overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 14 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Великознам'янською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області було зроблено відповідний актовий запис за № 5. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося через втрату поваги, згодом почуття зникли, часто виникали сварки, тому спільне проживання стало надалі неможливим. З серпня 2015 року за ініціативою позивачки шлюбні відносини припинилися. В зв»язку з такими обставинами вважає збереження шлюбу з відповідачем неможливим, призначення будь-яких строків на примирення недоречним. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває з 08.06.1996 року у шлюбі, зареєстрованому Богданівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями. В суді позивачка просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, зважаючи на вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано 08.06.1996року Богданівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис №04. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розірвати шлюб укладений між сторонами залишивши позивачці і відповідачу теперішні прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває з 18.12.2010 року у шлюбі, зареєстрованому відділом ДРАЦС Чернігівського РУЮ Запорізької області. Спільне життя у сторін не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, які призводять до сварок. В судове засідання позивачка не з'явилася, в матеріалах справи знаходиться її заява в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, на позовних вимогах наполягає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] (а.с. 14 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано 18.12.2010р. відділом ДРАЦС Чернігівського РУЮ Запорізької області, актовий запис №35. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так як сторони живуть окремо, шлюбні відносини не підтримують, суд вважає що сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розірвати шлюб укладений між сторонами залишивши позивачці і відповідачу теперішні прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 жовтня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №433. Зазначений позов позивачка просить розглянути за останнім відомим місцем мешкання відповідача. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень не надав, сповіщався про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда» (а.с.25). В порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про день розгляду справи, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. За таких, обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судовому засідання встановлено наступне: між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 30 жовтня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №433 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). З жовтня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб став носити формальний характер, примирення між сторонами не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1992 року. Від шлюбу мають двох дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також зазначила, що відносини з відповідачем протягом останніх трьох років сімейного життя стали поступово погіршуватись. Між ними постійно виникають суперечки та сварки через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, ведення господарства та виховання дитини. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З огляду на це, посилаючись на те, що спроби примирення результатів не дали, на теперішній час вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №45. Від шлюбу мають двох дітей малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 1 ст.24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З огляду на наведенні положення СК України, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, разом не проживають, наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому пояснила, що 13. 08. 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Центрально-Міського райсуду від 16. 11. 2015 року був розірваний. 18. 01. 2013 року від цього шлюбу народилась донька [PERSON], яка мешкає з позивачкою та фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги в достатньому розмірі не надає. Відповідач є працездатним, працює на постійному місці роботи, має регулярний та стабільний заробіток, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу добровільно, але не робить цього з моменту фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а точніше з 30.09.2015 року. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ніякої матеріальної допомоги не отримує, потребує допомоги на своє утримання. Просить суд винести рішення, яким щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її позивачки утримання у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою , [PERSON] - 18. 01. [INFO] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 13. 08. 2011 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб (а.с.13), який рішенням Центрально-Міського райсуду від 16. 11. 2015 року був розірваний (а.с.5). 18. 01. 2013 року від цього шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с.4), яка мешкає з позивачкою та фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги в достатньому розмірі не надає. Відповідач є працездатним, працює на постійному місці роботи: ТОВ «Промислова геодезія», має регулярний та стабільний заробіток, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу добровільно, але не робить цього з моменту фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а точніше з 30.09.2015 року. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ніякої матеріальної допомоги не отримує, потребує допомоги на своє утримання. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на своє особисте утримання, відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому пояснила, що без реєстрації шлюбу перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року, від яких [INFO] в них народилася дочка [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, в зв'язку з чим, у вересні 2013 року вони були фактично припинені, хоча до цих пір сторони мешкають за однією адресою. З цього ж часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримування своєї дочки, мотивуючи це відсутністю у нього грошей. Відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, хоча він немає нікого іншого на своєму утриманні, він здорова працездатна людина і може утримувати свою дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 14 серпня 2014 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, не предоставив до суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи у його відсуНа підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року, від яких [INFO] в них народилася дочка [PERSON] (а.с. 11), яка мешкає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, в зв'язку з чим, у вересні 2013 року вони були фактично припинені. Відповідач ухиляється від обов'язку з утримання дочки, хоча він здорова та працездатна людина, він не має нікого іншого на своєму утриманні. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам ст.ст. 182,183 СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому пояснила, що від відносин з відповідачем [PERSON] в них народилася дитина [PERSON] 17 березня 2010, яка мешкає з нею, та знаходиться на її утриманні. Сумісне життя між сторонами не склалося. З моменту припинення відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною особою, він здорова людина і може утримувати свою дитину. В процесі розгляду справи, позивачка частково змінила свої позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, оскільки вона узнала, що у відповідача є на утриманні ще одна дитина. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала свої змінені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували деякий час у фактичних шлюбних відносинах, від яких в них народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.3, 4 ), яка мешкає з матірю (довідка а.с.8). Відповідач ухиляється від обовязку з утримання дочки. На своєму утриманні відповідач має ще одну дитину, в звязку з чим позивачка частково змінила свої позовні вимоги з 1 / 4 частини на 1 /6 частину заробітку. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам ст.ст. 182,183 СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому пояснила, що вона являється матір'ю [PERSON] - [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини являється [PERSON]. З початку 2010 року, вона мешкає з сином окремо від відповідача та самостійно утримує і забезпечує дитину. На сьогоднішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною особою: працює на постійному місці праці та має стабільну заробітну плату, він не є хворою людиною, не має нікого іншого на своєму утриманні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач являється матір'ю [PERSON] - [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про склад сім'ї. (а.с.3,7). Батьком дитини являється [PERSON], що підтверджується довідкою про батьків [PERSON] (а.с.8). З початку 2010 року, позивачка мешкає з сином окремо від відповідача та самостійно утримує і забезпечує дитину. На сьогоднішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною особою: працює на постійному місці праці та має стабільну заробітну плату, він не є хворою людиною, не має нікого іншого на своєму утриманні. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на утримання дитини відповідає вимогам ст.ст. 182,183 СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved