Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказано, що вона, з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, якій на підставі рішення Лисичанського міського суду від 27.08.2015р. розірвано. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Інших дітей, непрацездатних батьків у відповідача не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. З відповідачем проживають окремо. Добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця міста Привілля Луганської області, на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Лисичанського міського суду від 27.08.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.6/. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15 квітня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON], народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 320. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] /а.с.7/. Згідно з довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба», [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, відповідач позов визнав, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved