Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю його за місцем реєстрації більше одного року. В позові позивачка посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказує, що крім неї в належній їй квартирі є зареєстрованими ії доньки-треті особи [PERSON] та [PERSON]. Також в квартирі є зареєстрованим відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком ії доньки [PERSON] Позов мотивує тим, що в спірній квартирі відповідач проживав до 2008 року. 03.03.2008 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва його було засуджено до одного року позбавлення волі, після відбуття покарання відповідач в квартирі більше не проживає. Вказує, що відповідач веде аморальний спосіб життя, є наркозалежним, місце проживання його їй не відомо. 27.11.2011 року відповідач з донькою розлучився та з цього моменту жодного разу в квартирі не з`являвся, не маючи жодних перешкод для проживання у квартирі. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає позивачці як власнику даної квартири в повній мірі здійснювати ії права власності відносно належного їй майна, тому звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засідання позивач не з`явилась, подавши через канцелярію суду заяву в якій позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи, які повідомлялись судом належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.11.1997 року, зареєстрованою Товарною біржою « Десятинна», реєстровий номер 8528-3090(а.с.4). Згідно з довідкою форми №3, виданою ЖБК « Проектувальник 3» на даний час в квартирі зареєстровані позивачка, відповідач по справі , а також доньки позивачки [PERSON].,[PERSON] ( а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що відповідача згідно з вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 17.08.2010 року було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі у виді 1 року шести місяців.(а.с.8). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 27.12.2011 року Відділом РАГС Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. ( а.с.7). Відповідно до довідки ЖБК « Проектувальник-3» від 16.12.2013 року [PERSON] з заявами щодо чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідач не звертався., комунальних платежів не сплачував.(а.с.6). Згідно із складеним актом ЖБК « Проектувальник3» за участю мешканців будинку [PERSON].,[PERSON].,[PERSON]. відповідач з 2008 року у спірній квартирі не проживає. Виходячи із викладеного вище , оцінюючи докази у сукупності та кожний доказ окремо, судом встановлено, що в спірній квартирі з 2008 року, відповідач в квартирі не проживає, не маючи перешкод в користуванні спірною квартирою, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрованим в належній позивачці квартирі, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживаючи та не маючи перешкод в користуванні ним. Суд враховує, що на час подання позову сплив встановлений законом понад один рік, а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживаючи в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі .

Outcome: approved