Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя посилаючись на те, що вона з 17.07.1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Під час шлюбу відповідачу рішенням Рокитнянської селищної ради від 13.10.04 було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,0870 га по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне, де вони згодом з 2004 по 2008 р.р. збудували житловий будинок загальною площею 304,9 кв. м та гараж, при цьому рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради від №323 від 24.12.2008 року визнано право власності на вказаний житловий будинок та господарську споруду за відповідачем [PERSON], а 09.10.2009 року виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради відповідачу видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Так як житловий будинок та господарська споруда будувалися під час шлюбу просить у відповідності до ст.61 СМ України визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд. Відповідач [PERSON] у свою чергу подав до суду зустрічний позов, в якому просить поділити спільне майно подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №36 по вул.Гайовій в смт.Рокитне та ? частину земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,1529 га посилаючись на те, що після укладення шлюбу із [PERSON] ними був збудований житловий будинок по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне, розташований на земельній ділянці площею 0,1529 га. Також просить визнати за ним право власності на ? автомобіля Фольксваген Пассат В6, 2006 року випуску, д.н.з АІ7744ЕК. В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що з 17.07.1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Під час шлюбу вони купили земельні ділянки, які оформили рішенням Рокитнянської селищної ради на відповідача. Згодом на вказаних земельних ділянках побудували житловий будинок по вул.Вокзальній,20, право власності на який також було оформлено на відповідача. Просить визнати за нею право власності на ? даного житлового будинку та господарських споруд, а також на ? земельної ділянки біля будинку по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне та стягнути з відповідача ? вартості автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з.АІ4188СР і стягнути судові витрати. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити, так як житловий будинок та земельна ділянка біля нього по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне отримані нею у спадок і відповідач відношення до права власності на будинок та земельну ділянку не має. Під час спільного проживання за вказаною адресою робили ремонт будинку та господарських споруд, кошти на який дала її матір та їх спільні. Представник позивачки у судовому засіданні позов [PERSON] підтримав в повному обсязі та пояснив, що у відповідності до ст.60 СМ України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а ст.70 СМ України визначено, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Тому просить визнати за позивачкою ? частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в смт.Рокитне по вул.Вокзальній,20 та зареєстрованих на відповідача і які були набуті сторонами під час шлюбу. Також просить стягнути з відповідача ? частину вартості автомобіля, який знаходиться у користуванні відповідача та стягнути судові витрати витрати на судовий збір, правову допомогу, оплата вартості експертизи, оцінку вартості будинку та земельної ділянки. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити? так як житловий будинок та земельна ділянка біля нього в смт.Рокитне по вул.Гайовій,36 є спадковим майном позивачки і всі покращення, зроблені подружжям у вказаному домоволодінні під час проживання в ньому, не дають права відповідачеві набувати на нього права власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне не визнав та пояснив, що після укладення шлюбу із позивачкою вони тривалий час проживали в належному позивачці житловому будинку в смт.Рокитне по вул.Гайовій,36. У вказаному будинку та господарських спорудах він зробив ремонт, тощо. Згідно висновку експертизи після проведення ремонтних робіт вартість вказаного домоволодіння збільшилася на 204820 грн., тобто його частка складає 102410 грн.. Право власності на земельну ділянку біля вказаного будинку виникло у [PERSON] під час шлюбу, тому вважає, що він має право на 1/2 частину, яка складає 71125 грн.. Також під час шлюбу був придбаний автомобіль Фольсваген Пассат вартістю 390000 грн. і його частка склдадає 195000 грн.. Крім того, ними збудований житловий будинок по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне вартістю 940000 грн., розташований на земельній ділянці вартістю 99119,10 грн.. Загальна вартість майна, яке перебуває у володінні сторін складає 2156789,10 грн.. Тому заявив зустрічний позов, який уточнив під час судового розгляду, в якому пропонує поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на житловий будинок №20 по вул.Вокзальній із господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,0870 га біля нього на загальну суму 1039119 грн. 10 коп.. [PERSON] виділити домоволодіння по вул.Гайовій,36 із земельною ділянкою біля нього та автомобіль Фольсваген Пассат на загальну суму 737070 грн. та стягнути з нього різницю у вартості часток майна на суму 151024,50 грн.. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] про поділ житлового будинку по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне не визнав та пояснив, що підтримує зустрічний позов, так як відповідач [PERSON] за час спільного проживання у житловому будинку №36 по вул.Гайовій доклав значних зусиль для його облаштування, зробив ремонт та добудови. Загалом на час проведення експертизи у 2016 році вартість будинку зросла на 204820 грн.. Також земельна ділянка біля будинку була приватизована [PERSON] під час шлюбу, тому вважає, що відповідач [PERSON] також набув право власності на ? частину даної земельної ділянки. Вважає, що запропонований сторонам варіант поділу майна, а саме домоволодіння по вул.Вокзальній,20 та господарські споруди залишити за [PERSON], а домоволодіння по вул.Гайовій,36 з автомобілем Фольсваген Пассат залишити за позивачкою [PERSON] зі стягненням різниці у вартості майна з [PERSON] відповідає інтересам сторін і є найбільш прийнятливим. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов [PERSON] до задоволення не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.07.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі та з 1994 року мешкали в будинку №36 по вул.Гайовій в смт.Рокитне, який є спадковим майном позивачки згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.04.1998 року після померлої [PERSON]. 08.12.15 рішенням суду шлюб розірваний. Під час шлюбу та спільного проживання у вказаному будинку сторони зробили ремонт будинку, господарських споруд, частину з них добудували та перебудували, облаштували огорожу. Під час шлюбу сторони придбали два старі будинки, земельні ділянки яких загальною площею 0,0870 га по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне об»єднали в одну та оформили право власності на неї за відповідачем і де сторони згодом з 2004 по 2008 р.р. збудували житловий будинок загальною площею 304,9 кв. м та гараж, при цьому рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради від №323 від 24.12.2008 року право власності на вказаний житловий будинок та господарську споруду визнано за відповідачем [PERSON], а 09.10.2009 року виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради відповідачу видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Так як житловий будинок та господарська споруда будувалися під час шлюбу позивачка просить у відповідності до ст.61 СМ України визнати за нею право власності на ? частину даного житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, право власності на ? автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з.АІ4188СР та стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] у свою чергу подав до суду зустрічний позов, в якому просить поділити спільне майно подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №36 по вул.Гайовій в смт.Рокитне та ? частину земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,1529 га посилаючись на те, що після укладення шлюбу із [PERSON] ними був збудований житловий будинок по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне, розташований на земельній ділянці площею 0,1529 га. Також просить визнати за ним право власності на ? автомобіля Фольксваген Пассат В6, 2006 року випуску, д.н.з АІ7744ЕК. Згодом у судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просить суд поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на житловий будинок №20 по вул.Вокзальній в смт.Рокитне та земельну ділянку площею 0,0870 га біля нього на загальну суму 1039119 грн. 10 коп.. [PERSON] виділити домоволодіння по вул.Гайовій,36 із земельною ділянкою біля нього площею 0,1529 га та автомобіль Фольсваген Пассат на загальну суму 737070 грн. та стягнути з нього різницю у вартості часток майна на суму 151024,50 грн.. У відповідності до ст.60 СМ України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. На думку суду, позивачкою та її представником в судовому засіданні доведено і цього не заперечує відповідач, що житловий будинок та земельна ділянка біля нього по вул.Вокзальній,20 в смт,Рокитне, є спільним майном подружжя, тобто сторін, яке вони придбали під час шлюбу. Згідно до ст.69 СМ України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 СМ України визначено, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічна вимога мається у ч.2 ст.372 ЦК України, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Тобто позов, заявлений позивачкою про поділ житлового будинку та земельної ділянки біля нього по вул.Вокзальній,20 в смт.Рокитне, а саме: виділити їй ? житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, відповідає вимогам закону, так як вказаний житловий будинок та земельна ділянка біля нього набуті сторонами подружжям на час придбання, за час спільного проживання у шлюбі і є спільним майном подружжя. Відповідно до ст.57 СМ України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: п.2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Тому суд вважає, що домоволодіння за адресою смт.Рокитне, вул.Гайова,36, отримане позивачкою [PERSON] в порядку спадкування, є її особистою приватною власністю і підстав для повторного виділення у власність [PERSON], як того бажає відповідач [PERSON], належного їй житлового будинку та господарських споруд по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне та земельної ділянки біля вказаного домоволодіння немає, так як позивачка є власником даного житлового будинку та земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.04.1998 року. За час спільного проживання протягом тривалого часу з початку отримання позивачкою у власність домоволодіння у 1998 році і до розірвання шлюбу сторони робили ремонт та переобладнання господарських приміщень для покращення умов проживання сторін та їх дітей, що підтвердили у судовому засіданні як сторони, так і свідки, допитані за клопотанням сторін. Так, свідок [PERSON] суду показала, що кошти на будівництво житлового будинку по вул.Вокзальній,20 надала частково вона, так як продала належну їй земельну ділянку з фундаментом за 8 тис. дол. та кіоск за 700 дол. США. Даний житловий будинок будували сторони по справі. Будинок по вул.Гайовій,36 залишив у спадщину [PERSON] її дід і в будинку проживали згодом подружжя [PERSON]. Будинок за час проживання практично не змінився, тільки були проведені переобладнання, об»єднали літню кухню та гараж під одним дахом та зробили мансарду. У 2012 році вона також подарувала дочці 40 тис. грн. власних заощаднень, оформивши це договором дарування, так як сімейні відносини у сторін почали погіршуватися і щоб підтримати матеріально дочку, подарувавла їй ці гроші. Вказані кошти та в основному витратила на ремонт будинку по вул.Гайовій,36. Свідок [PERSON] суду показав, що до 2000 року робив незначні роботи у домоволодінні по вул.Гайовій, належній [PERSON]. Оплачувала роботу [PERSON] та її матір. Також до 2006 року зводив стіни у будинку по вул.Вокзальній. Замовляли роботу подружжя [PERSON], а оплачували частково вони, частково матір [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показав, що десь у 2012 році виконували роботи у домоволодінні по вул.Гайовій,36. Домовлялася за роботу та розраховувалася [PERSON]. Матеріали для роботи завозив [PERSON]. Добудувували до літньої кухні гараж, змінили покрівлю та зробили мансарду на горищі. Свідок [PERSON] суду показав, що після того, як [PERSON] отримала у спадок будинок по вул.Гайовій,36 і сторони почали проживати у вказаному будинку, він до 2000 року допомагав перекривати верх будинку, згодом сторони перебудували літню кухню, поклали плитку на подвір»ї, бесідку зробили, зробили опалення в будинку та літній кухні, тощо, де проживали спільно до вересня 2015 року. Аналогічні показання дали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], що за час спільного проживання в будинку по вул.Гайовій,36 подружжя [PERSON] постійно робили ремонти старого будинку, господарських приміщень з метою покращення умов для проживання, де проживали спільно з дітьми. Тобто в даному випадку відповідач [PERSON] мав право тільки на стягнення коштів, які вкладені особисто ним в ремонт даного будинку та проведення покращень для проживання. Крім того, у відповідності до ст.62 СМ України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так як відповідач [PERSON] також не ставить питання перед судом про визнання за ним права спільної сумісної власності на житловий будинок по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне, належний позивачці, суд залишає це поза увагою. Тому всі переобладнання, добудови та ремонт житлового будинку, належного позивачці по вул.Гайовій,36 в смт.Рокитне, суд приймає, як поточний ремонт житла, зробленого сторонами і спрямованого на покращення умов для проживання сторін та їх дітей. Сторони тривалий час після зробленого ремонту проживали в даному будинку, користувалися ним, тобто використовували за власним бажанням, в тому числі і відповідач [PERSON]. Домовленості ж між сторонами про внесення особистих коштів на ремонт вказаного будинку не було. Згідно до ч.1 ст.65 СМ України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Ч.2 даної статті передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. В зв»язку з цим суд відмовив у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] половини вартості автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з.АІ4188СР, так як відчуження вказаного автомобіля відповідач [PERSON] вчинив під час шлюбу із позивачкою, тобто вважається, що він діяв за згодою другого з подружжя. До суду позивачка із позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з.АІ4188СР від 27.11.15 недійсним не зверталася, тому відчуження автомобіля відповідає вимогам закону. Також немає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання права власності за [PERSON] на автомобіль Фольксваген Пассат В6, 2006 року випуску, д.н.з АІ7744ЕК, відчуженого [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 17.11.15, а згодом 10.12.15 іншій особі, так як вказаний договір відчуження вказаного автомобіля позивачка [PERSON] вчинила під час шлюбу із відповідачем, тобто вважається, що вона діяла за згодою другого з подружжя. До суду [PERSON] із позовом про визнання договорів купівлі-продажу від 17.11.15 та від 10.12.15 недійсними не звертався, тому відчуження автомобіля відповідає вимогам закону, так як власником даного автомобіля є інша особа і визнавати право власності за [PERSON] на майно, належне іншій особі, суд не вправі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат відносяться судовий збір та витрати, пов»язані з розглядом справи, у відповідності до ст.79 ЦПК України: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду. Тому суд вважає, що витрати, понесені позивачкою [PERSON], повинні бути відшкодовані відповідачем [PERSON], так як витрати документально підтверджені та відповідають вимогам закону.

Outcome: partial