overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну частку, площею 3,11 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом, яка розташована на території Великокаленицької сільської ради Полонського району Хмельницької області, та належала для її покійної матері. В обґрунтування вимог вказувала, що для її матері [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,11 умовних кадастрових гектарах ХМ №0367928. 26 серпня 1997 року [PERSON] померла, позивачка на час її смерті постійно проживала разом з нею. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, оскільки проживала разом з покійною на день її смерті та за її життя вела спільне з нею господарство. Однак оформити право на спадщину позивачка позбавлена можливості, оскільки було втрачено оригінал сертифікат на право на земельну ділянку (пай), що унеможливлює позивачці, як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що інших спадкоємців, крім неї немає.\~\~ В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий при розгляді справи позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за життя було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ХМ № 0367928 площею 3,11 умовних кадастрових гектарах. 26 серпня 1997 року [PERSON] померла. Після її смерті позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Оскільки сертифікат на право на земельну ділянку (пай) було втрачено, про що позивачем зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 05 січня 2017 року № 1 (10208) та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За вказаних обставин, відповідно до ст.ст.524,549 ЦК України 1963 року, позивачка як спадкоємиця за законом набула право на спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила прийняти рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 ( одна тисяча) гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] змінені позивачкою в судовому засіданні позовні вимоги визнає повністю і згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на двох дітей щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2010 року до 9 квітня 2014 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні у позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. В відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатний, і в змозі надавати утримання дитині. При цьому суд враховує те, що відповідач має не регулярний, мінливий дохід, а також бажання позивачки та вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що син продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є його батьком і добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивачки визнав повністю, погодився сплачувати аліменти у розмірі ? частини від його заробітної плати. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Відповідно до ст.199 СК України у випадках, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки № 757 від 22.01.2014 р. навчального закладу - Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (а.с.2) [PERSON] дійсно є студентом Національного аерокосмічного університету 2 курсу 6 факультету денного відділення, та закінчує навчання у червні 2016 року. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], не працює, згоден на період навчання матеріально допомагати сину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд прийняти рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила і просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи стягнення з часу звернення її до суду з позовною заявою до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомив причину неявки до суду, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка проти ухвалення такого рішення не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2002 року до 28 серпня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному утриманні у позивачки. 28 серпня 2013 року шлюб між сторонами розірваний в судовому порядку. Сторони сумісно не проживають. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатним і в змозі надавати утримання дітям. При цьому суд враховує те, що відповідач має не регулярний, мінливий дохід, а також бажання позивачки та вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO], в розмірі ? частки , але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення і межах суми платежу на один місяць. Судом встановлено, рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 5 квітня 2017 року по даній справі суд вирішив позов [PERSON] задовольнити повністю. Стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 406(чотириста шість) гривень 50 (п'ятдесят) копійок, в межах суми платежу аліментів за один місяць. Проте, суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що з відповідача [PERSON], [INFO], слід стягнути на користь держави 640 (шістсот сорок )гривень судових витрат. На підставі ст. ст. 88, 220 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки не проживає у вказаному житловому будинку з 2014 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу слухати в його відсутності та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно договору дарування серії ВТК № 736576, власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов заявника від 15 травня 2014 року, 01 квітня 2015 року, 11 квітня 2016 року [PERSON] проживає за адресою [INFO], [PERSON] [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає його місце знаходження не відоме. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жиловим приміщенням в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй та її сину-[PERSON] на праві приватної власності належить вищевказана квартира в рівних долях кожному. На даний час в квартирі зареєстровано 4 особи: позивачка -[PERSON], її син [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї після реєстрації шлюбу. Після розірвання шлюбу з 2010р. і по теперішінй час [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. Оскільки він не проживає у даній квартирі позивачка вимушена сплачувати надмірні комунальні послуги, які не надаються, але нараховуються за нього, що відображається на її матеріальному стані, так як вона одна утримує неповнолітню доньку. У судовому засіданнні позивачка позов підтримує та просить його вимоги задовольнити. Відповідач у відповідності із ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся про день слухання справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки не проживає у вказаному житловому будинку з 2010 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу слухати в його відсутності та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та запевнив, що з 20 жовтня 2010 року покинув житлове приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 123334 від 25 травня 2006 року виданого комітетом Іванівської сільської ради, власником домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] області є [PERSON]. Згідно акту обстеження на факт проживання [PERSON] від 10 лютого 2014 року, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] але не проживає з 2010 року. [PERSON] [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки не проживає у вказаному житловому будинку з 2011 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу слухати в його відсутності та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно договору дарування серії ВАМ № 540908 від 06 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла в дар жилий будинок з господарськими будівлями, що розміщений на земельній ділянці земельного фонду Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про зміну прізвища серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» про що складено актовий запис № 13. Згідно рішення Теребовлянського районного суду від 29 серпня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту обстеження на факт проживання громадян за адресою [ADDRESS], від 10 червня 2014 року [PERSON] у [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 2011 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки не проживає у вказаному житловому будинку з 2013 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу слухати в його відсутності та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 197882 від 06 квітня 2012 року виданого приватизаційним органом Теребовлянської міської ради, власниками квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі приватної спільної сумісної власності. Згідно рішення Теребовлянського районного суду від 04 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов заявника [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS], від 20 серпня 2014 року [PERSON] по [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає з 2013 року. Згідно довідки від 19 серпня 2014 року виданої виконкомом Теребовлянської міської ради про те, що [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але не проживає. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою с. Варваринці, вул. Дружбівська, 40, Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки не проживає у вказаному житловому будинку протягом десяти років. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу слухати в його відсутності та повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Варваринці, вул. Дружбівська, 40, Теребовлянського району Тернопільської області, на підставі рішення суду від 30 листопада 2009 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 травня 2010 року. Згідно акту обстеження місця проживання заявника [PERSON], що проживає за адресою [INFO], від 20 травня 2016 року [PERSON], [INFO], в с. Варваринці, вул. Дружбівська, 40, Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрований, але не проживає протягом десяти років. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою с. Варваринці, вул. Дружбівська, 40, Теребовлянського району Тернопільської області.

Outcome: approved