Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить визнати недійсним договір оренди землі датований 28.08.2008 року, зареєстрований 13.11.2008 року між [PERSON] та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО. Витребувати у відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО земельну ділянку площею 1,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7322082400:02:003:0415, яка розташована на території Вовчинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та зобовязати його повернути дану земельну ділянку позивачці. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В якості підстав позову позивачка зазначила, що вона є власником земельної ділянки розміром 1,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] Відповідач користується належною позивачці земельною ділянкою згідно договору оренди землі від 13.11.2008 року. В січні 2015 року позивачка дізналася про існування цього договору оренди ділянки укладеного між [PERSON] та відповідачем. Позивачка стверджує, що [PERSON] не підписувала договір оренди земельної ділянки, оскільки очевидно не її підпис. Таким чином договір порушує її право власності, тобто спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В судовому засіданні 30 травня 2016 року представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила, що [PERSON] уклала договір оренди і отримувала орендну плату. В судовому засіданні 30 травня 2016 року представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що на його думку другий примірник договору був у житлі [PERSON] [PERSON] позивачка отримувала оренду плату. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що [PERSON] не укладала договір оренди. Покійна [PERSON] казала їй отримувати зерно і позивачка отримувала зерно у відповідача. Весною 2016 року [PERSON] отримав у ТзОВ „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО копію договору оренди. Раніше позивачка не бачила цього договору і не знала про нього. Судом досліджені наступні докази: копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2015 року по цивільній справі №717/1814/15-ц за позовом [PERSON] до Вовчинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права власності не нерухоме майно в порядку спадкування, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 48543351 від 27.01.2015 року, копію свідоцтва про смерть [PERSON] виданого 21 листопада 2014 року на бланку І-МИ №139133, копію заповіту [PERSON] від 28 листопада 2006 року, копію договору оренди землі №309 від 28.08.2008 року, копію акту прийому передачі земельної ділянки в оренду, копію заяви від 28.08.2008 року, копію державного акту серії ЯА №536258 виданого [PERSON] 05 липня 2005 року, копію накладної №1225 від 14.09.2016 року, висновок експерта №1846-К від 01.11.2016 року, висновок експерта №1514/тдд від 01.02.2017 року. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що в серпні 2015 року видавала [PERSON] зерно за земельний пай по договору оренди з [PERSON] Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він працює на посаді старшого фахівця із земельних відносин ТзОВ „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО. [PERSON] не виготовляв копію договору між [PERSON] і ТзОВ „Кельменці Агро і нікому не давав. Судом встановлено, що 13 листопада 2008 року у Чернівецькій регіональній філії ДП „Центр ДЗК був зареєстрований договір оренди земельної ділянки розміром 1,11 га, між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО. [PERSON] не підписувала такий договір. 20 листопада 2014 року [PERSON] померла. Позивачка [PERSON] успадкувала вказану земельну ділянку розміром 1,11 га після смерті [PERSON] Після оформлення права на спадкове майно [PERSON] дізналася про існування договору оренди земельної ділянки від 28.08.2008 року №309, за умовами якої [PERSON] передала земельну ділянку розміром 1,11 га кадастровий номер 7322082400:02:003:0415 в оренду строком на 10 років ТзОВ „КЕЛЬМЕНЦІ АГРО. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до ст. 14 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст.18 Закону України „Про оренду землі договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Підпис на спірному договорі оренди землі не належить [PERSON], але державна реєстрація цього договору відбулась.\~Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину. Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Відповідно до розяснень, які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними недійсним може бути визнано лише укладений договір. Положення ст.ст.1212-1215 ЦК України підлягають застосуванню у разі якщо стороною передчасно передано майно на виконання неукладеного договору. Така правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. (справа №6-99ц13). У матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували ким замість [PERSON] був підписаний оскаржуваний договір, а також наявність у такої особи належних повноважень. Таким чином, оскаржуваний договір є недійсними, оскільки підписаний особою, яка не мали на те повноважень. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,\~ відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 13,14,15 Закону України „Про оренду землі, ст. ст. 203, 204, 215, 216 ЦК України,

Outcome: approved