overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони одружилися 19 березня 2008 року, про що свідчить актовий запис №1 Забрідської сільської ради Великоберезнянського району. Від шлюбу в них народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні характери внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не підтримують нормальних сімейних відносин. Крім цього, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не має бажання створити належні матеріально-побутові умови проживання для свого сина, утримувати, виховувати і забезпечувати його. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, зароблені кошти витрачає на власні потреби. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання сина, а також після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб 19 березня 2008 року, про що у Забрідській сільській раді Великоберезнянського району зроблено актовий запис за №1. Оскільки сторони не проживають разом, їхній шлюб існує формально. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов про стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісяця.Також позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом,, посилаючись на те, що вони одружилися 27 травня 2006 року, про що свідчить актовий запис №7 Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні характери внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, дебоширить, наносить їй побої. Така його поведінка триває вже близько трьох років. Крім цього, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка просить позов задовольнити, розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала , просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу з позивачкою, однак він ніде не працює і така сума аліментів, яку просить стягувати з нього відповідачка, завелика. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб 27 травня 2006 року, про що у Малоберезнянській сільській раді Великоберезнянського району зроблено актовий запис за №7. Оскільки сторони не проживають разом, їхній шлюб існує формально. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов про стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця на двох дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що до середини 2015 року вона проживала в громадянському шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від громадянського шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначила , що крім двох дітей від відповідача вона ще виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивачка вказувала на те, що за довготривалий період між нею та відповідачем сімейне життя погіршувалось, вони фактично припинили відносини та на сьогоднішній день їх не підтримують. І їй самій важко забезпечити матеріальні потреби дітей, позаяк відповідач відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу. На підставі наведеного позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на двох дітей до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був оповіщений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка являється матір`ю неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , а такою [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не являється батьком дітей позивачки [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачкою до суду не подано належних доказів про те ,що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року вона заволоділа відкрито житловим будинком в смт. Великий Березний вул. Зелена,13 Б без отримання земельної ділянки для таких цілей. Наявність майна підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок, який був виготовлений на її імя. Вона постійно проживає в цьому будинку, здійснює капітальні та поточні ремонти, користується земельною ділянкою для його обслуговування, сплачує комунальні послуги. Однак реєстрація будинку до сьогоднішнього дня не відбулася. А тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності на вказаний вище житловий будинок за набувальною давністю. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON]виготовила технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться в смт. Великий Березний вул. Зелена,13Б Великоберезнянського району Закарпатської області. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа , який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 10 вересня 2011 року по 13 січня 2015 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Даний шлюб було розірвано 13.01.2015 року рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Добровільно надавати допомогу на утримання сина не бажає. Відомостей про місце роботи відповідача їй не відоме, а тому просить розмір аліментів встановити в твердій грошовій сумі. Враховуючи її важке фінансове становище, спричинене підвищенням цін на продукти та інші, необхідні для утримання дитини товари, її невисоким рівнем доходу, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 800 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у позивачки та відповідача є син [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі по 800 гривень, щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом , посилаючись на те, що з 1985 року проживає разом із своєю родиною за адресою [ADDRESS] Великоберезнянського району. Даний житловий будинок був збудований особисто нею та її чоловіком, ще до часу її реєстрації в ньому. Разом із родиною веде спільне господарство, сплачує комунальні платежі. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] Великоберезнянського району за набувальною давністю. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Лютянської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Лютянської сільської ради [PERSON] являється головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS], який побудований в середині 1980 років. Згідно штампа в паспорті позивачки зазначено, що вона зареєстрована в [ADDRESS] Копією технічного паспорту на будинок [ADDRESS] також встановлено, що власником будинку є [PERSON] Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п'яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони одружилися 05.08.2006 року, про що у виконкомі Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району зроблено відповідний запис за №10. Від шлюбу в них народилась одна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказувала на те, що за 9 років шлюбу вони з відповідачем проживали в будинку його батьків в с.Волосянка, 309, Великоберезнянського району. Однак, останній час стосунки між ними погіршилися і вона з дитиною в кінці січня 2015 року перейшла проживати до своїх батьків с с.Луг,25, Великоберезнянського району. Також позивачка зазначила, що з часу переїзду до своїх батьків відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки. Тому вона просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, однак зазначив, що він має сумнів щодо того, що донька [PERSON] його дитина. Тому він заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 05 серпня 2006 року у виконкомі Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, який на даний час існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від шлюбу у подружжя народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, яку батьки зобовязані утримувати до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що оскільки відповідач має постійне місце роботи, з нього слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Судове рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони одружилися 08.10.2016 року, про що у виконкомі Ставненської сільської ради Великоберезнянського району зроблено відповідний запис за №08. Від шлюбу в них народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказувала на те, що відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не бере з моменту її народження, переїхав до своїх батьків за адресою своєї реєстрації. Оскільки відповідач працює, має постійне місце роботи, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх виді в його заробітку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася , однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності , позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заперечення на позов , в якому просить розглянути справу без нього, позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 08.10.2016 року, про що у виконкомі Ставненської сільської ради Великоберезнянського району зроблено відповідний запис за №08. Від шлюбу у подружжя народилася дитина: - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Однак , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що оскільки відповідач має постійне місце роботи, з нього слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь держави. Судове рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони одружилися 03 вересня 1995 року у виконкомі Тихівської сільської ради Великоберезнянського району за актовим записом № 3. Від цього шлюбу у них народилися троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. Позивачка в позові зазначила, що під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, жодного разу вони не могли порозуміти одне одного. Спільним життям вони фактично не проживають вже близько двох років. Крім того відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Місце роботи та його заробіток позивачці не відомі, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на утримання двох дітей. А тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та судові витрати по справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 03 вересня 1995 року, який існує формально, оскільки сторони не підтримують нормальних сімейних відносин. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від цього шлюбу у них народилися троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері батька на їх утримання яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця на двох дітей ( з розрахунку по 500 грн. на кожну дитину) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved