Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 березня 2012р. у м. Києві позивачка позичила відповідачу 112 494,56 грн. строком на 1 рік (до 15 березня 2012р.), про що між ними було укладено договір позики. Даний договір позики був укладений у письмовій формі на виконання ст. 1047 ЦК України та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 15 березня 2012р., за реєстровим № 90. 27 лютого 2013р. позивачка письмово нагадала відповідачу про настання строку виконання зобов'язання за договором позики, про що відправила рекомендованого листа із повідомленням про вручення, але даний лист повернувся на її адресу із зазначеною причиною повернення «за закінченням терміну зберігання». 15 квітня 2014р. позивачкою складено заяву, зареєстровану в реєстрі за № 89 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на ім'я [PERSON] з пропозицією негайно добровільно сплатити заборгованість за договором позики у сумі 112 494,56 грн. Позивачкою також було повідомлено, що у випадку не виконання зобов'язання, вона буде звертатися до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Дана заява направлена 27.05.2013р. рекомендованим листом із повідомленням про вручення, повернулася 29.06.2013р. із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання». Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу без урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 112 494,56 грн. і три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 2 357,76 грн., а всього 114 852,32 грн. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, підтримала те, що викладено в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, через оголошення в пресі (а.с. 29-34). Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем 15.03.2012р. було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 15 березня 2012р., за реєстровим № 90 (а.с.28). Відповідно до п. 1 договору позики від 15.03.2012р. відповідач позичив у позивачки 112 494,56 грн., що за курсом НБУ станом на 15.03.2012р. складає 14 090 доларів США, до 15.03.2013р. без нарахування відсотків. 27 лютого 2013р. позивачка письмово нагадала відповідачу про настання строку виконання зобов'язання за договором позики, про що відправила рекомендованого листа із повідомленням про вручення, але даний лист повернувся на її адресу із зазначеною причиною повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.6,5). 15 квітня 2014р. позивачкою складено заяву, зареєстровану в реєстрі за № 89 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на ім.»я [PERSON] з пропозицією негайно добровільно сплатити заборгованість за договором позики у сумі 112 494,56 грн. (а.с.8). Позивачкою також було повідомлено, що у випадку не виконання зобов'язання, вона буде звертатися до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Дана заява направлена 27.05.2013р. рекомендованим листом із повідомленням про вручення, повернулася 29.06.2013р. із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» (а.с.7). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки договір позики між позивачкою та відповідачем було укладено з дотриманням вимог ст. 1047 ЦК України, укладення договору позики позивачки з відповідачем підтверджується договором позики від 15.03.2012 р.(а.с.28), тому суд вважає, що відповідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК України позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за позикою та три проценти річних підлягає задоволенню. Потрібно Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 112 494,56 грн. і три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 2 357,76 грн., а всього 114 852,32 грн. У зв'язку з задоволенням позову, потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 148,52 грн.

Outcome: approved