Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] третя особа Кооперативне об'єднання « Єдність» про визначення права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 січня 1968 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] [INFO]. Перебуваючи в шлюбі сторони придбали в житловому кооперативі ЖБК « Резеда-7» квартиру [ADDRESS]. Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі. На вказану квартиру 25 квітня 1983 року було виждало ордер. [INFO] року [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] був членом кооперативу ЖБК « Резеда-7». Після смерті [PERSON] позивачка спадщину фактично прийняла та проживає у вказаній квартирі з 1983 року без зняття з реєстрації. В зв'язку з відсутністю повного пакету правовстановлюючих документів на квартиру позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. В зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на спадкову квартиру. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, де зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. До суду надано лист, де представник третьої особи просить розглядати справу за його відсутності. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти: Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 1968 року вона уклала шлюб з [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 05 січня 1968 року серія [NUMBER] виданого палацом одружень м. Харкова, актовий запис 33. Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження від 28 вересня 1968 року серія [NUMBER], виданого міським бюро ЗАГС м. Ізюм Харківської області батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі сторони придбали в житловому кооперативі ЖБК « Резеда-7» квартиру [ADDRESS]. Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі, відповідно до довідки № 21 від 09 серпня 2016 року, виданої КО « Єдність». На вказану квартиру 25 квітня 1983 року було виждало ордер. [INFO] року [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] був членом кооперативу ЖБК « Резеда-7». Після смерті чоловіка, позивачка спадщину фактично прийняла та проживає у вказаній квартирі з 1983 року без жодного зняття з реєстрації. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дыти спадкодавця. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Позивач, при зверненні до нотаріуса, порушила встановлений порядок, тому отримала відмову в оформленні спадщини. Відповідно до довідки № 21 від 09 серпня 2016 року, виданої КО « Єдність» вартість квартири 8453,00 карбованців була сплачена в повному обсязі, останній внесок сплачено 13 листопада 1992 року. Інших претендентів на спадщину після померлої [PERSON] не має, так як син визнав позовні вимоги, тим самим, відмовився від спадщини на користь матері, данні про заповіти суду не надано. Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач фактично прийняла спадщину після чоловіка, що підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті, або за чергами спадкоємців. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява мотивована та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved