Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з цим позовом, вказує, що 06.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн.. На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між нею - [PERSON] та Банком укладено договір поруки. За неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором Банк звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про стягнення в солідарному порядку з неї та позичальника - [PERSON] кредитної заборгованості (з урахуванням санкцій) в розмірі 6 700,42 грн.. 16.03.2009 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом видано судовий наказ №2-н-84 про солідарне стягнення з неї та відповідачки на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 6700,42 грн., з яких 6652,16грн. - заборгованість по кредиту, 33,26грн. - державного мита та 15грн. витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи. Судовий наказ набрав чинності 13.04.2009 року. В порядку організації примусового виконання даного судового наказу державним виконавцем Ілик О.В. МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції (МВ ДВС) 05.06.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(ВП №13269881). Даною постановою їй до 12.06.2009 року державним виконавцем надано строк для добровільного виконання погашення боргу. В зазначений строк кошти нею не були перераховані, а тому державним виконавцем 03.07.2013 року винесено постанову про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 670,04 грн.. Постанову про стягнення з неї виконавчого збору державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року направила за місцем отримання нею доходу - у Центр первинної медико-соціальної допомоги. Про вчинення цієї виконавчої дії державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року винесла постанову, у п.2 якої зазначено, що борг, виконавчий збір, витрати пропонуються стягувати по 20 % до повного погашення боргів та перераховувати на реквізити МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. За період з липня 2013 року по лютий 2014 року відрахування на погашення кредитної заборгованості відповідача за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року з її заробітної плати склали 3 573,88 грн., що підтверджується довідкою від 07.11.2014 року за вих.№115, яка видана бюджетною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги» та довідкою МВ ДВС від 03.11.2014 року за вих..№03-38/25736. 22.05.2014 року державним виконавцем МВ ДВС Ілик О.В., у зв'язку з повним погашенням заборгованості вищезазначене виконавче провадження закінчене, про що винесено постанову, а судовий наказ повернуто до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та приєднано до матеріалів цивільної справи №2-н-84 2009 року. Після часткового погашення нею заборгованості вона звернулась до відповідачки з вимогою повернути їй сплачені нею кошти за її несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Відповідачка 02.08.2013 року, визнаючи борг, перерахувала їй 460,00 грн., а 10.11.2013 року перерахувала 800,00 грн.. Таким чином залишок заборгованості відповідачки перед нею складає 2 313,88 грн., які позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь. Відповідно ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь борг в розмірі 2 313,88 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору. Позивачка [PERSON] в суд не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Її інтереси в даному провадженні представляє адвокат [PERSON] на підставі договору від 26.12.2014 року. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на ч.2 ст.556 ЦК України, пояснивши, що її довірительниця погасила кредитну заборгованість відповідачки за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року, оскільки із заробітної плати позивачки відрахували на користь банку 3 573 грн.88 коп. та 33грн.26 коп. державного мита і 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в суд не з'явилась, а подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника [PERSON]. Відповідачка подала письмове заперечення в якому зазначила, що перерахувала позивачці 460грн. та 800 грн. та по 460 грн. в липні, вересні та в жовтні, а всього перерахувала позивачці 2040 грн., а решту коштів в сумі 934 грн. було взаємозаліком за виконання її чоловіком роботи по виготовленні воріт позивачці. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, посилаючись на ст.ст.553,554,514,ч.1,ч.2 ст. 556 ЦК України. Крім того, представник позивачки зазначила, що її довірительниця на вимогу позивачки перерахувала їй 02.08.2013 року 460грн., а 10.11.2013 року - 800грн..При цьому представник позивачки зазначила, що у неї відсутні будь-які письмові докази(квитанції) про те, що її довірителька перерахувала позивачці в липні, вересні та жовтні 2013 року по 460 грн.. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивачки, заперечення представника відповідачки, суд вважає, що вимоги позивачки суд приймає до уваги, а заперечення відповідачки та її представника не знайшли свого підтвердження в суді. Тому позов підлягає задоволенню, оскільки оснований на законі, доведений в суді зібраними документами у справі, не вірити яким у суду не має підстав. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого відповідачка отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн.. На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між позивачкою - [PERSON] та Банком укладено договір поруки. За неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором Банк звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та позичальника - [PERSON] кредитної заборгованості (з урахуванням санкцій) в розмірі 6 700,42 грн.. 16.03.2009 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом видано судовий наказ №2-н-84 про солідарне стягнення з неї та відповідачки на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 6700,42 грн., з яких 6652,16грн. - заборгованість по кредиту, 33,26грн. - державного мита та 15грн. витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи. Судовий наказ набрав чинності 13.04.2009 року. Як встановлено судом, в порядку організації примусового виконання даного судового наказу державним виконавцем Ілик О.В. МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції (МВ ДВС) 05.06.