Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 31.08.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації одружень, зроблено актовий запис № 1530 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] За час проживання однією сім'єю у позивачки з відповідачем народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Крім того, кожен з подружжя має кардинально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, ініціював постійно конфлікти, свідками яких неодноразово були діти, що негативно впливало на їхній психічний стан та завдавало їм та позивачці душевних страждань. На даний момент між позивачкою та відповідачем ведення спільного господарства, побудови спільних планів на майбутнє та взаємних почуттів немає. Вважає, що за таких умов та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що вони із відповідачем вже довгий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, подальше подружнє життя може ще більше негативно вплинути на моральний та фізичний стан як позивачки так і їх синів, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що з позивачкою не підтримують подружніх стосунків протягом останніх шести місяців, спільного господарства не ведуть, проти проживання дітей за адресою [ADDRESS], зазначає, що в розпаді сім'ї винні обоє. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що31.08.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації одружень зроблено актовий запис № 1530, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] За час проживання однією сім'єю у позивачки з відповідачем народились двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу не узгоджується з інтересами позивачки та відповідача. За наведеного, суд приходить до переконання, що примирення між сторонами не вбачається можливим. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем слід розірвати. З наведених міркувань та

Outcome: approved