Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, мотивуючи тим, що дитина проживає з нею, і її коштів недостатньо для забезпечення всіх потреб дитини, відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини, є працездатним і може сплачувати аліменти на дитину, і відповідач, як батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, досягнути домовленості щодо утримання дитини мирним шляхом досягнути не вдалось. Відповідач подав про визнання позову про стягнення з нього аліментів на утримання дружини та дитини у зазначеному позивачкою розмірі. Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження встановлено, що сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Дані обставини відповідачем не заперечувались, зустрічних вимог про оспорювання батьківства відповідачем не пред'явлений. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При встановлених в судовому засіданні обставинах встановлено, що дитина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини заробітку, що відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Аліменти підлягають присудженню з дня пред'явлення позову до суду відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 03.10.2018 р.

Outcome: approved