Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 26.07.2016 року із зазначеним позовом, за змістом якого перебуває з відповідачем з 09.06.2012 року у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної підтримки дружині та дитині. Позивачка на час звернення до суду перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому потребує матеріальної допомоги. З відповідача інших стягнень за виконавчими документами не провадиться, він має задовільний стан здоровя. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Під час проведення судового засідання позивачка не була присутня, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вх.№ від 12.10.2016 року, наполягає на задоволенні позову на зазначених в заяві обставинах. Відповідач не був присутній під час судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вх.№ від 12.10.2016 року, визнає позовні вимоги в повному обсязі на зазначених в позовній заяві обставинах. В заяві відповідач повідомив, що працевлаштований слюсарем-ремонтником цеху № 10 в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат». Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову відповідачем, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №111568 встановлено, що 09.06.2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №313 від 09.06.2012 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖС №236983, а.с.4). Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було предявлено позивачкою 26.07.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.1). Сторони та дитина мешкають разом, втім, припинили фактичні шлюбні відносини, що визнається сторонами та не підлягає додатковому доказуванню на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], офіційно працевлаштований слюсарем-ремонтником цеху № 10 в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», має постійний заробіток та можливість сплачувати аліменти. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини та дружини. Інших стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться, має задовільний стан здоровя. На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно з ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а за змістом ч. 4 зазначеної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка [PERSON] забезпечує дитину самостійно, до 26.08.2016 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 1/4 частину від усіх видів його заробітку (доходу), на утримання дружини [PERSON], з 26.07.2016 року по 26.08.2016 року, оскільки дитина досягла трирічного віку. За змістом п.3 ч.1 ст. 80, ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved