Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06\~червня 2014\~року в\~Заводському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Дніпродзержинського\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~за актовим\~записом №\~183;\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на її\~користь аліменти\~на утримання\~сина[PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з 16 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 червня 2014 року. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року між нею та відповідачем розладилися подружні стосунки, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часто відбуватися сварки. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї та взаємоповагу один до одного. З листопада 2018 року їх сім`я фактично припинила своє існування, бо відповідач, забравши свої речі та документи, став жити окремим життям та своїми інтересами. На теперішній час вони не підтримують шлюбні відносини, сімейного життя не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим і недоцільним та суперечить її інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. З моменту припинення шлюбних відносин, тобто з листопада 2018 року відповідач повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , який постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на розвиток особистості, що потребує значних коштів. Вона не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач, який проживає окремого від малолітньої дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні та не виконує інші передбачені законом батьківські обов`язки. Син проживає разом з нею і в подальшому буде проживати разом з нею. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач працює та отримує регулярний дохід і має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі однієї третини своїх доходів, що забезпечить їх з відповідачем рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Ухвалою судді від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 23 травня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду. Заочним рішенням суду від 04 липня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено у повному обсязі. Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року, за заявою представника відповідача, заочне рішення суду від 04 липня 2019 року скасовано, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Також пояснила суду, що з грудня 2018 року вони спільно з відповідачем не проживають, малолітній син мешкає разом з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач зловживає алкогольними напоями, де він фактично мешкає, їй невідомо. Вона працює майстром в косметичному салоні «Красуня», щомісяця отримує заробітну плату в розмірі 4000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у вступному слові не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , але просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, а не в розмірі 1/3 частини, як просить позивачка. Пояснив суду, що він та позивачка перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу вони мешкали у квартирі позивачки. 20 грудня 2018 року вони припинили спільне проживання через різні характери та його зловживання алкоголем. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з дружиною. З січня 2019 року з нього утримуються аліменти на утримання сина. Він самостійно вносив кошти на депозит виконавчої служби, щоб його не внесли в реєстр боржників по аліментам. Після скасування заочного рішення суду, яким з нього були стягнуті аліменти, він продовжує добровільно перераховувати кошти на депозит ДВС, щоб позивачка отримувала аліменти, а в нього не з`явилася заборгованість по аліментам. Він не заперечує, щоб з нього були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітної плати. Він працює в ТОВ ВКФ «Дніпроремонт АГ», розмір його заробітної плати без обов`язкових відрахувань становить приблизно 10000 грн. Він вимушений орендувати житло. Вислухавши вступне слово позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2014 року в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 183, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї ТОВ «ЄРЦ КП» № 11/26632 від 13 вересня 2018 року (а.с. 9), малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні сторони підтвердили, що вони з грудня 2018 року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того,\~взаявленому позові позивачка стверджує, що відповідач, який є працездатним, працює, отримує регулярний дохід, після припинення спільного проживання не надавав матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] . Згідно довідки ТОВ ВКФ «Дніпроремонт АГ» від 28 січня 2020 року (а.с. 75), відповідач з 28 листопада 2019 року працює монтажником в ТОВ ВКФ «Дніпроремонт АГ». Його нарахована заробітна плата в період з січня по грудень 2019 року була від 5060 грн. до 9640 грн. В судовому засіданні відповідач погоджувався сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів, пояснивши суду, що після ухвалення судом заочного рішення і після його скасування він добровільно вносить аліменти на депозитний рахунок виконавчої служби для перерахування позивачці. Вважає, що якщо з нього будуть стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, йому буде важко матеріально, оскільки він орендує житло. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який працює та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої є незначним, а наявність у відповідача інших доходів, нерухомого чи рухомого майна або інших обставин, які, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, давалиб підставами для стягнення аліментів розмірі 1/3 частини доходів, позивачкою не доведена, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 768,40 грн. сплаченого судового збору за вимогами про розірвання шлюбу. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,20 грн. за вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки при зверненні до суду позивач за законом була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial