Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з виникненням конфліктів, пов'язаних з непорозуміннями, різними поглядами на життя, неможливістю досягнення компромісів, втрати почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї неможливо. Від позивачки в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, де вона зазначила, що позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна, просила прийняти рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяв або клопотань про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутністю від відповідача до суду не надходило. Як вбачається з письмової заяви позивача, вона надає суду згоду на заочний розгляд справи, не змінюючи предмет або підстави позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 07.09.2012 року зареєстрували законний шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис № 329 та видано свідоцтво про шлюб, відповідно до якого позивач у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище - «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]». Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Основна причина розпаду сім'ї - це непорозуміння, втрата почуттів один до одного. Спору з приводу розподілу майна на час розгляду справи не має. 01.11.2013 року сторонам по справі було надано строк на примирення три з половіною місяці. По закінченню строку на примирення сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112-113 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленний одним із подружжя. Позивач скористувалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що сторони не примирилися, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягти на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved