Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що вона з 20.08.2004 року є власником квартири №5 по вул. Тарле, будинок 4, корпус 1 в м. Херсоні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В 2010 році позивачці стало відомо, що [PERSON], діючи на підставі довіреності від її імені продала вказану квартиру гр. [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається зі змісту договору від 05.06.2010 року, продаж вказаної квартири здійснено від імені [PERSON] громадянкою [PERSON] на підставі довіреності від 16.04.2010 року, посвідченої консулом Генерального консульства України в Барселоні [PERSON] гр. [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також зазначає, що довіреність від 16.04.2010 року, на підставі якої був здійснений правочин, позивачка нікому не надавала, вказана довіреність нею не підписувалась та консулом не посвідчувалась, про що свідчить висновок експерта №2072 від 15.10.2010 року, лист т.в.о. Генерального консула від 18.10.2010 року за №61225/14-528-1406. Отже вважає, що договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений 05.06.2010 року є недійсним, оскільки наміру продавати зазначену квартиру [PERSON] позивачка немала, квартира продана поза її волі, за підробленою довіреністю. 14.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Оскільки позивачка не була стороною договору купівлі-продажу від 14.06.2010 року вказаної квартири то, на її думку, зазначене майно підлягає витребуванню із незаконного володіння [PERSON] З огляду на наведене просить суд поновити строк позовної давності, як такий що пропущений з поважних причин, визнати недійсною довіреність від 16.04.2010 на імя [PERSON], визнати договір купівлі договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] корпус 1, в м. Херсоні від 05.06.2010 року, укладений між [PERSON], від імені [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] недійсним, скасувати реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме вказане нерухоме майно на [PERSON], витребувати із чужого незаконного володіння у [PERSON] квартиру [ADDRESS] корпус 1, в м. Херсоні та повернути їй зазначену квартиру. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. В ході розгляду вказаної цивільної справи відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити, одночасно пояснивши, що у 2006 році загубила свій паспорт, в замін якого їй видали новий. Довіреність від 16.04.2010 року від імені [PERSON], посвідченої консулом Генерального консульства України в Барселоні [PERSON] нею ніколи не отримувалась та ніякі договори від імені [PERSON] не укладались. Вважає, що особи які здійснили правочини від її імені, використовували її загублений паспорт шахрайським шляхом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інші учасники розгляду справи в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку. Що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так судом встановлено, що позивачці [PERSON] з 20.08.2004 р. на праві приватної власності належала квартира №5 по вул. Тарле, будинок 4, корпус 1 в м. Херсоні. В 2010 році позивачці стало відомо, що [PERSON], діючи на підставі довіреності від її імені продала вказану квартиру гр. [PERSON] Зі змісту договору від 05.06.2010 року, вбачається, що продаж вказаної квартири здійснено від імені [PERSON] громадянкою [PERSON] на підставі довіреності від 16.04.2010 року, посвідченої консулом Генерального консульства України в Барселоні [PERSON] гр. [PERSON] Довіреність від 16.04.2010 року, на підставі якої був здійснений правочин, позивачка нікому не надавала, вказана довіреність нею не підписувалась та консулом не посвідчувалась, про що свідчить висновок експерта №2072 від 15.10.2010 року, лист т.в.о. Генерального консула від 18.10.2010 року за №61225/14-528-1406. 14.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Вказані обставини встановлені вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.02.2014 року та висновком експерта від 15 жовтня 2010 року, №2072 відповідно до якого встановлено, що [PERSON] не підписувала та не надавала [PERSON] довіреність від 16.04.2010 року, та не посвідчувалась консулом Генерального на підставі консульства України в Барселоні [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи батосторонніми (договори). Дво- чи багатосторінним правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою ст.. 203 ЦК України. Відповідно до п.8, Постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Статтею 203 ЦК України визначені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до частини першої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином судом встановлено, ознаки фіктивності укладених, оспорюваних: довіреності від 16.04.2010 року, наданою [PERSON] на надання повноважень [PERSON] на розпорядження майном [PERSON] та договору купівлі-продажу від 05 червня 2010 року, укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], що мало завідомо суперечну мету та не відповідало дійсним інтересам власника зазначено майна, а було спрямовано на заволодіння ним шахрайським шляхом, чим суперечить вимогам ЦК України, актам чинного законодавства та порушує публічний порядок. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме в частині визнання недійсною довіреність від 16.04.2010 на імя [PERSON] та визнання договору купівлі-продажу квартири №5 по вул. Тарле, будинок 4, корпус 1 в м. Херсоні від 05 червня 2010 року, укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] недійсним, в іншій частині позовних вимог відмовити, оскільки на момент розгляду вказаної цивільної справи договір купівлі-продажу від 14 червня 2010 року, квартири, №5 по вул. Тарле, будинок 4, корпус 1 в м. Херсоні, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу [PERSON] не ким не оспорювався та є дійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також не підлягає задоволенню вимога позивачки, щодо скасування реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на вказане нерухоме майно на [PERSON], оскільки суд не має права підміняти функції, надані на це відповідним органам, також з матеріалів справи та пояснень сторін не встановлено порушення з боку Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, права позивачки, шляхом відмови їй у вчиненні відповідних дій, од же ця вимоги позивачки є необґрунтованою та передчасною.

Outcome: partial