Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого посилається на те, що 15.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №283. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, ведення домашнього господарства, зловживання [PERSON] алкогольними напоями. Стосунки між ними поступово погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення. Вони не здатні підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вже протягом тривалого часу подружні стосунки не підтримують, проживаємо окремо. Позивачка зазначає, що на даний час не має будь-яких почуттів до відповідача, їх шлюб став носити формальних характер. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони по справі зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №283. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка категорична у своєму рішенні розірвати шлюб. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, а також те, що позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя та приходить до висновку, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 768,40 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved