Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути судові витрати в розмірі 121,80 грн., вказуючи, що сторонами 19 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 736. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя. З 20.02.2011 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Примирення вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Вказує, що дитина проживає з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 736, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с. 4/ Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. /а.с. 5/ Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала відсутність між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного та, як виявилось, різні погляди на сімейне життя, побут, на ґрунті чого постійно виникають сварки та суперечки, що призвело до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 20.02.2011 року, сторони спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при подачі позову була сплачена сума судового збору, в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією /а.с.1/, тому кошти, заявлені нею в розмірі 121,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved