Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та уточнивши позовні вимоги просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Рожнятівського районного суду від 17 травня 2011 року шлюб між ними розірвано, дитину залишено на проживанні разом з нею. З того часу дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах на будівництві та отримує високі доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій позов визнав частково, зазначив, що на даний час має іншу сім'ю, на його утриманні перебуває малолітній син та дружина, яка ніде не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці. Він не відмовляється сплачувати аліменти на утимання дочки [PERSON], однак у встановленому законом мінімальному розмірі, а саме по 1013 грвень 50 копійок щомісячно. Розгляд справи просив проводити без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу від 17 травня 2011 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2005 року (а.с.4-5). [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 249 виданої Верхньострутинською сільською радою 11.03.2019 (а.с.6). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 11 березня 2019 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] у будинку батьків, в задовільних матеріально-побутових умовах (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31 серпня 2017 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 2017 року, відповідач [PERSON] з 31 серпня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 17, 20). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину, потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток, матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також дружину яка здійснює догляд за дитиною, а тому суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі, який визначила позивачка після уточнення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 500 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв'язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved