Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Данко Трейдінг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, стягнення моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 12.12.2011 року позивачка [PERSON] була прийнята на посаду економіста у відділ продаж, про що було видано наказ №51-П 12.12.2011 року. 27.12.2013 року наказом №55-П позивачка була звільнена за статтею 38 Кодексу Законів про працю України (за власним бажанням у зв'язку зі зміною місця проживання). При розрахунку [PERSON] не виплатили заробітну плату на загальну суму 8688,99 грн., що підтверджується довідкою №23 від 10.02.2014 року, наданою відповідачем. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. До теперішнього часу розрахунок не проведений. Стаття 68 Конституції України передбачає: «Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей». Ці правові норми відповідачем не виконані. Те, що відповідач не виплачував належну заробітну платню, заподіяло їй моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, це вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації її життя: весь час вона переживала з приводу свого існування, не мала можливості повноцінно харчуватися, придбати дитині зимовий одяг подарунки на свята. Тому вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 4816,95 гривень. Просила суд стягнути з ТОВ «Данко Трейдінг» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 8688,99 гривень, моральну шкоду у сумі 4816,95 гривень та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за термін з моменту звільнення до моменту винесення рішення суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що позивачка з 12.12.2011 року була прийнята до ТОВ «Данко Трейдінг» на посаду економіста у відділ продаж згідно наказу № 51-П, що підтверджується наявною в матеріалах справи трудовою книжкою (а.с.3). 27.12.2014 року наказом № 55- П [PERSON] була звільнена за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням у зв'язку зі зміною місця проживання), що підтверджується наявним записом в трудовій книжці, яка наявна в матеріалах справи. Позивачка звертаючись з вищевказаним позовом до суду посилається на те, що при звільненні її з підприємства відповідача, останній не виплатив їй заробітну плату, де заборгованість складає 8688,99 грн. та у зв'язку з чим їй було заподіяно моральну шкоду. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з вимогами ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строк, зазначений у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівника регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» непроведения розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. З матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що працюючи у відповідача та при звільненні, з позивачкою не було проведено повний розрахунок у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України. Згідно довідки від 10.02.2014 року за вих. №23, яка видана [PERSON] відповідачем ТОВ «Данко Трейдінг», остання дійсно працювала в ТОВ «Данко Трейдінг» з 12.12.2011 року до 27.12.2013 року на посаді економіста, і заборгованість товариства перед позивачкою по заробітній платі станом на 10.02.2014 року становить 8688,99 грн. (а.с.4). Разом з тим, згідно довідки за вих. № 05/06/14-2, яка видана позивачці відповідачем ТОВ «Данко Трейдінг» вбачається, що заборгованість по заробітній платі станом на 05.06.2014 року складає 6988,99 грн. (а.с. 15). Встановлено, що заборгованість по заробітній платі позивачці [PERSON], до теперішнього часу не виплачена. З урахуванням наведених норм діючого законодавства та наданих доказів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Данко Трейдінг» на користь позивачки [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 6988,99 грн. Стосовно позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Визначаючи розмір середнього заробітку, що підлягає стягненню, суд врахував вимоги абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, згідно якого у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Довідкою №17 від 10.02.2014 року виданої ТОВ «Данко Трейдінг» заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складає: за жовтень - 5014,30 грн., за листопад - 4619,60 грн. При цьому кількість робочих днів - 44. Таким чином, середньоденний заробіток позивачки, розрахований у відповідності до вимог постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, становить 218,95 грн. (5014,30 грн.+4619,60 грн./ 44 роб. дн.). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 27.12.2013 року (день звільнення) по 05.06.2014 року (день ухвалення рішення) у сумі 23 865,55 грн. (218,95 середньоденний заробіток х 109 роб. дн.). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. З урахуванням ступеню моральних страждань позивачки, які позивачка понесла у зв'язку з несплатою заробітної плати з боку відповідача, у зв'язку з чим, весь час остання сильно турбувалася, не мала можливості повноцінно харчуватись, придбати дитині зимовий одяг, подарунки на свята, а також виходячи з принципу розумності, справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 552,14 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial