Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про збільшення розміру аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 серпня 2009 року позивачка та відповідач розірвали шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь, на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 2-448/2009 виданий Маньківського районним судом Черкаської області 27 серпня 2009 року перебуває на виконанні в Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. На даний час вимоги законодавства щодо мінімального розміру аліментів збільшились і відповідно вимог викладених в ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином на даний час на думку позивачки вона має право на збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка та її представник до суду не зявилися, але в своїй позовній заяві просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач, який згідно довідки Маньківської селищної ради, зареєстрований за адресою: [INFO], відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно з ч. 4 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 7\~серпня 2009\~року позивачка\~та відповідач\~розірвали шлюб.\~Від шлюбу\~вони мають\~доньку -\~[PERSON],\~[INFO]\~та сина\~-\~[PERSON],\~[INFO],\~які на\~даний час\~проживають з\~позивачкою і\~перебувають на\~її утриманні. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь, на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 2-448/2009 виданий Маньківського районним судом Черкаської області 27 серпня 2009 року перебуває на виконанні в Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. На даний час вимоги законодавства щодо мінімального розміру аліментів збільшились і відповідно вимог викладених в ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином на даний час на думку позивачки вона має право на збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Слід зазначити, що 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України №4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. (Закон України від 17.05.2017 року №2037-У111, набрав чинності з 08.07.2017 року). Згідно положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192\~Сімейного кодексу\~України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі зміни матеріального стану, розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом отримувача аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved