Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно, з саме на земельну ділянку площею 1,9700 га., кадастровий номер: 3220688400:01:001:0023, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 07 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження позивачки та матеріалами спадкової справи № 364/2016. Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за законом подала заяву про прийняття спадщини, щодо всього спадкового майна спадкодавця до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса. Належність спадкодавцю спадкового майна, а саме: земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серія Р3 № 361257, який був виданий Богуславською райднною державною адміністрацією Київської області 14.10.2003 року. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку з посиланням на те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.02.2018 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Щербашенецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 07 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії IV-УР № 1390113, копією свідоцтва про одруження серії ІІ-БК № 454522 від 29.05.1983 року, копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії І-ОК № 376439 від 12.07.2016 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за законом подала заяву про прийняття спадщини, щодо всього спадкового майна спадкодавця до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 364/2016. Інші спадкоємці за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме: дочки спадкодавця - [PERSON], [PERSON] та син спадкодавця [PERSON], звернулися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про відмову від прийняття спадщини, щодо спадкового майна померлої [PERSON]С.(яка помер 07 липня 2016 року у віці 89 років), що підтверджується копіями відповідних заяв. Інші спадкоємці із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області не зверталися. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 02-31/75 від 13.02.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,9700 га, кадастровий номер: 3220688400:01:001:0023, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю [PERSON] (померла 07 липня 2016 року), яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована [INFO], не може бути видане, оскільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право приватної власності на землю, серія Р3 № 361257, який був виданий Богуславською райднною державною адміністрацією Київської області 14.10.2003 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 07 липня 2016 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 361257, який був виданий Богуславською районною державною адміністрацією Київської області 14.10.2003 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210897972018 від 25.01.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,9700 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право приватної власності на землю, серія Р3 № № 361257, який був виданий Богуславською райднною державною адміністрацією Київської області 14.10.2003 року, для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 390 грн. 30 коп.. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved