Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісяця. Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 26 квітня 2013 року, актовий запис № 491. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10711. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 17 жовтня 2019 року. Відповідач з 2017 року участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. До суду від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2021 року і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року прийнято рішення залишити справу без руху, з підстав недотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК. Позивачці встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. До суду 22 березня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Строки подачі такої заяви були пропущені, але суд врахував поважні причини, що передували цьому пропущенню, так як копію ухвали було передано засобами поштового зв'язку. Ухвалою суду від 9 квітня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 27 травня 2021 року. До суду 20 квітня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн. аліментів на утримання сина. У судовому засідання 27 травня 2021 року позивачка заначила, що [PERSON] бачиться з сином один раз в два місяці. Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Також позивачка зазначила, що відповідач працездатний, отримує дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 2000 грн, надав суду пояснення про те, що має іншу сім`ю, і більш того у нього є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №885. Також відповідач вказав, що має не стабільний заробіток. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вислухав пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 26 квітня 2013 року, актовий запис № 491. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10711. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 999/17.10.19 (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) від 17 жовтня 2019 року. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України та роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ст. 7 Закону України « Про Державний Бюджет на 2021 рік» передбачено, що у 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Тому зважаючи на те, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , тривалий час проживає разом з матір`ю, враховуючи те, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, то суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі-3000 (три тисячі) грн., щомісяця, починаючи з 19 лютого 2021 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial