Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову, [PERSON] зазначила, що відповідач в справі, будучи батьком її неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання останнього. На підставі викладеного, вона просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача в справі але не менше як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву , у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у якій позовні вимоги позивачки в справі визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачем у відповідності до ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19 листопада 1994 року, актовий запис № 1061 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач в справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 15 травня 2007 року, актовий запис № 513 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 258 про склад сім'ї від 08.01.2016 року, виданою Житловим кооперативом «Домобудівельник-2» (а.с.7). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обовязок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що відповідач з сімєю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та визначаючи його в частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4, суд першої інстанції врахував всі вище перелічені обставини та визнання позову відповідачем. З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь позивачки в справі на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року та до досягнення ним повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки в справі, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягає стягненню з відповідача в справі в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved