Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 19.08.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] Разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі №203/2401/16-ц з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, в звязку з тим, що на протязі 2017 року постійно хворіє, потребує постійного профілактичного лікування. Відповідач допомоги на лікування сина не надає. Останній є працездатним, має нормальний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має, працює в ДП ВО «Південний машинобудівний завод» на посаді інженера-технолога ІІ категорії, де отримує постійну заробітну плату. В звязку з цим, позивачка просила збільшити встановлений за рішенням суду розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 25% заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В наданих заявах сторони просили провести розгляд справи без їх участі. Позивачка зазначила про підтримання заявленого нею позову та просила задовольнити останній. Відповідач згідно поданої заяви проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №330. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.06.2016 року у цивільній справі №203/2401/16-ц з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн., щомісяця, починаючи з 25.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 24.06.2016 року. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 17.05.2017 року Верховною Радою України було прийнято Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни, зокрема до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України та якою, в редакції вказаного Закону, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Перевіряючи доводи позовної заяви суд враховує, що стягнутий за рішенням суду від 13.06.2016 року розмір аліментів на утримання дитини в сумі 600 грн. є майже втричі меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на момент подачі позову та розгляду справи судом становить 1860 грн. З наданих позивачкою до позовної заяви медичних довідок вбачається, що малолітня дитина сторін на теперішній час перебуває на обліку у лікаря та має хронічне захворювання. Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, останні є здоровим та працездатним, інших осіб на утримання не має, має постійне місце роботи та дохід. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність передбачених ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України підстав для збільшення розміру раніше присуджених на користь позивачки аліментів за рішенням суду, що виходячи із спільного обовязку батьків щодо утримання дитини, урівняє сторони в їх спільному обовязку щодо утримання дитини та буде відповідати інтересам останньої, забезпечить її належне утримання. В своєму позові позивачка просила визначити розмірі аліментів у процентному відношенні від розміру заробітку (доходу) відповідача. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до норм Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог щодо збільшення мінімального розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.06.2016 року з [PERSON] на користь позивачки на утримання малолітньої дитини з 600 грн. щомісяця до ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial