Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] народження, посилаючись на те, що вона з грудня 2006р. проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу до серпня 2010 року. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON]. З серпня 2010 року відповідач проживає окремо, участі в матеріальному забезпеченні доньки не приймає, не виконує рішення про оплату аліментів, не виявляє бажання приймати активну участь у вихованні дитини, піклуванні про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. 3-тя особа в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у відсутність її представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками [PERSON], [INFO] Встановлено, що з серпня 2010р. сторони припинили спільне проживання, донька [PERSON] залишилась проживати з матір'ю. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної республіки Крим від 20.12.2011р., з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття /ас 7-8/. Згідно висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дочки [PERSON], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини /ас17-18/. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою познайомилась у вересні 2014 року. Вони часто зустрічаються і проводять разом багато часу. За час їхнього знайомства вона жодного разу не бачила батька дитини. Також дитина ніколи не говорила про свого батька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачкою познайомилась в 2014 році. Дуже часто допомагала їй дивитися за донькою. За весь цей час бачила, що дитина спілкується лише з своєю бабусею та тіткою. Жодного разу не бачила батька дитини, її спілкування з ним. Згідно характеристики [PERSON], учениця 2-г класу шкоди № 300, вона проживає разом з мамою, яка приймає активну участь у вихованні дитини. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймав, жодного разу до шкоди не приходив і не телефонував /ас 38/. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм морали; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved