Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, доньку залишити проживати з нею, відновити її дошлюбне прізвище, стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини і судовий збір, а також витрати на правову допомогу. Позов мотивує тим, що з 23.02.2011 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з березня 2015 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв»язку з тим, що донька проживає з нею просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до повноліття в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та задовольнити позов в повному об»ємі. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.02.2011 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і яка проживає з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Дитина залишається на утриманні матері. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, на даний час працює, має стабільний дохід, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги в даній частині є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають понесені нею та підтверджені, наданою суду квитанцією, судові витрати в сумі 551,20 грн. щодо розірвання шлюбу, а частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. В частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачкою не надано підтверджуючих документів понесення цих витрат. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 180, 181 - 183 СК України,

Outcome: partial