Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 15.11.2009 року померла її мати [PERSON] , у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено за спадкодавцем державним актом серії Р2 №647346. 02.04.2012 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої також відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки право власності на яку було посвідчено за останньою державним актом серії Р2 №647367, яку вона прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцями, однак оригінали вище згаданих державних актів було втрачено під час пожежі будинку, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Крім того, відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між її батьком [PERSON] , який помер 27.08.1989 року та спадкодавцем [PERSON], а саме відсутнє свідоцтво про народження [PERSON]. При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з чим просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом.\~ Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Відповідачі [PERSON] та Хустянська сільська рада в задоволенні позовної заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 листопада 2009 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, що підтверджується довідкою Коршачинської сільської ради та копією свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.10,12). До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,75 га, розташована на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №647346, що вбачається з копії державного акту, звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15,19-20). 02 квітня 2012 року померла бабуся позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою Коршачинської сільської ради та копією свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.10,13). До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,75 га, розташована на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №647367, що вбачається з копії державного акту, звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16,21-22). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що оригінали вище згаданих державних актів було втрачено під час пожежі будинку, а дублікати отримати позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавців, що підтверджується копією акту про пожежу (а.с.14). Також, відсутність оригіналів даних правовстановлюючих документів унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, що вбачається з листа приватного нотаріуса [PERSON] за №569/01-16 (а.с.18). Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З аналізу п.7 Глави 7 цього Порядку вбачається, що правовстановлюючим документом, що необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, є державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Крім того, позивачка не може оформити спадщину так, як не підтверджуються родинні відносини між її батьком [PERSON] , який помер 27 серпня 1989 року та спадкодавцем [PERSON], а саме відсутнє свідоцтво про народження [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть [PERSON]. та листом державного архіву Сумської області за №Мз-1229 (а.с.11). Разом з тим, їхні родинні відносини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, батько заявниці та спадкодавець мають однакові прізвища, а ступінь їх родинних звязків підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де її батька записані [PERSON] та [PERSON] та довідкою Хустянської сільської ради за №572 від 15.12.2016 року з якої вбачається, що [PERSON]. Згідно ст.256 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно положень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved