Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування свої позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі від фактичного проживання мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивачка самостійно забезпечує, доглядає і виховує сина. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально сину не допомагає. Позивачка вказує, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, має мінливий та нерегулярний дохід. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Відповідно до заяви [PERSON] від 24.05.2019 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути аліменти. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви [PERSON] від 24.05.2019 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом від сумісного проживання сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стануДніпропетровського міського управління юстиції, який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст.182 Сімейного кодексуУкраїни розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч.1,2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved