була відкрита піцерія «Патріот» у Львові, однак через деякий час виявилось, що заклад не окуповує своїх витрат. Тоді позивачка [PERSON] почала вимагати повернення її частки в бізнесі. Намагаючись згладити конфлікту ситуацію [PERSON] погодився підписати договір позики. В свою чергу, бажаючи допомогти [PERSON] відповідач погодився підписати з [PERSON] договір поруки. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки закінчився строк поруки. Також, вказує, що сума пені є неправомірною, так як майже дорівнює сумі боргу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у позові. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судому встановлено, що 10 квітня 2017 року [PERSON] отримав в борг у [PERSON] суму позики в розмірі 4250 доларів США та 1000 євро, які зобов`язався повернути з 30.05.2017 року до 20.12.2017 року. Також, 10.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед позивачкою за виконання [PERSON] обов`язку за договором позики від 10.04.2017 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наявна в матеріалах справи розписка про отримання грошових коштів [PERSON] та факт того, що відповідачі не спростовують доводи про неповернення боргу, свідчать про необхідність захисту прав [PERSON] як особи, яка має законні сподівання на повернення своїх грошових коштів та стягнення відсотків за користування коштами понад строк, на який вони надавалися. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 553 ЦК порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення ЦК України про зобов`язання та про договори. Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а відтак, відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за борговими зобов`язаннями перед [PERSON] Позивачкою 05 січня 2018 року, 25 січня 2018 року на адресу відповідача [PERSON] та на адресу відповідача [PERSON] , були надіслані вимоги та повідомлення про повернення боргу за договором позики, що підтверджується відповідними чеками за оплату послуг поштового відправлення. Станом на день подання позову відповідачі відповіді на отримані листи-вимоги не надали, заборгованість не оплатили. Як вбачається з розрахунку заборгованість за договором позики становить у розмірі209 497,80 грн., яка складається з наступного: 111 435,00 грн., - суми боргу; 98 062,80 грн., - пеня. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та про необхідність солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача боргу за договором позики та договором поруки у розмірі 209 497,80 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підстав положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved