Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 14 червня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] ,[INFO]. На даний час сім»я фактично розпалась , разом не проживають. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання сина між ними не досягнуто , у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 15.08.2017 року позивачка надала суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просить аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки 12.07.2017 року народила ще одну дитину [PERSON]. Також просить стягнути кошти на своє утримання в розмірі 1000 гривень до досягнення меншою дитиною 3 років. Позивачка надала суду заву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання зменшила, просить стягнути на своє утримання замість 1000 гривень, 500 гривень. Змінені позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2\~ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи обовязок батька утримувати своїх дітей, та те що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як ніде не працює, у звязку із декретною відпусткою, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає також підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 640.00 гривень судового збору. На підставі ст.84ч1,180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved