Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка посилається на те, що 11 липня 2009 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, за актовим записом № 1233. Від шлюбу з відповідачем має спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2012 року, відповідач став усиновлювачем її доньки - [PERSON], [INFO], даним рішенням було змінено прізвище та по-батькові на [PERSON]. Зазначає, що вони не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, оскільки постійно сперечаються, відповідач принижує її застосовує насильство. Відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження № 42014260180000004 по факту нанесення позиваці тілесних ушкоджень. Постійні сварки та скандали відбувались в присутності дітей, що в подальшому може суттєво вплинути на їх психіку. Неодноразові спроби зберегти сім'ю, позитивного результату не дали, їхні відносини погіршились. Вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у їх вихованні, внаслідок чого вона самостійно не має можливості утримувати доньок. Зазначає, що відповідач не має інших дітей та інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] по 700 грн. на кожну дитину. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, за наданий судом місяць для примирення нічого не змінилось. За час подружнього життя, їхні відносини не складались, постійно виникали суперечки, в результаті яких відповідач застосовував фізичну силу, по даному факту порушено кримінальне провадження. Відповідач постійно її ревнував. З лютого 2014 року, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги, інших дітей та непрацездатних батьків у нього не має. Матеріально відповідач забезпечений, стан здоров'я добрий, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачки [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно сім'я розпалась з вини позивачки, яка знайшла іншого чоловіка, з яким в даний час проживає, не заперечував проти розірвання шлюб, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у частці від заробітку, оскільки зазначив, що він працює на посаді менеджера зі збуту у ПП [PERSON], його дохід складає 1220 грн. в місяць. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 11 липня 2009 року у відділі РАЦСу Вінницького міського управління юстиції, за актовим записом № 1233 (а.с.7), мають від проживання у шлюбі трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10), які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки та скандали, які виникали між сторонами на протязі певного проміжку часу. Подружні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року, з цього часу не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На примирення сторони не згідні. У позивачки є інший чоловік, з яким вона зустрічається. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Відповідно до трудового договору від 10 червня 2014 року, [PERSON] працює на посаді менеджера із збуту ПП [PERSON] та отримує заробітну плату в сумі 1220 грн. на місяць. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач є працездатним, має регулярний дохід. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 травня 2014 року, до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved