Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , треті особи комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказала, що вона є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій, крім неї, її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та матері [PERSON] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які в спірній квартирі тривалий час - [PERSON] з 2008, а [PERSON] - з 2010 не проживають. Зазначаючи на тому, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин, житлом не цікавляться, участі в утриманні квартири не приймають, позивачка просить суд на підставі ст.ст.71,72 ЖК України визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеним в позовній заяві обставинами, і просила суд позов задовольнити. Відповідачі, судовий виклик яких здійснювався у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не з`явилися, відзивів на позов не надали, що дає суду підстави для розгляду справи зі згоди позивача у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Треті особи до судового засідання також не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Надавши юридичну оцінку встановленим обставинам та дослідженим дказам, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності. Її основним наймачем, згідно рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.12.2020 № 470 та довідки з місця проживання, є позивачка [PERSON] , яку за згодою повнолітніх членів сім`ї визнано наймачем замість знятого з реєстраційного обліку дідуся позивачки [PERSON] (арк.спр.16,17). На ім`я позивачки [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (арк.спр.15). Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград від 27.04.2021 року №274, відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2010 року (арк.спр.18). Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград від 27.04.2021 року №275, відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2008 року (арк.спр.19). Зазначена обставина знайшла своє повне підтвердження і в показаннях свідків [PERSON] та [PERSON] - сусідів позивачки, які тривалий час проживають в одному з позивачкою будинку, знали її сім`ю. Приблизно з 2010 року відповідачі у їх будинку не з`являються, в квартирі не проживають. Відповідно до ч.4 ст.9 діючого Житлового Кодексу, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ч.4 ст.9 Житлового Кодексу, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Предметом спору є визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням. Положеннями ст.71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців без поважної причини, така особа за правилами ст.ст.71,72 ЖК може бути визнана такою, що втратила право користування житлом. Тобто, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, можливе за двох умов - непроживання у жилому приміщенні більше шести місяців та щоб це непроживання не мало поважної причини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідачам будь-хто перешкоджав у користуванні вищевказаним житлом або обставин, які б дозволяли вважати, що право користування жилим приміщенням зберігається за ними на законних підставах. Оскільки судом встановлено, що не проживання відповідачів в спірній квартирі понад 10 років носить безперервний характер і причин, які б свідчили про поважність причин не проживання, судом не встановлено, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved