Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею та відповідачем [PERSON], як за спадкоємцями за законом першої черги, право\~ власності на спадкове нерухоме майно, а саме: за кожним право спільної часткової власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вулиці Заріччя під №6 (шість) в с. Ісайки Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 20 жовтня 2017 року у віці 73 роки помер батько та спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області та який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті спадкодавця - [PERSON], відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами), що розташований по вул. Заріччя під №6 в селі Ісайки Богуславського району Київської області. Позивачка зазначає, що вона та [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], але при зверненні до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області\~ [PERSON] із заявами про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у спадкодавця\~ правовстановлюючого документу на вище вказаний житловий будинок, що підтверджується постановою\~ приватного нотаріуса\~ та матеріалами спадкової справи за №25/2018. Належність спадкодавцю житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Заріччя,6 в с. Ісайки Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою № 357 виданою 05.06.2018 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі за №№ 2,3,3 за 2006-2020 роки, головою двору був [PERSON] та йому дійсно належав вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею та відповідачем права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Заріччя, 6 в с. Ісайки Богуславського району Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Позивачка зазначає, що оскільки вона позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив його задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідач Ісайківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер 20 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи № 25/2018. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного\~ нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області\~ [PERSON] від 18.05.2018 року та матеріалами спадкової справи № 25/2018. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області\~ [PERSON] № 02-31/11 від 18.05.2018 року позивачці та відповідачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул.Заріччя під №6 в с. Ісайки Богуславського району Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер 20 жовтня 2017 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 6 по вул. Заріччя в с. Ісайки Богуславського району Київської області вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1978 року забудови, загальною площею 88,90 кв.м., жилою площею 37,00 кв.м., допоміжною (підсобною) 44,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай-прибудова, літня кухня, погріб з шийкою, огорожа та колодязь. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Заріччя № 6 в с. Ісайки Богуславського району Київської області підтверджується довідкою № 357 виданою 05.06.2018 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі за № 2,3,3 за 2006-2020 роки, головою двору був [PERSON], якому належав вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Ісайківської сільської ради набув право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області від 05.06.2018 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 14 від 31.05.2018 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Заріччя під № 6 в с. Ісайки Богуславського району Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 30 від 01.06.2018 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] права спільної часткової власності на спадковий будинок, що залишилися після смерті спадкодавця [PERSON] під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved