Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти та має відповідну заборгованість, на підставі статті 196 СК України позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню по аліментах в сумі 14 087 гривень 84 копійки. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, яке набрало законної сили, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. У виконавчому провадженні № 59936001 за виконавчим листом № 2-н/362/983/19 від 10.07.2019 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення зі [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання їх дитини, державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.О. складено довідку-розрахунок від 06.08.2020 року заборгованості по аліментам, яка складає 42 407 гривень 75 копійок за період з 12.11.2018 року до 31.07.2020 року (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що він об`єктивно не має можливості сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Натомість, позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення пені за період з листопада 2018 року по липень 2020 року. Як наслідок, відповідно до положень статей 12 і 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки заявлену суму пені в сумі 14 087 гривень 84 копійки станом на дату 31.07.2020 року, як просить позивач. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, згідно із вимогами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved