Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду в якому просила виселити [PERSON] з належного їй житлового будинку за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення , зняти з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що у належному їй житловому будинку проживає син [PERSON], [INFO], який зловживає спиртними напитками, знущається, здійснює крадіжку грошей, влаштовує сварки , наносить їй тілесні ушкодження, ніде не працює, з 2005 року по 2013 рік неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім»ї. Позивач використавши всі досудові заходи вирішення спору, звернулася до суду за захистом свої законних прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], співвідповідач - представник Управління державної міграційної служби м. Полтави в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд ухвалив , провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі , якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України , суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, відповідно до договору купівлі продажу від 25 грудня 1991 року позивачка придбала житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с. 5) Разом із нею зареєстрований і проживає її син [PERSON], [INFO] (а.с. 8) В період 2005 року по 2013 рік відповідач [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї (а.с. 6). Наведене підтверджує систематичним порушенням правил співжиття , які роблять неможливим проживання власниці в одному помешканні з відповідачем. Так, відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи те, що заходи попередження застосовані до відповідача про недопущення вчинення насильства у сім'ї, що застосовувались органами внутрішніх справ, не дали позитивних результатів, зловживання відповідачем алкоголем та неможливі умови спільного проживання продовжують існувати, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] підлягає виселенню з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою громадянина [PERSON], то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Оскiльки, суд задовольняє позовнi вимоги, з вiдповiдача на користь держави вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України пiдлягають стягненню судовi витрати по справi, якi складаються з витрат по сплатi судового збору у розмiрi 121 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial