Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачка в липні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 09.02.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.12.2010 року було розірвано, та в подальшому вона змінила своє прізвище з «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]». Від спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2010 року стягнуто аліменти в розмірі 550 грн. з його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Відповідач проживає окремо від них з дитиною, в добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти в більшому розмірі, та участі в додаткових витратах на утримання дитини не бере, син часто хворіє у звязку з чим перебуває під наглядом лікарів, стан здоров` я дитини потребує постійного догляду і додаткових коштів на лікування, у зв'язку з чим витрати на утримання дитини збільшились у декілька раз. Сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, зважаючи і на те, що така була встановлена судом коли дитині виповнився один рік. На підставі наведеного вище, просить суд відкликати з Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області виконавчий лист виданий на підставі вищевказаного рішення міського суду від 27.09.2010 року без подальшого виконання, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. з його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення повноліття сина, починаючи з часу подачі заяви. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, та суду пояснила, що відповідач майже їй не допомагає, на її прохання про збільшення розміру аліментів відповідач відповідач відмовив. Дитина часто хворіє, і тому вони часто їздили на оздоровлення на море, на що відповідач не надавав допомоги. Одяг дитині останній купував лише на день народження, або такий купувала мати відповідача. В судовому засіданні відповідач просить позов задоволити частково, згідно поданного заперечення проти позову, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 900 грн., та суду пояснив, що він та його батьки дитині помагають, що підтверджується чеками його покупок синові. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданного 05.08.2008 року відділом РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 23.10.2014 року, позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2010 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 550 грн. з його заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 01.09.2010 року тобто, з часу подачі заяви, та стягнуто на користь держави судові витрати. Відповідно до довідки приватного підприємства «Навчально-перекладацький центр «Альтернатива» №06/1 від 12.06.2017 року, [PERSON] навчається на курсах поглибленого вивчення англійської мови, середньомісячна оплата за навчання становить 185 грн.. Згідно відповіді Червоноградської центральної міської лікарні №4795/17 від 12.07.2017 року на адвокатський запит від 10.07.2017 року, [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом лікаря з 09.04.2014 року. В силу вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3«Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Письмові доводи відповідача про те, що він займається підприємницькою діяльністю, однак доходів від такої немає, інформацію про те що іншої роботи немає, у звязку з чим не може сплачувати аліменти на утримання сина в сумі вказаній позивачкою, та одноразові покупки дитині, згідно наданих копій чеків, на протязі 2015-2017 років одягу, ліків та канцелярського приладдя, що в сукупній сумі додаткових витрат на утримання дитини за три роки становить менше 5000 грн., суд до уваги не бере, так як такі доводи суперечать принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, оскільки додаткові витрати, які останнім понесено на дитину на протязі 2015-2017 років, не є підставою погіршення матеріального становища відповідача, більше того, понесення додаткових витрат на утримання дитини не є правом батьків, а є обов'язком по утриманню дитини, зважаючи на той факт, що дитина перебуває під наглядом лікаря з 2014 року у зв`язку із тривалим захворюванням, продовжує навчання в школі, відвідує платні курси з вивчення іноземної мови, та постійно проживає з позивачко, чим самим перебуває під наглядом та постійному утриманні останньої. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги те, що дитина перебуває під наглядом лікаря з 2014 року у зв`язку із тривалим захворюванням, продовжує навчання в школі, відвідує платні курси з вивчення іноземної мови, чим самим на утримання якого у позивачки в повній мірі не вистачає коштів, в тому числі і тих, що присуджено до стягнення з відповідача рішенням міського суду, та додаткових витрат на дитину наданих останнім на протязі 2015-2017 років, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення свого матеріального чи сімейного стану, та погіршення здоров'я, більше того, останній є особою працездатного віку, та має можливість в повній мірі утримувати свого сина, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved