Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 06.12.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.10.2014 року шлюб з відповідачем було розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо утримання дітей. Починаючи з 01.01.2015 року жодної копійки на утримання дітей не надав. Старша донька [PERSON], [INFO], є інвалідом, в звязку з чим вона витрачає багато коштів на її лікування, придбання ліків. Також діти відвідують дитячий садок, за який вона щомісячно сплачує кошти в сумі 980 грн. Окрім цього, діти відвідують басейн та інші кружки. В звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Під час розгляду справи позивачка уточнила та доповнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманнях малолітніх дітей з 30.01.2017 року в сумі 4000 грн., по 2000 грн. на кожну дитину; стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з 30.03.2015 року по 30.01.2017 року в сумі 88000 грн., що виникла у відповідача на підставі заочного рішення по цій справі, яке було в подальшому скасовано; а також просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 37608 грн., що є половиною додаткових витрат на дітей, повязаних з їх лікуванням, оздоровленням, заняттям в мистецьких та спортивних гуртках. В судовому засіданні позивачка посилаючись на викладені в уточненому позові обставини, просила задовольнити заявлені в ньому позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні в своїх поясненнях та наданих письмових запереченнях зазначив про часткове визнання позову відповідачем та не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1200 грн., по 600 грн. на кожну дитину. В іншій частині в задоволенні позову просив відмовити за необґрунтованістю та не доведеністю позовних вимог належними доказами. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2008 року, який було розірвано заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2014 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Заочним рішенням суду від 12.05.2015 року у розглядаємій цивільній справі первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей було задоволено та з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з 30.03.2015 року та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 26.01.2017 року за заявою відповідача вказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до нового розгляду. В поданій після цього уточненій заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з 30.03.2015 року по 30.01.2017 року в сумі 88000 грн., що виникла у відповідача на підставі заочного рішення по цій справі. Разом з тим, з огляду на скасування заочного рішення суду від 12.05.2015 року, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача аліментних зобовязань на підставі цього рішення та безпідставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам в сумі 88000 грн., що розрахована виходячи із розміру аліментів, присуджених за вказаним заочним рішенням, що було скасовано. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має та здатний надавати матеріальну допомогу. Також суд враховує надані позивачкою письмові докази щодо обсягу щомісячних витрат, які вона несе самостійно на оплату за перебування дітей у навчальних закладах, на придбання одягу та продуктів харчування; відсутність у відповідача постійного місця роботи та заробітку; спільний обовязок батьків щодо утримання дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством (1355 грн. для дитини віком до 6 років, 1689 грн. - для дитини віком від 6 до 18 років). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в тверді грошовій сумі в розмірі 1520 грн., щомісячно, починаючи з 30.03.2015 року (дня предявлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. В частині заявлених позивачкою вимог про стягнення з відповідача понесених додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 37608 грн., суд враховує наступне. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, у витратах понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Згідно уточненого позову вбачається, що позивачкою до складу додаткових витрат включено вартість перебування дітей в оздоровчому таборі в сумі 14000 грн.; витрати на відвідування дітьми курсів англійської мови, гуртків з плавання, на підготовку молодшої доньки до школи та малювання на суму 9640 грн.; витрати на відвідування старшою донькою курсів «скорочтения для детей» в сумі 1200 грн.; витрати на проїзд до школи в сумі 1920 грн., на проїзд до басейну в сумі 192 грн. Разом з тим, у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України позивачкою не надано будь-яких належних доказів щодо понесення вказаних витрат, за виключенням витрат на оплату занять з малювання. Крім того, суд враховує, що позивачкою не надано достатніх доказів та обґрунтувань тому, що вказані витрати були викликані особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України. Надані позивачкою чеки, квитанції, квитки щодо придбання одягу, канцелярських товарів, продуктів харчування, відвідування розважальних закладів та закладів культури, оплати за дитячий садок та школу, є свідченням понесення позивачкою витрат по утриманню дітей, що входять до складової частини аліментів та не є такими, що викликані особливими обставинами. Поряд з цим, матеріалами справи підтверджено, щодо наявності у старшої доньки позивачки [PERSON], [INFO], вад із зором. А тому, витрати позивачки на придбання окулярів в сумі 497 грн. 80 коп. (а.с.149); футляру для окулярів вартістю 110 грн., крапель для очей вартістю 147 грн. 25 коп. (а.с.151); на обстеження в офтальмологічному центрі «Зірочка» вартістю 3000 грн. (а.с.155,182) суд відносить до додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Також до вказаного виду витрат слід віднести і витрати в сумі 650 грн., понесені позивачкою на обстеження і лікування дітей в стоматологічній клініці (а.с.166), а також витрати в сумі 350 грн. на придбання устілок ортопедичних (а.с.180). Таким чином, загальна вартість додаткових витрат позивачки на дітей, що викликані особливими обставинами, становить 4755 грн. 05 коп. В звязку з цим, у відповідності до ст.185 СК України та виходячи із спільного обовязку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат, понесених останньою на утримання дітей, в розмірі 2377 грн. 53 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial