overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]., посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, однак пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час збирала необхідні документи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність його представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. померла [PERSON] /ас 6/. Після її смерті залишилось майно - [ADDRESS] /ас 13-15/. Згідно свідоцтва про народження та свідоцтв про укладення шлюбу, позивачка є донькою померлої [PERSON] /ас 7-8/. 25.08.2015р. позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини /ас 61/. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи той факт, що позивачка згідно матеріалів спадкової справи є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], до дня смерті доглядала за матір'ю та фактично з нею проживала, тривалий час займалась зібранням документів, необхідних для звернення до нотаріальної контори, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] - два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її племінника [PERSON], який помер [INFO]. в м. Нью-Йорку США, посилаючись на те, що про його смерть вона дізналась 23 листопада 2014р., після чого тривалий час хворіла, а тому пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. помер [PERSON] /ас 10-11 /. Після його смерті залишилось майно - квартира [ADDRESS] /ас 21-22/ та квартира [ADDRESS] /ас 15-17/. Як видно з копії спадкової справи з заявами про прийняття спадщини звернулись відповідачка [PERSON] - тітка померлого та відповідач [PERSON] - двоюрідний брат померлого /ас 55, 56 /. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 20.01.2015р. позивачці, яка також є тіткою спадкодавця, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку пропуском строку для прийняття спадщини /ас 36 /. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як пояснила позивачка, і дані її пояснення в заяві про визнання позову підтвердила відповідачка [PERSON], про смерть племінника позивачка дізналась лише в листопаді 2014р. /ас 41/. Згідно довідки Сквирської амбулаторії сімейної медицини від 15.01.2015р. [PERSON], яка є інвалідом 3-ї групи, перебувала на амбулаторному лікуванні з 24.11.2014р. по 15.01.2015р. /ас 33-34/. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд вважає необхідним визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її племінника [PERSON] - два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з нею, за адресою: [ADDRESS]. Позивачка та її представник у судовому засіданні просили позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Представник органу опіки та піклування Лисичанської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Судом досліджені наступні докази: висновок №3553/01-16 від 02.12.2015 р.; копія рішення Лисичанського міського суду від 18.09.2015 р.; копії свідоцтв про народження; копія службової характеристики; довідка про заробітну плату; копія висновку від 21.10.2015 р.; довідка МВ ГУМВС; довідка з місця роботи; копія свідоцтва про шлюб; копія технічного паспорту; копія довідки ЛКП «Паспортна служба»; копія довідки голови вуличного комітету; копія висновку від 13.08.2015 р.; копія пенсійного посвідчення; копія довідки №11-01/255 від 09.10.2015 р.; копія службової характеристики; копія наказу від 15.07.2015 р.; копія акту; копія наказу від 21.07.2015 р.; копія актів про обстеження умов проживання; копія інформації про учня. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 р., який рішенням Лисичанського міського суду було розірвано 18.09.2015 р. Від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу між сторонами діти мешкають разом із нею. Відповідно до ч.1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання свої батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, для дітей створені необхідні соціально-побутові умови, Окрім того, враховуючи інтереси дітей та їх особливий зв'язок з матір'ю, відсутність будь-яких підстав вважати, що проживання дітей з матір'ю може зашкодити їх охоронюваним законом правам та інтересам та/або стане на заваді їх вільному фізичному та інтелектуальному розвитку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позив вавки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, за її місцем проживання. Позивачка у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Представник 3-ої особи у судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] р. позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. 13 грудня 2013 р. між позивачкою і відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського правління юстиції у Луганській області, актовий запис №507. З початку 2018 р. відносини між сторонами почали погіршуватись, виникали чисельні непорозуміння, через що подружні стосунки фактично були припинені. З 01 квітня 2018 р. позивачка з дитиною почали проживати окремо від відповідача. 19 липня 2018 р. рішенням Лисичанського міського суду від 18.06.2018 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. На теперішній час позивачка з сином мешкають у будинку її батьків, які не тільки не заперечують проти її з сином проживання, а й допомагають їй у вихованні дитини (приймають безпосередню участь у вихованні) та його утриманні. Батько дитини мешкає сам у приватному будинку, фактично не має часу на догляд за сином та його виховання. Також, відповідач є дуже агресивним, особливо по відношенню до позивачки, має антисоціальну поведінку. Відповідно до ст. 160 СК України: 1.Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3.Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України: Якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису №12 від 16.11.2018 р. про народження [PERSON] , [INFO] , в книзі реєстрації актів про народження у Петриківському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, позов підтримав, справу просив розглядати за його відсутності та за відсутності позивачки, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. 3-ті особи всудове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини нез`явлення не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2006 р. Від спільного подружжя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] Після народження доньки, в 2007 році, вони сім`єю переїхали мешкати в м. Зоринськ Перевальського р -ну Луганської обл. Спільне життя не склалось, тому з 2011 року позивачка з відповідачем припинили подружні стосунки, разом не мешкають. В 2012 році позивачка, разом із малолітньою донькою, переїхала до своїх батьків в смт. Петриківка Дніпропетровської обл. В 2014 році позивачка познайомилась з [PERSON] та з 2016 року почали мешкати однією сім`єю, почали відносини притаманні подружжю, від яких народилась дівчинка, [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, батьком дитини записано [PERSON] , що підтверджується актовим записом №12 від 16 листопада 2018 р. Петриківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який фактично не є біологічним батьком дитини, оскільки не мешкає з позивачкою з 2011 року. Біологічним батьком є [PERSON] , який не заперечує своє батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт володіння житловим будинком за адресою [ADDRESS] [PERSON], померлим [INFO] та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, після смерті чоловіка вона являється єдиним спадкоємцем за законом, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не може оформити на себе право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, просить визнати його право власності на спадкове майно. Представник позивачки у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29 вересня 2013 року. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] На підставі листа № 763/02-14 від 21.03.2014 року Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі право власності на вищезазначений будинок за померлим. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 07 липня 2005 року житловий будинок , який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 25 жовтня 2007 року , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] 1962 року побудови та складається з одного будинку житловою площею 55,8 кв.м (літера А), сараю (літера Б), вбиральні (літера В), льоху (літера Г), гараж (літера Д) та огорожі. Вищевказана земельна ділянка належить померлому [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Великодальницькою сільською радою 10.10.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 14 листопада 2014 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1953 га., та відповідно Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ІН: 29489399. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт володіння її матірю [PERSON] трьохкімнатною квартирою №3 в будинку №3 по вул. Молодіжна, Біляївського району Одеської області та визнати за нею право власності в цілому на весь житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що її матері за договором купівлі продажу, посвідченого виконкомом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області 15.10.1992 року фактично належала трьохкімнатна квартира за вказаною адресою. Але при оформленні правовстановлюючих документів, була замість трьохкімнатної квартири вказана двохкімнатна, що не відповідає дійсності. Вказана обставина перешкоджає їй оформити свої спадкові права після смерті матері, яка померла 24.03.2012 року. В судове засідання позивачка не зявились, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. Представник Дачненської сільської ради в судове засідання не зявився. Приймаючи до уваги заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла 24.03.2012 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №290258. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.10.1992 року, посвідченого секретарем Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області їй належала двохкімнатна квартира, загальною площею 34 кв.м., житловою 27 кв.м., що розташована в [ADDRESS] (колишній номер квартири 4) , Біляївського району Одеської області . Листом №329/02/14 від 30.10.2013 року приватний нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після її смерті в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на це майно (а.с.19). Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Та обставина, що квартира трьохкімнатна, загальна площа складає 34, 20 кв.м., житлова 29, 10 кв.м. підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП « Одеське МБТІ та РОН » 26.09.2012 року а згідно довідки КП « Одеське МБТІ та РОН » №1967 від 01.11.2012 року реконструкція в цій квартирі не проводилась. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] при житті на законних підставах набула право власності на належне їй майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 34,20 кв.м., житловою - 29,10 кв.м. Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка є дочкою померлої, тобто відповідно положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом та протягом шести місяців після смерті матері прийняла спадщину, оскільки згідно довідки сільської ради №3545 від 2.11.2012 року проживала в цій квартирі та була в ній зареєстрована. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і законним, а тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] є її рідною тіткою, посилаючись на те, що померла є рідною сестрою її матері [PERSON], постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак свідоцтво про народження померлої втрачено і відновити його не вбачається можливим. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. 3-ті особи в судове засідання не з'явились, просять слухати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, дівоче прізвище позивачки є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /ас 3/. Мати заявниці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) народилася [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON] [PERSON] /ас 5/ [PERSON] 25.05.1946р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище свого чоловіка [PERSON] /ас 46/. В подальшому - 23.12.1958р. мати позивачки по справі зареєструвала шлюб з [PERSON], взявши прізвище свого чоловіка «[PERSON]» /ас 44/. У матері позивачки по справі була рідна сестра [PERSON], [INFO], яка також проживала в сім'ї [PERSON] та [PERSON] що підтверджується виписками погосподарських книг, наданих виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. /ас 53-65/. При укладенні 15.02.1961р. шлюбу з [PERSON] [PERSON] взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». /ас 39/. Шлюб між вказаними особами був розірваний 27.12.1974р. /ас 40/. 28.03.1975р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище «[PERSON]» /ас 68/. [INFO] [PERSON] померла /ас 69/ Позивачка з 26.07.1978р. по 10.02.1983р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та взяла прізвище «[PERSON]» /ас 45, 70/, а 16.03.1983р. після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачка по справі взяла прізвище «[PERSON]» /ас 4/. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] як племінниці і тітки також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, що знали покійну [PERSON], її рідну сестру [PERSON] та їх батьків як рідних осіб, оскільки в той час вони проживали в [ADDRESS] і тісно з ними спілкувалися. Таким чином суд вважає встановленим, що [PERSON], яка померла [INFO], є рідною тіткою позивачки. Як видно з копії заяви про прийняття спадщини /ас 6/, встановлення даного факту необхідно позивачці для отримання свідоцтва про право на спадщину, тобто тягне за собою юридичні наслідки. На підставі викладеного,

Outcome: approved