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(ВП №13269881). Даною постановою [PERSON] до 12.06.2009 року державним виконавцем надано строк для добровільного виконання погашення боргу. В зазначений строк кошти [PERSON] не були перераховані, а тому державним виконавцем 03.07.2013 року винесено постанову про стягнення з [PERSON] виконавчого збору в розмірі 670,04 грн.. Постанову про стягнення з [PERSON] виконавчого збору державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року направила за місцем отримання [PERSON] доходу - у Центр первинної медико-соціальної допомоги. Про вчинення цієї виконавчої дії державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року винесла постанову, у п.2 якої зазначено, що борг, виконавчий збір, витрати пропонуються стягувати по 20 % до повного погашення боргів та перераховувати на реквізити МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. За період з липня 2013 року по лютий 2014 року відрахування на погашення кредитної заборгованості відповідача за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року з заробітної плати [PERSON] склали 3 573,88 грн., що підтверджується довідкою від 07.11.2014 року за вих.№115, яка видана бюджетною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги» та довідкою Кам'янець-Подільського МВ ДВС від 03.11.2014 року за вих..№03-38/25736. 22.05.2014 року державним виконавцем Кам'янець-Подільського МВ ДВС Ілик О.В., у зв'язку з повним погашенням заборгованості вищезазначене виконавче провадження закінчене, про що винесено постанову, а судовий наказ повернуто до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та приєднано до матеріалів цивільної справи №2-н-84 2009 року. Після часткового погашення [PERSON] заборгованості, позивачка звернулась до відповідачки з регресною вимогою повернути їй сплачені нею кошти за її несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Відповідачка 02.08.2013 року, визнаючи борг, перерахувала позивачці 460,00 грн., а 10.11.2013 року перерахувала 800,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи(а.с.10-11). Будь-яких доказів про те, що [PERSON] сплатила [PERSON] в липні, вересні, жовтні 2013 року по 460грн. суду не надано і підтверджуючі документи відсутні, про що зазначила представник відповідачки під час судового розгляду. Як видно з довідки МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції №03-38/25581 від 31.102014 року, на виконанні в МВ ДВС перебував судовий наказ №2-н-84 від 16.03.2009 року, виданий Кам'янець-Подільським міськрайонний судом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргу в сумі 6 700грн.42 коп. на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль». З заробітної плати [PERSON] перераховано: 01.08.2013р.-417грн.45коп.; 29.08.2013р.-417грн.45коп.; 27.09.2013р.-417грн.45коп.; 30.10.2013р.-417грн.45коп.; 29.11.2013р.-417грн.45коп.; 26.12.2013р.-417грн.45коп.; 30.01.2014р.-372грн.13коп.; 27.02.2014р.-372грн.13коп.. З пенсії [PERSON] перераховано: 20.08.2013р.-287грн.87коп.; 19.09.2013р.- 287грн.87коп.; 21.10.2013р.- 287грн.87коп.; 19.11.2013р.- 287грн.87коп.; 17.12.2013р.-289грн.19коп.; 17.01.2014р.- 289грн.19коп.; 20.02.2014р.- 289грн.19коп.; 18.03.2014р.- 289грн.19коп.; 19.03.2014р.- 645 грн.08 коп.; 15.04.2014р.- 268грн.99коп.; 20.05.2014р.- 229грн.15коп.. Виходячи з вищевикладеного, борг перерахований на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль» в повному обсязі, а саме - 6 700,42 грн.. Як перевірено судом, залишок заборгованості відповідачки перед позивачкою складає 2 313,88 грн.. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки та її посилання на ч.1 ст.556 ЦК України і оцінює їх критично, оскільки ч.2 ст.556 ЦК України, передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять всі права кредитора у цьому зобов'язані, в тому числі й ті, що забезпечили його виконання. Отже, правовідносини поруки передбачають можливість регресних грошових вимог поручителя до боржника. Як перевірено судом, [PERSON] уклала з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн.. На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між [PERSON] та Банком укладено договір поруки. За яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед банком по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникли з умов кредитного договору останньої. Як вже відомо з довідки МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції №03-38/25581 від 31.10.2014 року з заробітної плати [PERSON] сплачено заборгованість [PERSON]. по кредитному договору в розмірі 3 573грн.88коп.. Наведене стверджується матеріалами даної справи; справи №2-н-84 2009 року про видачу судового наказу; кредитним договором №014/2755/82/682 від 06.03.2008 року; договором поруки від 06.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та Банком; постановою МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 02.05.2014 року про закінчення виконавчого провадження; копіями квитанцій від 02.08.2013 року та 10.11.2013 року за якими видно, що відповідачка фактично частково визнала позов та повернула позивачці 1260 грн.(а.с.10-11); довідкою МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 03.11.2014 року за №033825736 (а.с.7); довідкою бюджетної установи «Центр первинної медико-соціальної допомоги» від 07.11.2014 року №115 (а.с.8). Згідно п.п.3.1., 3.3. договору поруки, сторони визначили, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боржником зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель після повного виконання взятих на себе зобов'язань по договору та повного погашення заборгованості за кредитним договором, у відповідності до ст.556 ЦК України набуває всіх прав банку по кредитному договору. Відповідно ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України, тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Отже, оцінюючи та аналізуючи всі докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з вищенаведених підстав. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути борг в розмірі 2 313,88 грн.. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з чим, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.ст.60,524,533-535,556 ЦК України,

Outcome: approved