Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбних стосунках з 07.07.2012 року. В шлюбі [INFO] року в них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. В грудні 2013 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і стали жити окремо. Вказуючи на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, яка після припинення сімейних стосунків залишилася на її вихованні, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, як вбачається з заяви відповідача, заявлені до нього позовні вимоги він визнає в повному обсягу. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 липня 2012 року (а.с.7). [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Димитровської міської ради, дитина проживає разом з матір'ю (а.с.8). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є виплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Як свідчать наявні у матеріалах справи докази, відповідач працює в ВП «Шахта «Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля», отримує заробітну плату, розмір якої за період з жовтня 2013 року по січня 2014 року склав 16224,47 грн. (арк.спр.19) і може надавати позивачці допомогу на утримання дитини. Інших дітей чи осіб, які б знаходилися на його утриманні, не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. І відповідач, і дитина здорові, на диспансерних обліках в медичних установах не перебувають. Перешкод для стягнення аліментів судом не встановлено. Аналіз досліджених обставин та доказів у справі дає суду підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в тому розмірі, про який просить позивачка, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. При цьому за жодних обставин розмір аліментів не може бути нижчим 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved