Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивачка за первісним позовом [PERSON] у грудні 2015 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненими зобов`язань за договорами про надання споживчого кредиту, визнання припиненою поруки за договорами поруки та припиненою іпотеки за іпотечними договорами. Ухвалою суду від 20.04.2017 р. до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено ТОВ «Фінансова компанія «Позика», яке на підставі договору факторингу від 28.11.2016 р. стало новим кредитором за спірними договорами. ТОВ «Фінансова компанія «Позика» 12.06.2017 р., діючи як третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору, пред`явило позов до позивачки за первісним позовом [PERSON] про звернення стягнення на предмети іпотеки, який ухвалою суду від 20.07.2017 р. прийнято до розгляду в рамках даної цивільної справи та об`єднано з первісним позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 20.07.2017 р. проведено заміну первісного відповідача за первісним позовом, яким є ПАТ «УкрСиббанк», належним відповідачем, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Позика». Ухвалою суду від 25.01.2018 р. уточнено процесуальний статус ТОВ «Фінансова компанія «Позика», а саме визнано ТОВ «Фінансова компанія «Позика» лише відповідачем за первісним позовом та позивачем за другим позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмети іпотеки. Ухвалою суду від 03.07.2018 р. у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.09.2018 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.11.2019 р. до участі у даній справі залучено правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за другим позовом- ТОВ «Фінансова компанія «Позика», яким є ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ». Після збільшення 14.11.2016 р. та уточнення 20.07.2017 р. позовних вимог позивачка за первісним позовом просила: 1) визнати поруку за договором поруки № 1/11174545000-П від 22.06.2007 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , такою, що припинена; 2) визнати поруку за договором поруки № 224994 від 22.08.2008 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , такою, що припинена; 3) визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 510, щодо передачі в іпотеку нежитлових приміщень по [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 18671515; 4) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 510, реєстраційний номер обтяження 5193356; 5) виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію обтяження майна іпотекою за договором іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 510, реєстраційний номер обтяження 5193413, номер запису про іпотеку (спеціальний розділ) 17711992; 6) визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № 2396 від 22.08.2008 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 513, щодо передачі в іпотеку будинку тваринника по [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 20306739; 7) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 2396 від 22.08.2008 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 513, реєстраційний номер обтяження 7789495; 8) виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію обтяження майна іпотекою за договором іпотеки № 2396 від 22.08.2008 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , зі змінами згідно з договором про внесення змін № 1 від 27.04.2009 р., зареєстрованим у реєстрі за № 513, реєстраційний номер обтяження 7789564, номер запису про іпотеку (спеціальний розділ) 17767637. Первісний позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що 22.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11174545000, на забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та [PERSON] (її дошлюбне прізвище) укладено договір поруки № 1/11174545000-П від 22.06.2007 р., згідно якого вона взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника, та нотаріально посвідчений договір іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., згідно якого вона передала в іпотеку банку належні їй на праві власності нежитлові приміщення: рамник цегляний А загальною площею 1597,5 кв.м., рамник цегляний Б загальною площею 1596,2 кв.м., телятник цегляний В загальною площею 1575,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] . 22.08.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11386418000, на забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та нею укладено договір поруки № 224994 від 22.08.2008 р., згідно якого вона взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника, та нотаріально посвідчений іпотечний договір № 2396 від 22.08.2008 р., згідно якого вона передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно - будинок тваринника цегляний загальною площею 322,6 кв.м., який знаходяться по [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2013 р. скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 03.08.2012 р., відмовлено у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту. Апеляційним судом встановлено, що після подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду позичальник [PERSON] [INFO] помер , після його смерті ніхто із спадкоємців не прийняв спадщини, а також відсутні будь-які докази наявності у нього спадкового майна. Вказані обставини, встановлені судовим рішенням, є преюдиційними і не підлягають доказуванню. У зв`язку з відсутністю правонаступників позичальника [PERSON] , які прийняли спадщину після його смерті, основне зобов`язання за двома кредитними договорами після смерті боржника припинилося. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, згідно ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Згідно ч.1 ст.523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. З урахуванням цих обставин, у зв`язку з відсутністю в укладених нею з банком договорах поруки та договорах іпотеки умов щодо її згоди відповідати за будь-якого нового боржника вважає, що наявні підстави для визнання поруки за двома спірними договорами поруки припиненою та для визнання припиненою іпотеки за двома спірними договорами іпотеки. Згідно вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Позивач за другим позовом просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11174545000 від 22.06.2007 р. та кредитним договором № 11386418000 від 22.08.2008 р., укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , у загальному розмірі 3048404,16 грн. (сума основного боргу за кредитом - 229597,96 грн., сума простроченого основного боргу за кредитом - 1440642,71 грн., сума прострочених процентів - 1378163,49 грн.), але у будь-якому випадку не більше вартості спадкового майна [PERSON] , звернути стягнення на належні на праві власності відповідачці [PERSON] предмет іпотеки за іпотечним договором № 1-685 від 22.06.2007 р. та предмет іпотеки за іпотечним договором № 2396 від 22.08.2008 р., а саме на: нежитлові приміщення - рамник цегляний А загальною площею 1597,5 кв.м., рамник цегляний Б загальною площею 1596,2 кв.м., телятник цегляний В загальною площею 1575,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] ; будинок тваринника цегляний загальною площею 322,6 кв.м., який знаходяться по [ADDRESS] , - шляхом надання ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» права на продаж предметів іпотеки будь-якій особі - покупцеві у порядку, визначеному ст.38 Закону України «Про іпотеку», за вартістю, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності. Заявлені вимоги позивач за другим позовом обґрунтовував тим, що 22.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11174545000, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 53000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит не пізніше 20.06.2014 р. та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між банком та відповідачкою [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., згідно якого відповідачка передала в іпотеку банку належні їй на праві власності нежитлові приміщення: рамник цегляний А загальною площею 1597,5 кв.м., рамник цегляний Б загальною площею 1596,2 кв.м., телятник цегляний В загальною площею 1575,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] . Згідно договору про внесення змін № 1 до вказаного договору іпотеки від 27.04.2009 р. зазначено, що строк користування кредитом встановлено до 20.06.2023 р. 22.08.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11386418000, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 25000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит не пізніше 19.08.2011 р. та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних. Додатковою угодою № 1 до другого кредитного договору від 05.02.2009 р. змінено кінцевий термін повернення кредиту на 19.08.2021 р. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між банком та відповідачкою [PERSON] укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 2396 від 22.08.2008 р., згідно якого вона передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно - будинок тваринника цегляний загальною площею 322,6 кв.м., який знаходяться по [ADDRESS] . Згідно договору про внесення змін № 1 до вказаного іпотечного договору від 27.04.2009 р. зазначено, що строк користування кредитом встановлено до 19.08.2021 р. Відповідно до договору факторингу від 24.11.2016 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, згідно якого право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». Останнє набуло також права вимоги за вказаними договорами іпотеки відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 48 від 28.11.2016 р. ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» 28.11.2016 р. на підставі договору факторингу № 48/1 відступило право вимоги за кредитними договорами з [PERSON] ТОВ «ФК «ПОЗИКА», яке на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 22.12.2016 р., укладеного між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА», стало єдиним власником всіх прав вимоги за зазначеними кредитними та іпотечними договорами, договорами поруки. Вказані права вимоги у подальшому перейшли до ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» на підставі договору про відступлення права вимоги № 15/11/19 від 15.11.2019 р. та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 15.11.2019 р. Тоді ж 15.11.2019 р. між ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» та позивачем ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» укладено договір про відступлення права вимоги № 15/11/19/1 від 15.11.2019 р., згідно якого позивач набув права вимоги за двома договорами про надання споживчого кредиту з [PERSON] та двома договорами поруки з [PERSON] , та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 15.11.2019 р. з відповідачкою [PERSON] . Таким чином, позивач ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» є новим кредитором за вказаними договорами про надання споживчого кредиту, договорами поруки та ітепотекодержателем за двома договорами іпотеки. Після смерті [INFO] позичальника [PERSON] первісний кредитор ПАТ «УкрСиббанк» направив до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого від 08.07.2015 р. Згідно листа нотконтори від 15.07.2015 р. спадкоємці [PERSON] у нотконтору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися, спадкова справа № 244/2013 заведена на підставі претензії банку. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2017 р. за померлим позичальником [PERSON] зареєстровано право власності на ј частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 02-02/888 від 04.02.2016 р. про склад сім`ї. З урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тому кредитні договори є дійсними, так само дійсними є договори поруки та договори іпотеки. Представник позивача за первісним позовом - адвокат Шемрай С.Б. у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у відсутності позивачки та її представника, уточнені позовні вимоги підтримав і просив їх задоволити, другий позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» у судове засідання не з'явився, у надісланій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, первісні позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні, просив задоволити другий позов про звернення стягнення на предмети іпотеки. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а другий позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 22.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11174545000, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 53000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит не пізніше 20.06.2014 р. та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних (т.1, а.с.8-11). Для забезпечення виконання зобов`язань позичальником [PERSON] за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (дошлюбне прізвище позивачки за первісним позовом) укладено: -договір поруки № 1/11174545000-П від 22.06.2007 р., згідно якого остання взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника (т.1, а.с.12 також зв.ст.); -нотаріально посвідчений договір іпотеки № 1-685 від 22.06.2007 р., згідно якого іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку банку належні їй на праві власності нежитлові приміщення: рамник цегляний А загальною площею 1597,5 кв.м., рамник цегляний Б загальною площею 1596,2 кв.м., телятник цегляний В загальною площею 1575,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] (т.1, а.с.179-182). Згідно договору про внесення змін № 1 до вказаного договору іпотеки від 27.04.2009 р. зазначено, що строк користування кредитом встановлено до 20.06.2023 р. (т.1, а.с.183). 22.08.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11386418000, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 25000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит не пізніше 19.08.2011 р. та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних (т.1, а.с.22-25). Для забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено: -договір поруки № 224994 від 22.08.2008 р., згідно якого остання взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника (т.1, а.с.26-27); -нотаріально посвідчений іпотечний договір № 2396 від 22.08.2008 р., згідно якого іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно - будинок тваринника цегляний загальною площею 322,6 кв.м., який знаходяться по [ADDRESS] (т.1, а.с.184-185). Згідно договору про внесення змін № 1 до вказаного іпотечного договору від 27.04.2009 р. зазначено, що строк користування кредитом встановлено до 19.08.2021 р. (т.1, а.с.186). Обтяження нерухомого майна іпотекою банк зареєстрував у порядку, визначеному законом, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Відповідно до договору факторингу від 24.11.2016 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, згідно якого право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». Останнє набуло також права вимоги за вказаними договорами іпотеки відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 48 від 28.11.2016 р. (т.1, а.с.136-142). ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» 28.11.2016 р. на підставі договору факторингу № 48/1 відступило право вимоги за кредитними договорами з [PERSON] ТОВ «ФК «ПОЗИКА», яке на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 22.12.2016 р., укладеного між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА», стало власником всіх прав вимоги за зазначеними кредитними та іпотечними договорами, договорами поруки (т.1, а.с.143-151). Вказані права вимоги у подальшому перейшли до ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» на підставі договору про відступлення права вимоги № 15/11/19 від 15.11.2019 р. та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 15.11.2019 р. (т.2, а.с.129-133). Тоді ж 15.11.2019 р. між ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» та позивачем ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» укладено договір про відступлення права вимоги № 15/11/19/1 від 15.11.2019 р., згідно якого позивач набув права вимоги за двома договорами про надання споживчого кредиту з [PERSON] і двома договорами поруки з [PERSON] , та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 15.11.2019 р. з відповідачкою [PERSON] (т.2, а.с.135-140). Таким чином, позивач ТОВ «ШВИДКІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» став новим кредитором за вказаними договорами про надання споживчого кредиту, договорами поруки та ітепотекодержателем за двома договорами іпотеки. Позичальник за вказаними двома кредитними договорами [PERSON] помер [INFO] . Після смерті позичальника [PERSON] первісний кредитор ПАТ «УкрСиббанк» направив до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого позичальника від 27.03.2013 р. Згідно повідомлення нотконтори від 15.07.2015 р. спадкова справа № 244/2013 заведена 01.04.2013 р. на підставі вказаної претензії кредитора ПАТ «УкрСиббанк»; спадкоємці [PERSON] у нотконтору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (т.1, а.с.49). Згідно вимог ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Судом достовірно встановлено, що після смерті [INFO] позичальника [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину. При цьому два спадкоємці за законом першої черги - діти померлого [PERSON] та [PERSON] у передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини у нотаріальному порядку відмовились від прийняття спадщини відповідно до вимог ч.1 ст.1273 ЦК України, що підтверджується відповідними заявами від 06.09.2013 р. (т.1, а.с.86-87). У матеріалах справи відсутні докази щодо прийняття спадщини третім спадкоємцем за законом першої черги - дружиною померлого [PERSON] . Як випливає з долученої банком довідки № 02-02/888 від 04.02.2016 р. про склад сім`ї (т.1, а.с.43), померлий [PERSON] не був зареєстрований за місцем реєстрації членів своєї сім`ї - дружини та двох дочок по [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві власності членам сім`ї [PERSON] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по ј частині кожному співвласнику, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою (т.2, а.с.118-119). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог пп.3.22 п.3 глави 10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим у МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. З огляду на викладене суд вважає необґрунтованим твердження відповідача за первісним позовом про те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Незважаючи на те, що зобов`язання за кредитним договором у силу вимог ч.1 ст.608 ЦК України не припиняється смертю боржника, оскільки воно не є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим може бути виконане іншою особою, судом встановлено, що зобов`язання за вказаними вище двома кредитними договорами припинилися після смерті боржника [PERSON] у зв`язку з відсутністю правонаступника померлого позичальника - спадкоємця, який прийняв спадщину після його смерті. Обставини щодо припинення зобов`язання за кредитними договорами після смерті позичальника [PERSON] встановленірішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2013 р. (т.1, а.с.204-207), яким скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 03.08.2012 р. та відмовлено у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту. Відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Згідно вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання поруки за спірними договорами поруки припиненою та визнання іпотеки за спірними договорами іпотеки припиненою. Підлягають до задоволення також вимоги за первісним позовом про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за двома договорами іпотеки та виключення з Державного реєстру іпотек записів про державну реєстрацію обтяження майна іпотекою. Крім того, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. На поручителя, майнового поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя, майнового поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксованої у договорі поруки, договорі іпотеки. Проте у спірних договорах поруки та договорах іпотеки такі зобов`язання [PERSON] відсутні. При вирішенні первісного позову суд відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду, а саме: від 29.01.2020 р. у справі № 296/10858/16-ц, від 18.09.2019 р. у справі № 161/18853/14-ц, від 23.09.2019 р. у справі № 501/2700/16-ц, від 25.09.2019 р. у справі № 201/17495/16-ц. У зв`язку з припиненням іпотеки за двома договорами іпотеки суд відмовляє у задоволенні другого позову про звернення стягнення на предмети іпотеки. Крім того, суд, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 29.05.2019 р. у справі № 310/11024/15-ц, зазначає, що іпотекодержатель обрав неналежний спосіб захисту, звернувшись з даним позовом про звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за двома кредитними договорами з [PERSON] на два належні відповідачці на праві власності предмети іпотеки шляхом надання йому права на продаж предметів іпотеки будь-якій особі - покупцеві у порядку, визначеному ст.38 Закону України «Про іпотеку»; не надано розрахунку заборгованості, не проведено оцінки предметів іпотеки та спадкового майна. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, звідповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивачки 2037,60 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору (т.1, а.с. 1, 79). На підставі наведеного, відповідно до ст. 523, 559, 593, 608, 1268, 1270, 1273, 1282 ЦК України, ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку», пп.3.22 п.3 глави 10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим у МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595,

Outcome: approved