Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилалася на ті обставини, що 5 жовтня 2014 року померла її бабуся [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді вищезазначеної квартири. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, однак оформити спадщину не має можливості у звязку з тим, що право власності [PERSON]Г, на 1/2 частину квартири [ADDRESS] не було зареєстровано в установленому законом порядку. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на 1/2 частину квартири у звязку з відсутністю право установчих документів. Крім неї інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину, не має. Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилася, повністю підтримала свої позовні вимоги, та просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що на спадщину після померлої матері [PERSON] не претендує, бажає, щоб його донька [PERSON] прийняла всю спадщину за заповітом. Суд вислухав думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть виданого 6 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецький області, [PERSON] померла 5 жовтня 2014 року, про що 6 жовтня 2014 року було зроблено відповідний актовий запис № 1350. ( а.с.4) Згідно заповіту посвідченого 22 вересня 2009 року приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON], 10 листопада 2014 року за вх..№ 243 зареєстрована заява про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON], 6 лютого 1967 року що проживає в [INFO]. 7 травня 2015 року за вх.. 113 зареєстрована заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] від [PERSON]. 7 травня 2015 року за реєстром № 415 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на імя [PERSON]. Згідно свідоцтва на право власності на житло виданого 22 лютого 1995 року Державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Зазначене свідоцтво було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 16 квітня 1995 року за № 36697 в книзі 56. Також в вищевказаному свідоцтві 27 травня 2005 року було зроблено напис державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON] на імя [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 травня 2002 року спадкоємицею майна [PERSON], який помер 13 листопада 2001 року є [PERSON]. ( а.с.8) Згідно довідки Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 397/02-143 від 11 листопада 2014 року [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Оскільки для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії які б свідчили про прийняття ним спадщини. Такими діями законодавець визнає подачу заяви до нотаріальної контори або фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Як було встановлено в судовому засіданні до нотаріальної контори протягом встановленого законодавством строку звернулася лише позивачка [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Відповідач будучи спадкоємцем першої черги до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. В судовому засіданні пояснив що відмовляється від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] а тому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 129/02-31 від 7 травня 2015 року виданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після померлої [PERSON] було відмовлено у звязку з тим що Свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на 1/2 частинку квартири [ADDRESS] видане Четвертою маріупольською нотаріальною конторою 27 травня 2002 року за реєстром № 1-974 не було зареєстровано належним чином. ( а.с.16) Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом було встановлено що 1/2 частина квартири [ADDRESS] належала на праві власності в порядку спадкування [PERSON] арії Григорівні. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців ні судом ні нотаріусом встановлено не було. Позивачка [PERSON]Л, своєчасно в межах шестимісячного терміну звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому має право на отримання цієї спадщини після померлої [PERSON]. З огляду на вказане суд вважає, що право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у [PERSON] виникло правомірно з дотриманням вимог цивільного законодавства України, вона як спадкоємець, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі на підставі заповіту а тому суд вважає можливим визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану частину квартири. На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1222, 1270 ЦК України,

Outcome: approved