Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] у грудні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2006 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбні відносини з листопада 2018 року фактично припинені, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе, у зв`язку з чим, просила розірвати шлюб, спір про місце проживання дитини не виник, донька буде проживати з позивачкою. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідно до заяви [PERSON] С [PERSON] від 22.04.2019 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, спір про поділ майна та проживання дитини відсутній. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви [PERSON] від 22.04.2019 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу, спір про поділ майна та проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що 03 червня 2006 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 289, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення неможливе. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved