Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на ті обставини, що 23.08.1996 року вона уклала договір довічного утримання з відповідачкою [PERSON] \~ про те, що вона передає останній у власність належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору, відповідачка повинна була забезпечувати її продуктами, одягом, необхідною допомогою, прибирати квартиру, купувати ліки. Однак протягом всього часу, відповідачка ніколи не виконувала вимоги договору, у зв`язку з чим вона, будучи особою похилого віку змушена самостійно докладати зусилля для організації свого життя. Просить суд розірвати договір довічного утримання укладений 23.08.1996 року з [PERSON] у зв`язку з його не виконанням. Ухвалою суду від 14.12.2020 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Позивачка та представник позивачки, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, - адвокат Іонова Л.І., у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява відповідачки та її чоловіка [PERSON] , завірена приватним нотаріусом Покровсього міського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С., в яких позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання договору довічного утримання. Просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи Третя Маріупольська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № І-2672. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті). Відповідно до п. 4 Договору довічного утримання, укладеного 23.08.1996 року, [PERSON] зобов`язалась довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в її безоплатному довічному користуванні квартиру. Відповідно до п. 5 вищезазначеного договору, вартість матеріального забезпечення ( Харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами у розмірі 3 млн рублів щомісячно. За змістом пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору. Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При укладенні договору позивачу та відповідачу було достовірно відомо про всі істотні умови договору, що засвідчується їх підписом на договорі довічного утримання, тому позивачка в праві вимагати від відповідачки виконання умов договору. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконувала вимоги договору зазначені в п.п.4,5, а саме не надавала позивачці повного утримання, не забезпечувала одягом, харчуванням, доглядом, та не надавала необхідної допомоги, у зв`язку з чим суд вважає, що є всі підстави для розірвання договору довічного утримання. У частині першій статті 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, при розірванні договору, зобов`язання сторін припиняються. Оскільки судом встановлені підстави для розірвання договору довічного утримання, то квартира [ADDRESS] \~ підлягає поверненню у власність [PERSON] . За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачкою під час подання позову, а також під час розгляду справи не було заявлено вимог щодо стягнення з відповідача на її користь судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за рахунок позивачки. На підставі ст. ст. 610-611, 615, ч. 2, 3 ст. 651, ст. ст. 653, 749, п. 1 ч. 1 ст. 755, ч. 1 ст. 756 ЦК України,

Outcome: approved