Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем [PERSON] вони мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2008 року, до травня 2014 року. У сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка після припинення спільного проживання із відповідачем, залишилась проживати з позивачкою. Мешкають вони разом з батьками-пенсіонерами позивачці. Саме батьки позивачці надають їй з дитиною посильну допомогу, але цього не достатньо для повноцінного виховання дитини та забезпечення її потреб. Одразу після припинення спільного проживання, відповідач ще спілкувався з дитиною, але з початку 2015 року перестав спілкуватися не тільки з позивачкою, а і з донькою, не цікавився її життям, не приймав участь у вихованні та утриманні. На теперішній час позивачка не працює, займається вихованням дитини та її розвитком, дитина навчається у ЗОШ №65 у першому класі, у звязку з чим вона допомагає доньці у вивченні шкільних домашніх завдань. Також позивач супроводжує доньку до студії ІЗО, яку вона відвідує. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не несе ніякої відповідальності за її розвиток. Відповідач офіційно працевлаштований водієм у КП «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай», тобто має стабільний дохід. Відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. Однак на утримання дитини його нова сім'я отримує державну допомогу. Позивачка (згідно уточненої позовної заяви) просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини заробітної плати (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини (а.с.63-64). При проведенні судового засідання позивачка та представник позивача наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив позов задовольнити частково, надав письмові заперечення. Просив врахувати, той факт, що має другу новонароджену дитину, безробітну дружину та матір пенсіонерку, не ухиляється та від дитини не відмовляється, як було двічі запропоновано мамою [PERSON], щоб отримувати матеріальну допомогу, як мати одиначка. Матеріальну допомогу та іншу допомогу (одежу, продукти харчування) надавав за весь період окремого проживання, але доказів (чеків) не має. Відповідач має можливість допомагати дитині не тільки матеріально, але і забирати до себе додому, вчити уроки, годувати, їздити на природу на прогулянки, возити в село до бабусі, купувати необхідні речі, однак позивачка з невідомих йому причин не надає спілкуватись з донькою. Також і бабуся (пенсіонерка) завжди допомагала і має бажання надалі допомагати. Вона завжди купувала дитині одежу, подарунки, та з села завжди передавала гостинці. За рік позивачка відпустила дитину із ним на прогулянку два рази і тільки у своїй присутності, тому доводилось гуляти у трьох, хоча він має дружину та сина. З приводу аліментів з позивачкою була домовленість, що він буде кожен місяць переказувати 500,00 грн. на карту. Гроші він переказував, чеків не залишив, але через кілька місяців [PERSON] забажала більшу суму до сплати, або запропонувала відмовитись від дитини, щоб отримувати матеріальну допомогу (1200,00 грн. зі слів [PERSON]О.), як мати одиначка. Таким чином вважає, що його матеріальне становище не відповідає розміру утримання та аліментів, про які просить позивачка, тому відповідач просить позов задовольнити частково, та стягувати з нього 1/5 частину від усіх його доходів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. ст. 180, ст. 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, що сторони мають спільнудитину [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №1080 від 27.08.2009 року (а.с.3), дитина мешкає з позивачкою, мешкають вони разом з батьками-пенсіонерами позивачці, що підтвержується довідкою квартального комітету №113 від 16.05.2016 року (а.с.4). Батьки позивачці надають їй з дитиною посильну допомогу, але цього не достатньо для повноцінного виховання дитини та забезпечення її потреб. На теперішній час позивачка не працює, займається вихованням дитини та її розвитком, дитина навчається у ЗОШ №65 у першому класі (а.с.8), у звязку з чим вона допомагає доньці у вивченні шкільних домашніх завдань. Також позивач супроводжує доньку до студії ІЗО (а.с.9), яку вона відвідує. Відповідач офіційно працевлаштований водієм у КП «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай», тобто має стабільний дохід. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку, датою початку стягнення аліментів є 23.05.2016 року (а.с.1). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], року народження, уродженець [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська області, Апостолівський район, с. Володимирівка, вул. Горького, 135, працює: КП «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується довідкою про доходи від 30.06.2016 року (а.с.27). Має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.31), від іншого шлюбу, який зареєстрований з [PERSON] (а.с.33) та мати пенсіонерку [PERSON] (а.с.32). Визнає позов частково. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Що стосується наданих відповідачем фото та аудіозаписів на підтвердження його заперечень, то суд вважає, що ці докази не стосуються суті позовних вимог, та не є предметом розгляду, а стосується більшою мірою призначення зустрічей батька з дитиною. Шляхи вирішення цього питання були розясненні відповідачу під час судових засіданнь. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідач [PERSON] молода особа, офіційно працює та має постійний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та з урахуванням положень\~ст.182 СК України, ч.4\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», та забезпечити доньці не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини заробітної плати (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial