Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON], зацікавлена особа [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка та відповідач знаходились у шлюбних відносинах до 16 серпня 1999 року. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.10.2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання доньки. На теперішній час донька [PERSON] навчається на другому курсі ВСП «Мелітопольський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» на денному відділені денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат. З огляду на вищезазначене позивачка просить суд відповідно до норм СК України стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на час навчання в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною 23 річного віку. У судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною 23 річного віку. Зацікавлена особа [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, до закінчення донькою навчання, та надала суду письмові докази на які вона посилається при доведені обставин неможливості відповідачем сплати аліментів у сумі вказаної позивачкою. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 16 серпня 1999 року, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського районного управління юстиції Запорізької області, про що мається актовий запис № 82. (а.с.6). Сторони від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтва про народження дитини (а.с.8). [PERSON] [INFO], проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Новогородківської сільської ради Запорізької області № 22 від 15.01.2015 року, яка додана до матеріалів справи (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до копії довідки наданої представником відповідача адвокатом Шаповаловою О.В., відповідач [PERSON] має наступний склад сім'ї: дружина [PERSON], син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO] інвалід 1-ї групи. (а.с. 29) Згідно долученої до матеріалів справи про доходи відповідача [PERSON], який працює на посаді водія КЗ «Новомиколаївська ЗОШ 1-11ст. Запорізької обласної ради» його заробіток за останні шість місяців складає 16408,47 грн. ( а.с. 25) Крім того, представником відповідача до матеріалів справи долучені медичні документи підтверджуючі стан здоров'я батьків відповідача, та його неповнолітнього сина. (а.с. 23-27) Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Згідно Судової практики Верховного Суду України з цивільних справ, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, при визначені розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON] [INFO], і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, має регулярний дохід, батьки відповідача отримують пенсійне забезпечення, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має змогу оплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Однак, свої вимоги щодо стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною 23 річного віку позивачка не обґрунтувала, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення донькою навчання, тобто до 30.07.2017 року. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], зацікавлена особа [PERSON] про стягнення аліментів такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial