Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16.04.2008 у Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 6. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що причиною розпаду їх сім`ї послужило те, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя та виховання дитини, різні моральні цінності. Відповідач не займається вихованням дитини, не вважає своїм обов`язком надавати кошти на утримання сім`ї, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, під час яких відповідач ображав та принижував її. З листопада 2018 року вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, оскільки вони стали чужими один для одного людьми, втратили почуття поваги та любові. Переконана, що міцної та здорової сім`ї у них нема та не буде, а тому вирішила розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.04.2008, який був зареєстрований у Вільхівецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 6 /а.с. 3/. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони з листопада 2018 року разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Розлад у сім`ї є стійким і тривалим. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх малолітнього сина, оскільки його повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved