Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ПАТ «Марфін Банк», у якому просила визнати Договір поруки №03801-СО від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 06.04.2010 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та [PERSON] - припиненим Представник позивачки у судове засідання зявився, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник ПАТ «Марфін Банк» у судове засідання зявився, позов не визнав, та просив відмовити у задоволені позову, з підстав, зазначених у запереченнях. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №00399/FO від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою №2 від 06.04.2010 року, ВАТ «Морський транспортний банк», назва якого згодом була змінена на Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», надало [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 310 525,83 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (5,050000 грн. за 1 дол.США) станом на 05.03.2008 року становила 1 568 155,44 гривень, на строк користування з 05.03.2008 року по 03.03.2028 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 11,9 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором з додатками №№1, 2, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 03.03.2028 року. Кредит був наданий [PERSON] на наступні цілі: придбання квартири [ADDRESS], вартістю 275 360,00 доларів США та на сплату страхових платежів в порядку, передбачених кредитним договором. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою поручителів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що 05.03.2008 року між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки №03801-СО, між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки №О3802-СО, та між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки №03803-СО. Згідно з п.1.2. цих договорів поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. 06.04.2010 року між ПАТ «Марфін Банк» і поручителями [PERSON]Є, [PERSON] і [PERSON] були укладені додаткові угоди №1 до вищевказаних договорів поруки. Через невиконання боржником і поручителями своїх зобовязань за кредитним договором №00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою №2 від 06.04.2010 року, їх заборгованість перед банком станом на 29.06.2011 року за цим договором з додатками складала 292\~535,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,973000грн. за І дол.США) станом на 29.06.2011 року становила 2 332 387,30 гривень, та 70 396,69 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 251 193,04 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 002 762,11 гривні; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 41 312,68 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329 625,19 гривень; заборгованість по несплаті штрафу12 253,43 гривні, заборгованість за пенею за несплату основного боргу 17\~793,82 гривні, заборгованість за пенею за несплату процентів - 40 349,44 гривень. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2014 року по цивільній справі №2/1522/9232/11, позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року задоволено, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором №00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою №2 від 06.04.2010 року у загальному розмірі: - 292\~535,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9730 грн. за 1 дол. США), станом на 29.06.2011 року становить 2 332 387,30 гривень та 70 396,69 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 251 193,04 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 002 762,11 гривні; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 41 342,68 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329 625,19 гривень; заборгованість по несплаті штрафу 12 253,43 гривні, заборгованість за пенею за несплату основного боргу - 17 793,82 гривні, заборгованість за пенею за несплату процентів 40 349,44 гривень. Зазначеним рішенням з боржника [PERSON] та поручителів: [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, в солідарному порядку стягнута вищевказана заборгованість за кредитним договором. 04 березня 2014 року Приморський районний суд м.Одеси видав позивачу виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного судового рішення. Державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою від 31 березня 2014 року відкрив виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] грошової суми в розмірі - 2 402 783,99 гривні на користь ПАТ «Марфін Банк». Постановою від 31 березня 2014 року державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрив виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] грошової суми в розмірі - 2 402 783,99 гривні на користь ПАТ «Марфін Банк». Постановою від 15 квітня 2014 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] грошової суми в розмірі - 2 402 783,99 гривні на користь ПАТ «Марфін Банк». Постановою від 15 квітня 2014 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] грошової суми в розмірі - 2 402 783,99 гривні на користь ПАТ «Марфін Банк». У грудні 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 91 004.45 долари США, за період: 16.11.2013 року - 15.11.2016 року за Кредитним договором №00399/FО від 05.03.2008 року та Договорами поруки №03801-СО від 05.03.2008 року, №03802-СО від 05.03.2008 року та №03803-СО від 05.03.2008 року. Таким чином, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11.02.2014 року з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» стягнуто заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 41 342,68 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329 625,19 гривень, станом на 29.06.2011 року. ПАТ «Марфін Банк» не заявляв до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 30.06.2011 року по 15.11.2013 року. Статтею 559 ЦК України встановлені наступні підстави припинення поруки: 1.Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобовязання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. 3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. 4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання стооку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Позивачка вважає, що порука [PERSON], [PERSON], [PERSON] являється припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, у звязку з закінченням шестимісячного строку, з дня настання основного зобовязання по сплаті відсотків за користування кредитом. Так, у липні 2011 року. ПАТ «Марфін Банк» звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по кредиту, заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, заборгованості по несплаті штрафу, заборгованість за пенею за несплату основного боргу, заборгованість за пенею за несплату процентів, станом на 29.06.2011: ПАТ «Марфін Банк» не звертався до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, за період з 30.06.2011 року по 15.11.2013 року. У грудні 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нарахував за період з 16.11.2013 року по 15.11.2016 року. 29 грудня 2016 року Приморський районний суд м.Одеси виніс ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплатою відсотків за користування кредитом, у сумі 91 004,45 долари США, за період з 16.11.2013 року по 15.11.2016 року. Порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Зі збігом того строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права шляхом предявлення позову, кредитор вчиняти не може. Частина 4 ст.559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: 1. протягом строку, встановленого договором поруки; 2. протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя; 3. протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя. Вимогу (позов) до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути пред явлено в судовому порядку в межах дії договору поруки. Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання до одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобовязання має бути предявлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була предявлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (Правова позиція Верховного Суду України №6-6цс14 від 17 вересня 2014 року). На поручителів може бути покладено обовязок щодо належного виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобовязанням (Правова позиція Верховного Суду України №6-206цс15 від 3 червня 2015 року). Якщо кредитор змінює на підставі ч.2 cт.1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч.4 cт.559 ЦК України шестимісячний строк обчислюється з цієї дати (Правова позиція Верховного Суду України №6-2056цс15 від 11 листопада 2015 року). Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те. що цим договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 cт.559 ЦK України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 cт.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя (Правова позиція Верховного Суду України №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року). У випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч.1 cт.559 ЦК України на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 cт.16 ЦК України (Правова позиція Верховного Суду України №6-20цс11 від 21 травня 2012 року). Крім поруки поручителів, кредит був забезпечений також іпотекою нерухомого майна: квартири №3, розташованої в будинку №16 по вул.Князівська в м.Одесі, яка належала [PERSON] на праві власності, згідно Свідоцтва про власність від 09.09.2008 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Дане нерухоме майно боржника знаходилося в іпотеці на підставі: - іпотечного договору від 05.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Морський транспортний банк» і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №589; - договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 05.03.2008 року за реєстровим №589, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Морський транспортний банк» і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 01.10.2008 року, за реєстровим №2229; - договору №2 про внесення змін до іпотечного договору від 05.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №589, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Морський транспортний банк» і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 06.04.2010 року, за реєстровим №273. 10 квітня 2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до відділу державної виконавчої служби з заявою про виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника: квартиру [ADDRESS], яка перебувала в заставі. 10 квітня 2014 року державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції провів опис і наклав арешт на майно боржника: квартиру [ADDRESS], яка належала боржнику на підставі Свідоцтва про власність від 09.09.2008 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, відповідно до Акту опису й арешту майна від 10.04.2014 року. Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 25 червня 2014 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначив Приватне підприємство «ГОБСЕК», який має Сертифікат, виданий 15.02.2013 року за №14359/13 Фондом державного майна України, експертом, субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/9232/11 виданого 04.03.2014 року Приморським районним судом м.Одесі про стягнення 2 402 783,99 гривні і поручів експерту - надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань: встановлення ринкової вартості при умовах вимушеного продажу арештованого майна. ПП «Оціночна компанія «Гобсек» провело незалежну оцінку визначення ринкової вартості квартири і надала відділу ДВС відповідний Звіт про незалежну оцінку визначення ринкової вартості обєкта нерухомого майна: квартири [ADDRESS], згідно якого, оціночна ринкова вартість вказаного нерухомого майна склала - 2 599 477.00 гривень. 03 листопада 2014 року ПАТ «Марфін Банк» направив цей звіт про незалежну оцінку визначення ринкової вартості квартири [ADDRESS] на адресу Першого Приморського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. 04 листопада 2014 року Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направив [PERSON] і ПАТ «Марфін Банк» повідомлення про проведення експертної оцінки нерухомого майна, згідно якого, оціночна ринкова вартість вказаного нерухомого майна склала - 2 599\~477,00 гривень і запропонував направити згоду або заперечення щодо вартості чи оцінки нерухомого майна. 03 листопада 2014 року ПАТ «Марфін Банк» повідомив Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про те, що з звітом незалежної оцінки арештованого майна експертної організації ПП «Гобсек» ознайомлений, заяв не має. [PERSON] також виявив згоду з проведеної оцінки майна і не заперечував щодо її вартості. 19 листопада 2014 року Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції склав Довідку про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки, згідно якої, сторони ознайомлені з оцінкою арештованого майна, що підтверджується особистим підписом боржника та представника стягувача і станом на 19.11.2014 року до відділу не надходило повідомлень про наміри оскаржувати експертну оцінку арештованого майна. В свою чергу і боржник [PERSON], і стягувач ПАТ «Марфін Банк» були згодні з експертною оцінкою ринкової вартості майна, в розмірі 2 599\~477,00 гривень без ПДВ, яка була більше ніж заборгованість за кредитом, в сумі 2 402\~783,99 гривні на 196\~693,01 гривні. Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повідомив листом Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області про те, що згідно заяви боржника від 10.04.2014 року, [PERSON] запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру №3, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Князівська, 16 в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду, для виконання виконавчого документу. 19 листопада 2014 року Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції подав в Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області Заявку на реалізацію цього арештованого майна на прилюдних торгах шляхом проведення електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Листом від 04.12.2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомив Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, боржника [PERSON] та банк ПАТ «Марфін Банк» про відомості щодо реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів: - реєстраційний номер лота - 24144; - відомості про предмет іпотеки: 5-ти кімнатна квартира, житлової площею, 105,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]; - день та час проведення електронних торгів - 29.12.2014 року о 09:00; - початкова ціна продажу майна - 2 599 477,00 гривень. Згідно протоколу №30153 проведення електронних торгів, вищезазначені прилюдні торги: дата та час початку торгів: 29.12.2014 року о 09:00, дата та час завершення торгів 29.12.2014 року о 18:00 - не відбулися, на підставі - від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція. 12 січня 2015 року державний виконавець Першого Приморського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції отримав електронний протокол №30153 про те, що електронні торги призначені на 29.12.2014 року - не відбулися, так як від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція і відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» провів переоцінку майна на 1 відсоток, згідно Акту переоцінки від 12.01.2015 року. 12 січня 2015 року Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направив на адресу: ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, [PERSON], ПАТ [PERSON]» Акт переоцінки від 12.01.2015 року, складений на підставі протоколу №30153 від 29.12.2014 року, згідно якого, ціна лоту після переоцінки на 1 відсоток склала - 2 573 482,23 гривні Листом від 26.01.2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомив Перший Приморський відділ виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, боржника [PERSON] та банк ПАТ «Марфін Банк» про відомості щодо реалізації предмету іпотеки шляхом проведення повторних електронних торгів: - реєстраційний номер лота - 36936; - відомості про предмет іпотеки: 5-ти кімнатна квартира, житлової площею, 105,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]; - день та час проведення електронних торгів - 14.02.2015 року о 09:00; - початкова ціна продажу майна - 2 573 482,23 гривні. Згідно протоколу №61 про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 Закону і України «Про іпотеку», електронні торги, які проводилися 14.02.2015 року визнані такими, що не відбулися на підставі відмови переможця від підписання протоколу. Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель звернувся з заявою №448 від 02.03.2015 року про придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Цей протокол №61 про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» підписаний Покупцем: ПАТ «Марфін Банк» через представника за довіреністю [PERSON] і організатором торгів: ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України, заступником генерального директора з загальних питань [PERSON] Таким чином, банк придбав предмет іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною - 2 599\~477,00 гривень без ПДВ, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в розмірі - 2 402\~783,99 гривні. Таким чином, рішення суду виконано, заборгованість боржника перед банком в розмірі 2 402\~783,99 гривні погашена шляхом передання іпотекодержателю предмета іпотеки, оціночної початковою вартістю - 2 599\~477,00 гривень. Початкова вартість нереалізованого нерухомого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, різниця складає: 2 559 477,00 гривень - 2 402 783,99 гривень = 196\~693,01 гривні. Частиною восьмою статті 62 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний у пятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягнення на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягнення за виконавчим документом (ч.8 ст.62). Листом від 07.07.2015 року Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направляв до ПАТ «Марфін Банк» вимогу про сплату різниці між вартістю квартири і боргом і прийняття нерухомого майна за Актом прийому-передачі. Але, ПАТ «Марфін Банк» ніяких рішень та дій по цьому питанню не здійснив. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 28.09.2016 року по справі №165/810/13-ц норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку», статтею 45 якого і встановлена можливість проведення прилюдних торгів за наявності одного учасника, придбавши майно за його початковою ціною. У даному випадку, у боржника [PERSON] присутні такі ж обставини: відсутнє будь-яке інше майно, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості за кредитним договором виключно перед іпотекодержателем ПАТ «Марфін Банк»; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку», статтею 45 якого і встановлена можливість проведення прилюдних торгів за наявності одного учасника, придбавши майно за його початковою ціною. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено наступне: Згідно з ч.1 ст.192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Таким чином, у результаті придбання ПАТ «Марфін Банк» предмета іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 2 599\~477,00 гривень шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в розмірі 2 402\~783,99 гривні - рішення суду виконано. Відповідно, заборгованість боржника [PERSON] в розмірі - 2 402\~783,99 гривні ПАТ «Марфін Банк» - погашена у повному обсязі і зобовязання боржника перед банком припинилося. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved