Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідача приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору П'ятківської сільської ради Бершадського району про зобов'язання вчинити дії з тих підстав, що як стверджує в [INFO] року померла [PERSON], яка за життя вчинила розпорядження, яким заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку, призначену для ведення товарного ільськогосподарського виробництва, розташовану на території П'ятківської сільської ради Бершадського району. Прийнявши спадщину, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину. На підставі розпорядження Бершадської РДА № 192 від 08.04.2009 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9535 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент отримання даного державного акту [PERSON] проживала в Республіці Молдова, а згодом у Російській Федерації. Будучи громадяною Російської Федерації, за першої можливості [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу, однак постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 218/02-31 від 02.08.2017 року у посвідченні договору купівлі-продажу їй було відмовлено через пропуск строку, наданого іноземцям для відчуження земель сільськогосподарського призначення. Вважає дану постнанову незаконною з тих підстав, що через несприятливі ситуації, які склались спочатку у Молдові (Придністров'ї), а згодом і в Україні, [PERSON] не мала фізичної можливості оформити проїзні документи та документи, що посвідчують особу, що вказує на те, що у визначений законом строк фізично не могла встигнути оформити договір відчуження земельної ділянки, отриманої у спадщину. Крім того, оригінал правовстановлюючого документу на землю - державний акт вона отримала лише по приїзді в Україну в липні 2017 року. Просить скасувати постанову приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф. від 02.08.2017 року про відмову [PERSON], як представнику [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки; зобов'язати приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф. вчинити нотаріальні дії з посвідчення договору відчуження [PERSON], як представником [PERSON] громадянки Російської Федерації, земельної ділянки, що розташована на території П'ятківської сільської ради Бершадського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Відповідач приватний нотаріус Полуденко М.Ф. в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору П'ятківської сільської ради Бершадського району сільського голови Свистуна Л.А. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згфдно ст. 5 ч.1 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено право заінтересованої особи на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні до суду. Згідно ст. 22 ч. 5 Земельного Кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Відповідно до ст. 81 ч. 4 Земельного Кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 145 ч. 1 Земельного Кодексу України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Відповідно до ст. 145 ч. 2 Земельного Кодексу України у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Згідно ст. 143 п. д Земельного Кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України: до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року № 10-71/0/4-13 положення ч. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України є імперативним, а п. 15 розділу Х «Перехідні положення ЗК України на зазначені правовідносини не поширюється. Оскільки право власності відповідно до ст. 125 ЗК України виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку «добровільного» відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Виходячи з системного аналізу норм земельного законодавства України, суд вважає, що для позивачки [PERSON] початок обчислення річного строку, в який обов'язково слід відчужити успадковану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розпочинається з моменту фактичного одержання нею, як іноземною громадянкою, правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тобто з липня 2017 року, тому відмова відповідача посвідчити громадянці Російської Федерації [PERSON] договір відчуження земельної ділянки є безпідставною, а позов [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved