Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 05.12.2015р. народження в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб, починаючи з дня подання позову. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що з 04.08.2015р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] 05.12.2015р. народження. Донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, має постійне місце праці працює соціальним інспектором в відділі праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради, інших непрацездатних утриманців не має, однак, добровільно кошти на утримання дочки позивачці не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, пояснила що в провадженні суду також перебуває її позов про розірвання шлюбу з відповідачем, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні, позов визнав, пояснив, що по мірі можливості надавав кошти для утримання дочки, не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №261042 від 04.08.2015р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в відділі РАЦС по м. Стрию РС Стрийського МУЮ. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-СГ № 473601, яке видане виконкомом Моршинської міської ради Львівської області, сторони є батьками [PERSON] 05.12.2015р. народження. З довідки КП «Надія» №742 від 15.02.2017р. по вул.1-го Листопада 7/2 в м. Стрий вбачається, що позивачка та її дочка [PERSON] зареєстровані за даною адресою. Відповідач за цією адресою зареєстрованим не значиться. Отже, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце праці працює соціальним інспектором в відділі праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради, добровільно коштів на утримання дочки позивачці не надає, інших утриманців не має, суд вважає, що є всі підстави ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 05.12.2015р. народження аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 15.02.2017р. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved