Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка в травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона з відповідачем з 28.01.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 07.02.2013 року було розірвано. Від подружнього життя [INFO] у сторін народився син - [PERSON], який постійно проживає разом з нею та з її батьками. Після народження дитини відповідач взагалі не цікавиться сином, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день син не пам'ятає батька, не знає як він виглядає, оскільки його жодного разу не бачив. Крім того відповідач не робив жодної спроби зв'язатися з нею і поцікавитися життям сина. Починаючи з 07.03.2012 року за рішенням Сокальського районного суду Львівської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., які останній не сплачує, та станом на 19.10.2015 року заборгованість складає 19 406 грн.. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнути з нього судові витрати на її користь. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, останній подав в суд заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Належно повідомлений відповідач в судове засідання 08.07.2016 року, 30.08.2016 року, 29.09.2016 року, 10.11.2016 року, 07.12.2016 року та 27.12.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Крім того, в судове засідання призначене на 30.08.2016 року, останній викликався через оголошення в газеті. Представник служби у справах дітей в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи служба у справах дітей Сокальської районної державної адміністрації належним чином повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2011 року. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 року, який заочним рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07.02.2013 року було розірвано. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 30.03.2012 року, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, що стверджується копією виконавчого листа у справі №1321/848/2012 виданого 10.05.2012 року. По виконанню вказаного вище рішення, старшим державним виконавцем відділу ДВС Червоноградського МУЮ у Львівській області, постановою від 23.05.2012 року відкрито виконавче провадження, що стверджується копією постанови державного виконавця. Як вбачається копії розрахунку заборгованості по виконанню вказаного вище рішення, станом на 19.10.2015 року заборгованість згідно наявних у ВДВС Червоноградського МУЮ даних становить - 19406,00 грн. Згідно висновку органу опіки і піклування Сокальської райдержадміністрації № 2066/01-11від 19.12.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі матеріалів та рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.12.2016 року №133, орган опіки і піклування Сокальської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, відповідач не цікавиться долею свого малолітнього сина, не займається його вихованням, матеріальної допомоги не надає, аліментів на утримання сина не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, матеріальної допомоги йому не дає, не сплачує аліментів на його утримання, не цікавиться його життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не бере участі в його фізичному, духовному та моральному розвитку, не спілкується з ним, а тому суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі - 551,20 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі - 100 грн.

Outcome: approved