Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», третя особа: Черкаська міська рада про захист прав споживачів. В обґрунтування позову вказує, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №202 від 27.03.2018 року кімнати № 215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] включено до фонду орендованого житла та надано згоду Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради на укладення Договору оренди кімнат №215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] із особою із числа дітей-сиріт - [PERSON] , 1985 року народження, з сім`єю у складі три особи (вона, дочка - [PERSON] , 2008 року народження, дочка - [PERSON] , 2014 року народження). 27.03.2018 року між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, в особі заступника директора Танюк С.О. (Орендодавець) та нею - [PERSON] був укладений Договір оренди комунального житла, а саме: кімнат №215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] . 08.04.2018 року вона отримала рахунок-повідомлення на оплату послуг Черкаської ТЕЦ, в якому зазначалося, що станом на 01.03.2018 року борг складає 3402 грн. 49 коп., нараховано за березень 2018 року - 1230 грн., до сплати за березень 2018 року - 4333 грн. 35 коп. 11.04.2018 року між нею та ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», був укладений Договір № 9869/8 про надання послуг з централізованого опалення а постачання гарячої води. 12.04.2018 року нею було написано заяву до ВП «Черкаська ТЕЦ» про те, щоб станом на 27.03.2018 року борг у сумі 4633 грн. 35 коп. вважати за попереднім квартиронаймачем [PERSON] , який помер у 2017 році, оскільки житло було отримано нею в оренду від ВП «Черкаська ТЕЦ». 07.05.2018 року нею було отримано листа від ПАТ «Черкаське хімволокно» №24/3876 від 02.05.2018 року в яком у зазначалося, що нга момент оренди кімнта строни повинні сплатити всі комунальні послуги. Вказує, що відповідач не врахував, що вона орендує кімнати з 27.03.2018 року і не повинна нести відповідальність за борги минулого квартиронаймача, оскільки вона не користувалася послугами відповідача до 28.03.2018 року, не була стороною договору оренди комунального житла - кімнат [ADDRESS] . Борг квартиронаймача [PERSON] по Договору оренди комунального житла - кімнат [ADDRESS] виник до 28.03.2018 року згідно укладеного з ним договору, тоді як нею укладено Договір № 202 від 27.03.2018 року. Тому вона не повинна сплачувати борг, який виник під час невиконання договору [PERSON] , стороною якого вона не була. Також вказує, що нею уже подавалася до суду аналогічна заява, яку було залишено без розгляду. Однак відповідач не зважаючи на те. що борг у сумі 4633 грн. 35 коп. виник за попереднім квартиронаймачем [PERSON] , який помер у 2017 році, почало списувати кошти з її особового рахунку. 18.01.2019 року нею на адресу відповідача надіслано письмову вимогу про списання боргу та перерахування незаконно списаних коштів з її особового рахунку № [NUMBER] в сумі 4633 грн. 35 коп. Однак вказана вимога залишилася без відповідного реагування. В зв`язку з цим вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. А тому, просить: виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги з централізованого опалення кімнат [ADDRESS] , які вона орендує у Черкаської міської ради заборгованість попереднього квартиронаймача зазначених кімнат - померлого [PERSON] в сумі 4633 грн. 35 коп., та не включати такий борг до суми заборгованості [PERSON] за послуги з теплопостачання в майбутньому; стягнути з ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на її користь моральну шкоду, розмір якої з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог складає 12166 грн. 27 коп.; стягнути з ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на її користь витрати пов`язані з розглядом справи у сумі 43 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», третя особа: Черкаська міська рада про захист прав споживачів за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 08.05.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому останній просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в зв`язку з його безпідставністю. Також вказує, що послуги надаються [PERSON] в повному обсязі та належної якості. У свою чергу позивачка оформила субсидію та оплачує зазначені послуги вчасно і жодних претензій у відповідача до неї немає. Заборгованість в сумі 4633 грн. 35 коп. по особовому рахунку № [NUMBER] (кімнати [ADDRESS] ) на момент підписання з позивачкою Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №9869/8 від 11.04.2018 року позивачці не належить. У разі виникнення необхідності у видачі позивачці довідки про відсутність заборгованості для при значення субсидії, останній буде видана довідка про відсутність в неї заборгованості. Також просить врахувати, що відповідач не має технічної можливості не фіксувати заборгованість в сумі 4633 грн. 35 коп., оскільки така заборгованість фіксується за особовим рахунком № [NUMBER] , який закріплюється за адресою (змінюються тільки власники, наймачі житла), а не за особою. Крім того, сума заборгованості по особовому рахунку ні до чого не зобов`язує позивачу, яка має вносить плату тільки за спожиті нею послуги. В судовому засіданні позивачкою [PERSON] подано заву про залишення даного позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди без розгляду. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2019 року позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», про захист прав споживачів, в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 12166 грн. 27 коп. залишено без розгляду. В судовому засіданні 07.10.2019 року та 26.11.2019 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги з централізованого опалення кімнат [ADDRESS] , які вона орендує у Черкаської міської ради заборгованість попереднього квартиронаймача зазначених кімнат - померлого [PERSON] в сумі 4633 грн. 35 коп., та не включати такий борг до суми заборгованості [PERSON] за послуги з теплопостачання в майбутньому; стягнути з ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на її користь витрати пов`язані з розглядом справи у сумі 43 грн. В судовому засіданні 07.10.2019 року та 26.11.2019 року представник відповідача Лекіашвілі В.В. просив відмовити в задоволенні заяви [PERSON] з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення представника відповідача Лекіашвілі В.В. , дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №202 від 27.03.2018 року включено кімнати № 215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] до фонду орендованого житла (а.с. 10). 02.04.2018 року між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, в особі заступника директора Танюк С.О. (Орендодавець) та [PERSON] був укладений Договір оренди комунального житла, а саме: кімнат №215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , відповідно до якого позивачка [PERSON] є орендарем вищевказаних кімнат в гуртожитку по [ADDRESS] терміном дії до 27.03.2019 року (а.с. 11-12). 11.04.2018 року між сторонами (ПАТ «Черкасихімволокно» та [PERSON] ) укладений договір №9869/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 16-17). 11.04.2019 року між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, в особі заступника директора Панченка Ю.В. (Орендодавець) та [PERSON] був укладений Договір оренди комунального житла, а саме: кімнат №215-216, загальною площею 52,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , відповідно до якого позивачка [PERSON] є орендарем вищевказаних кімнат в гуртожитку по [ADDRESS] до 20.03.2010 року (а.с. 21-22). 18.01.2019 року позивачка зверталася до відповідача з письмовою заявою, в якій просила списати борг у сумі 4633 грн. 35 коп., який виник до 11.04.2018 року та числиться за попереднім квартиронаймачем [PERSON] , а також просила перерахувати незаконно списані кошти з особового рахунку № [NUMBER] , який числиться за нею, в суму 4633 грн. 35 коп. (а.с. 20). Однак вказана заява була залишена відповідачем без реагування. Як вбачається із квитанції за надані послуги з опалення ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за квітень 2018 року про особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01.04.2018 року вже рахувався борг в сумі 4633 грн. 35 коп. (а.с. 13). Вказаний борг рахується і до даного часу. Як вбачається із довідки ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» від 03.10.2018 року заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] (кімнати [ADDRESS] ) не належить [PERSON] (а.с. 14). Згідно листа ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» від 04.02.2019 року вих. №110 адресованого Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, заборгованість в сумі 4633 грн. 35 коп. по особовому рахунку № [NUMBER] (кімнати [ADDRESS] ) виникла у період з листопада 2017 року по березень 2018 року та після смерті колишнього квартиронаймача [PERSON] , який помер у серпні 2017 року . Оскільки вказані кімнати не приватизовані та перебувають у комунальній власності міста Черкаси обов`язок сплати такого боргу лежить на власнику - Черкаській міській раді (а.с. 34). Надаючи оцінку доводам позивачки суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що порушення її прав полягає у виникненні в неї зобов`язання з оплати боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за той період часу коли вона не була квартиронаймачем кімнат [ADDRESS] , тобто за борг попереднього квартиронаймача [PERSON] . Вказане зобов`язання в неї виникає на підставі отримання рахунку-повідомлення, про оплату послуг. Діючим законодавством не передбачено обов`язку квартиронаймача сплачувати борги попередніх наймачів за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги. В контексті положень ст.ст. 11, 509 ЦК України, зобов`язання позивачки [PERSON] з оплати вартості послуг з теплопостачання виникає не внаслідок отримання рахунку-повідомлення, а внаслідок належного виконання відповідачем свого обов`язку. І вона, як споживач, зобов`язана лише оплатити фактично спожиті нею послуги за тарифами, у строки та на умовах, визначених між нею та відповідачем Договором. Таким чином, обов`язок позивачки [PERSON] з оплати послуг відповідача виник з моменту укладення між нею та відповідачем Договору про надання послуг, і вона не має сплачувати борги за попередній період, який виник в іншого наймача. З огляду на особливості цивільно-правових відносин, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, претензії відповідача не створюють для позивачки ніяких зобов`язань. Доводи позивачки щодо незаконності дій ПАТ «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» можуть бути запереченням у разі пред`явлення до неї позову про стягнення певної суми заборгованості, однак таких позовних вимог до неї ніхто не заявляв. В цьому контексті слід звернути увагу, що між сторонами існують договірні відносини і кожна зі сторін має право виконувати своє зобов`язання на умовах, передбачених договором. Отже, якщо споживачка [PERSON] не погоджується із здійсненим відповідачем нарахуваннями вартості послуг, то вона зобов`язана сплатити лише ту частину, яку вважає належною. Разом з тим, суд враховує, що відкриття особового рахунку на нового квартиронаймача відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача, оскільки такий особовий рахунок закріплюється за конкретною адресою (змінюються тільки власники чи наймачі житла). Відповідно вся існуюча заборгованість за надані послуги обліковується по особовому рахунку, що і є в даному випадку. Тому законних підстав для виключення з особового рахунку № [NUMBER] , на якому обліковується заборгованість попереднього квартиронаймача, немає. Крім того, зобов`язання відповідача виключити із суми заборгованості за послуги централізованого опалення та теплопостачання заборгованість попереднього квартиронаймача не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. До того ж, чинним законодавством не визначено і механізму його списання такої заборгованості, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги централізованого опалення та теплопостачання підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Таким чином, позивачка звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивачки, яке в даному випадку не порушене. На даний час до суду у відношенні позивачки [PERSON] відповідач не подавав позову про стягнення з неї заборгованості. До того ж, сам відповідач визнає відсутність заборгованості у позивачки [PERSON] , про що видав їй відповідну довідку та зазначав про це в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву. Разом з тим, суд враховує і те, що відповідно до ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 року №237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий за адресою місця проживання позивачки (не за її особою) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачка щодо вимоги про виключення заборгованості попереднього квартиронаймача з особового рахунку та щодо не включання такого боргу до суми заборгованості позивачки [PERSON] , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки позивачку в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору та в зв`язку із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed