Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн. щомісячного, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.05.2001 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Яснозірській сільській раді Черкаського району, Черкаської області, актовий запис №10. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2001. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2011 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу, на початку 2012 року вона з відповідачем стала знову проживати разом без реєстрації шлюбу, а [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2012. Наразі, малолітній [PERSON] проживає разом з нею, вітчимом та братами за адресою: [ADDRESS] . Відповідач після розірвання шлюбу не бере участі у вихованні та утриманні дитини, у зв`язку з цим змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/3710/21. Ухвалою суд від 14.07.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 04.11.2021 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1448. З наявної у матеріалах справи довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 25.05.2021, виданої Органом самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Припортовий» вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідач не бере участі у виховані та утриманні малолітнього сина, хоча є здоровим та працездатним. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків на утриманні не має, за своїм матеріальним становищем може виконувати обов`язки по утриманню дитини. Дані обставини відповідачем не оспорено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацію, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 16.06.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи рішення про стягнення з відповідача аліментів з 16.06.2021, суд виходив з тієї обставини, що позовна заява надійшла до суду саме 16.06.2021, що підтверджується відміткою про отримання вхідної кореспонденції. Докази на підтвердження того, що позивач направила позов до суду саме 28.08.2021 (дата підписання позову) у суду відсутні. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial