Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ягнятинської сільської ради Ружинського району, посилаючись на те, що з 1977 року вона працює завідуючою фельдшерсько- акушерського пункту с Ягнятин. 14 лютого 2001 року рішенням засновника ПСП «Ягнятинське» позивачці [PERSON], разом з сім'єю у складі 3-х чоловік, було надано для проживання, з правом оформлення у приватну власність, квартиру жилою площею 46,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована у селі Ягнятин, Ружинського району, Житомирської області, по вулиці Центральна,53 (територія фельдшерсько-акушерського пункту). На підставі вказаного рішення засновника ПП «Ягнятинське» Ягнятинською сільською радою було видано позивачці ордер № 1 від 23.02.2001 року на вище наведене житлове приміщення. Позивачка зазначає, що 20 травня 2014 року Ягнятинською сільською радою було прийнято рішення, яким згадану вище належну позивачці квартиру, було передано для проживання [PERSON]. На підставі вказаного рішення [PERSON] вселився в квартиру, що підтверджується актом від 29.10.2014 року. Позивачка вважає, що вказане рішення Ягнятинської сільської ради від 20 травня 2014 року прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України і одночасно цим рішенням порушено права позивачки, а тому воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Позивачка вказує, що Ягнятинська сільська рада взагалі не мала права розпоряджатися спірною квартирою та приймати оскаржуване рішення, щодо надання для проживання спірної квартири [PERSON] оскільки дана квартира не передавалася Ягнятинській сільській раді та не належала їй на праві комунальної власності. Спірна квартира була власністю КСП ім.Тімірязева та знаходилася на його балансі. Крім того спірна квартира є службовою та знаходиться в приміщені фельдшерсько- акушерського пункту та призначається для проживання в ній працівника фельдшера акушерського пункту, а [PERSON] взагалі ніколи не працював в фельдшер акушерському пункту с. Ягнятин. Позивачка зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення Ягнятинська сільська рада позбавила її житла, чим було порушено її законні права та інтереси, а зокрема право на житло. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Позивач просить стягнути на його користь вказану вище переплату. У суді позивачка і її представник підтримали позовні вимоги з вищенаведених підстав. У суді відповідач не визнав позовні вимоги, не заперечуючи, що вказане вище рішення про надання [PERSON] для проживання 2-х кімнатної квартири по вул.Центральній № 77а та господарські будівлі в с.Ягнятин Ружинського району приймалось Ягнятинською сільською радою,однак вважає, що вказане рішення сільської ради правомірне, оскільки [PERSON] не надала підтверджуючих документів проживання у спірній квартирі. У суді представник третьої особи заперечив позовні вимоги, пояснивши, що сільська рада надала для проживання [PERSON] квартиру, розташовану по вул.Центральній, № 77 а, а не під № 53, в якій проживала [PERSON] та в яку вселився [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з чинного рішення виконавчого комітету Ружинської районної ради народних депутатів № 237 від 15.08.85 « Про затвердження посадових квартир в колгоспі ім.Тімірязєва», виконавчий комітет Ружинської районної ради народних депутатів затвердив рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.Тімірязєва с.Ягнятин та визнав посадовою квартиру №53 по вул.Центральній, жилою площею 46,2 кв.м в с.Ягнятин (а.с.6). Члени КСП ім..Тімірязєва на загальних зборах 12.01.2000 року вирішили: право розпоряджатись житловим фондом залишити за правонаступником (правонаступниками), що підтверджується випискою з протоколу № 1 загальних зборів членів КСП ім..Тімірязєва від 12 січня 2000 року (а.с.7). Згідно з п.3.2 статуту приватного підприємства «Ягнятинське» с.Ягнятин Ружинського району, зареєстрованого державною адміністрацією за № 59 від 10.02.2000 року, підприємство є правонаступником реформованого КСП ім.Тімірязєва( а.с.8). Засновник приватного підприємства «Ягнятинське» [PERSON] вирішив 14.02.2001 року надати завідуючій фельдшерсько-акушерського пункту с.Ягнятин [PERSON] разом з сімєю у складі 3-х чоловік для проживання, з правом оформлення у приватну власність квартиру, жилою площею 46,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, яка розташована у селі Ягнятин Ружинського району Житомирськохї області по вулиці Центральній, 53 (територія фельдшерсько-акушерського пункту) (а.с.9). На підставі вказаного рішення ПП «Ягнятинське» виконавчий комітет Ягнятинської ради народних депутатів видав [PERSON] з сімєю із трьох чоловік ордер на право зайняття приміщення жилою площею 46,2 кв.м., яке складається з двох кімнат у ізольованій квартирі за адресою: Житомирська область, Ружинський район, с.Ягнятин, вул.Центральна,53 (ФАП) (а.с.10). З рішення 28 сесії 6 скликання Ягнятинської сільської ради «Про передачу для проживання житлового приміщення » видно, що сільська рада вирішила надати [PERSON] для проживання 2-х кімнатну квартиру по вул.Центральній № 77а та господарські будівлі ( а.с.3). Судом встановлено і проти цього не заперечували представники відповідача і третьої особи, що 28 сесія 6 скликання Ягнятинської сільської ради відбулася 20.05.2014 року, а [PERSON] у 2014 році, вселився в квартиру, яка розташована в приміщенні медамбулаторії після ухвалення зазначеного вище рішення сільської ради. Відповідно до статті 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав порядку, визначених законом. Згідно зі ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідач по справі, третя особа не надали суду доказів того, що ордер на житло, ви-даний [PERSON] визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а також не надали суду доказів, що позивачка у встановленому порядку була визнаною такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про її виселення. Отже, позивачка [PERSON] вселена і проживає в [INFO] на законній підставі на підставі ордера на жиле приміщення. Суд критично розцінює посилання представників відповідача та третьої особи на те, що квартира, в якій проживає позивачка, перебуває на балансі Ягнятинської сільської ради, зокрема на рішення Ягнятинської сільської ради (девята сесія двадцять девятого скликання) від 22.11.2003 року і акт приймання передачі від 15.05.2004 року про передачу спірної квартири на баланс Ягнятинської сільської ради, оскільки вони спростовуються оглянутими в судовому засіданні головною книгою основних засобів і сальдовими книгами за 2012-2014 роках, з яких вбачається, що на балансі Ягнятинської сільської ради перебуває приміщення медамбулаторії, а не квартира, в якій проживає позивачка [PERSON] та показаннями свідка [PERSON], яка працює на посаді головного бухгалтера Ягнятинської сільської ради, яка підтвердила в судовому засіданні, що на балансі сільської ради знаходиться приміщення медамбулаторії, а не квартира, і в самому згаданому вище рішенні сільської ради від 22.11.2003 року та акті при-ймання передачі від 15.05.2004 року зазначена медамбулаторія, а не квартира № 53 по вул. Центральній. Крім того, представник відповідача не надав суду обєктивних доказів зміни нумерації будинків в с.Ягнятин - рішень ради з цього питання, що передбачено ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» крім довідок, що за адресою Центральна,77А розміщена будівля ФАПу та двокімнатна квартира, а за адресою Центральна, 53 розміщений буди-нок дільничного інспектора ( а.с.46,47), на думку суду, не є первісними та обєктивними документами. Суд не приймає до уваги пояснення представника третьої особи, що рішенням Ягнятинської сільської ради про надання житла [PERSON] не порушено житлові права [PERSON], оскільки [PERSON] надано житло по вул.Центральній, 77 а, в той час як позивачці надано житло по вул.Центральній,53, а в квартиру, належну [PERSON] [PERSON] вселився самостійно, оскільки свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що в травні 2014 року на сесії Ягнятинської сільської ради вирішувалося питання про надання квартири у ФАПі, в якій жила [PERSON] і саме рішення сесії Ягнятинської сільської ради про надання житла [PERSON] , на думку суду, було правовою підставою для вселення [PERSON] в квартиру, яка була надана позивачці [PERSON] на законних підставах. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині фактичного проживання позивачки в квартирі № 53по вул.Центральній в с.Ягнятин, так як відповідач по справі, третя особа не звертались до суду з вимогою про визнання ордера на жиле приміщення, виданого позивачці недійсним або з вимогою про визнання позивачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного Кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд дійшов висновку, що рішення Ягнятинської сільської ради 28 сесії 6 скликання від 20 травня 2014 року, яким було надано [PERSON] для проживання 2-х кімнатної квартири по вулиці Центральній № 77 а та господарські будівлі порушує право позивачки [PERSON] на житло, а тому вважає за необхідне визнати його недійсним та скасувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved