Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком малолітньої [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на утриманні доньки в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати, понесені на лікування дитини, в розмірі 8 318грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що підтримувала з [PERSON] відносини без реєстрації шлюбу в період з 5.07.2010р. по 28.10.2010р., від яких [INFO] народилась донька [PERSON]. Оскільки шлюб не був зареєстрований, відомості про батька дитини були записані за її вказівкою. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої вказані позивачка та [PERSON] /ас 10/. Відомості про батька в актовий запис про народження [PERSON] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України /ас 11/. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2013р. по даній справі була призначена судова генетична експертиза з метою встановлення факту батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] /ас 54/. Вказана ухвала двічі направлялась до Київського міського бюро судово-медичної експертизи, проте протягом червня 2013р. - березня 2014р. відповідач, який повідомлявся судом про день та час її проведення на відбір крові жодного разу не з'явився, у зв'язку з чим ухвала повернута до суду без виконання /ас 55-97/. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може встановити факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи той факт, що [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від участі в проведенні експертизи, а також інші докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: договір на туристичне обслуговування від 21.09.2010р. № 366-Г, договір комплексного страхування подорожуючих за межами України серії КМ № 0415332, ваучер на проживання в готелі у період з 12.10.2010р. по 25.10.2010р. /ас 13-18/, суд вважає, що позов в частині визнання батьківства відповідача відносно малолітньої [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки позивачка не надала доказів щодо розміру витрат, понесених нею на лікування дитини, позов в частині стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягає. Однак позивачка не позбавлена права звернутись до суду при виникненні даних витрат в майбутньому, оскільки додаткові витрати можуть відшкодовуватися до їх понесення або після того. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір: на користь позивачки в розмірі 114,70грн., на користь держави - в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial