Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 28.04.2000 року вона уклала договір купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м., а саме: житловий будинок - А-1, гараж - Б-1, погріб - В-1, туалет - Г-1, літня кухня - Е-1, сарай - Ж-1, літній душ - Д-1, паркан №1-3. Даний будинок з господарчими будівлями [PERSON] придбала у [PERSON] Договір купівлі-продажу нерухомості - будинку, зареєстровано відповідно до ст. 15 ЗУ «Про Товарну Біржу» Покровським відділом реєстрації Української Товарної Біржі, реєстраційний номер 91025 від 28.04.2000 р. Договір сторонами виконаний повністю. На підставі вказаного договору Синельниківським МБТІ проведено реєстрацію 28.04.2000 р., за реєстровим №2, на право власності за позивачем. До теперішнього часу [PERSON] прописана і фактично проживає у вказаному будинку, сплачує всі комунальні послуги. Так, позивач вказує, що на даний час виявилося, що договір купівлі-продажу нерухомості - будинку не відповідає чинному законодавству, і тому не являється правовстановлюючим документом, оскільки угода купівлі-продажу від 28.04.2000 р. не посвідчена нотаріально. В зв'язку з чим, просить суд визнати дійсним договір від 28.04.2000 року, реєстраційний №91025 купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку [ADDRESS]. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Представники третіх осіб Української Товарної Біржі, Реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції, Реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку ст.ст.128, 130 ЦПК України, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що 28.04.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м., а саме: житловий будинок - А-1, гараж - Б-1, погріб - В-1, туалет - Г-1, літня кухня - Е-1, сарай - Ж-1, літній душ - Д-1, паркан №1-3. Однак, даний договір нотаріально посвідчено не було (а.с.27-28). Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Свої зобов'язання по договору позивач виконав в повній мірі, сплатив суму за жилий будинок в розмірі, передбаченому договором, а саме 9767 грн. (пункт 3 договору купівлі-продажу нерухомості від 28.04.2000 року). На підставі вказаного договору Синельниківським МБТІ 28.04.2000 р. проведено реєстрацію на право власності за [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], за реєстровим №2 та записано в реєстрову книгу №6 (а.с.26). Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду, власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.29-34). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №39447676 від 31.01.2018 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Чміль І.Б. було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Згідно ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, немає сумнівів проти визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, так як сторонами були виконані всі істотні умови договору, та відбулося повне виконання договору, але договір купівлі-продажу нерухомості не завірений нотаріально, так як відповідач ухилився від дотримання даної істотної умови. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved