Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, народила сина [PERSON] , [INFO] , якого відповідач визнав своїм сином. Дитина проживає разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в достатній мірі не надає. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2020 року позовну заяву [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-29). Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2020 року, скасовано (а.с. 53-54). 12 жовтня 2020 року позивачка [PERSON] подала уточнену позовну заяву в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив про відсутність в нього стабільного заробітку, офіційно не працевлаштований, по можливості надає матеріальну допомогу дитині. Просив стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З доказів наданих позивачкою на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 березня 2020 року серії [NUMBER] , актовий запис № 03 (а.с. 5). Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, майновий стан відповідача, який офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною особою, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 грн. щомісячно,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 181, 182, 192СК України та

Outcome: partial