Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Косівського районного суду від 19.06.2013р. з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 400грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в сумі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання не з'являється, до суду надходять безпідставні заяви про відкладення розгляду справи, які не підтверджуються долученими документами, що суд розцінює як умисне затягування розгляду і вирішення справи по суті, а тому приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Косівського районного суду від 19.06.2013р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. в розмірі по 400грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте, як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище [PERSON] на даний час змінилося та аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 400грн. щомісячно не вистачає. Окрім того, заочним рішенням Косівського районного суду від 31.05.2018 року по справі № 347/293/18 (а.с.136), позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, було задоволено. Проте, на підставі заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення від 02.08.2018 року (а.с.147-148), ухвалою Косівського районного суду від 21.08.2018 року, заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2018 року по справі № 347/293/18, скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. в сумі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також, суд не бере до уваги твердження відповідача, що його слід звільнити від утримання дитини, оскільки дохід позивача набагато перевищує його доходи, якого фактично у нього немає, а вважає, що відсутність стабільного доходу у відповідача не позбавляє його обов 'язки утримувати дитину, передбачені законодавством України. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved