Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] з 21 вересня 2013року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Ними 19 березня 2014року за спільні кошти на імя відповідача була придбана квартира [ADDRESS]. Оскільки квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем, просить суд визнати вищезазначену квартиру обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частину цієї квартири, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 695,50грн. та 275,60грн., і витрати на правову допомогу у сумі 700грн. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, у заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON]О у судове засідання, призначене на 04 травня 2016року не зявився, у заяві просив про відкладення слухання справи для подачі заперечень проти позову, просив справу розглядати за участю представника адвоката [PERSON] У судове засідання, призначене на 10.06.2016року відповідач повторно не зявився, згідно телефонограми просить розгляд справи відкласти у звязку зі знаходженням у місті Харкові через працевлаштування, однак жодних документів на підтвердження поважності причини неявки до суду не надав, представника для участі у справі не направив. У судове засідання 30.06.2016року відповідач [PERSON] не зявився, просив відкласти розгляд справи через знаходження його представника адвоката [PERSON] у відпустці. 28.07.2016року відповідач до суду не зявився, у телефонограмі просив відкласти розгляд справи через хворобу. 16 серпня 2016року та 26 серпня 2016року відповідач у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що неявка відповідача [PERSON] у судове засідання у черговий раз є з неповажної причини, а тому можливо розглянути справу по суті у його відсутність. При цьому суд враховує, що відкладення слухання справи мало місце саме через неявку з різних причин відповідача [PERSON], який у разі неможливості самостійної участі у судовому розгляді справи зобовязаний був відповідно до вимог про добросовісне користування своїми процесуальними правами направити \~до суду свого представника, з яким укладено договір про надання правової допомоги. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON], 14 жовтня 1984року народження, та [PERSON] (до шлюбу Глушко) [PERSON], 08 квітня 1992року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 вересня 2013року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 214 (а.с.7). [PERSON] копії договору купівлі-продажу від 19 березня 2014року, посвідченого приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1026, [PERSON] купив та прийняв у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідно до Додатку до розпорядження Купянського міського голови Харківської області за № 17 від 22.01.2016року вулиця Леніна у місті Купянську Харківської області перейменована на проспект Конституції. [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вищезазначена квартира є власністю [PERSON] (а.с.11). [PERSON] ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловіку і дружині на праві спільної сумісної власності. [PERSON] абз.2 п. 4.4. вищезазначеного договору купівлі-продажу придбання квартири за цим договором вчинялося за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] [PERSON], в якій зазначено, що придбане майно буде обєктом спільної сумісної власності. [PERSON] ст. 63 Сімейного кодексу України подружжя мають рівні права по розпорядженню, володінню і користуванню спільним майном. Статтею 69 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. [PERSON] ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 23-25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Встановлено, що спірна квартира є спільно нажитим майном подружжя та є їх спільною сумісною власністю, таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. [PERSON] висновку оцінювача КП «Купянське БТІ» станом на 20 березня 2016року вартість спірної квартири складає 139100грн. (а.с.17). Оскільки позов [PERSON] обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved