Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути на її користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 14 червня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є троє неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що між нею та відповідачем ознаки притаманні сім`ї відсутні. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, неодноразово виникали конфліктні ситуації, сварки, непорозуміння, що і призвело до втрати тісних сімейних відносин, тривалий час вони проживають окремо один від одного. Позивачка [PERSON] подала заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності і не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин та з огляду на те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 червня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22 вересня 2021 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 4 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8 - 10). Сторони, як вбачається із змісту позовної заяви, сімейні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірвані шлюбу і зберегти сім`ю не бажає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше збереження сім`ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб належить розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені останньою та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 908 грн.

Outcome: approved