Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 10 травня 2009 року між нею та відповідачкою [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір позики №1-09 п. Згідно умов договору вона надала відповідачці у позику грошові кошти в сумі 30000 доларів США, що па момент укладення договору за офіційним курсом НБУ становило 240 000 гри ( п.1.1. та п.2.1 договору позики ) Того ж дня, на підтвердження укладення даного договору позики відповідачка власноручно склала розписку про отримання нею коштів в розмірі 30000 доларів СІІІА. Відповідно до умов договору позики, а саме п.4.1, позика надавалась строком до 10.05.20!4 року і мала бути повернута на протязі 7 календарних днів з моменту настання відповідної дати повернення Однак свої зобов'язання відповідачка в порушення вимог ст. 1049 ЦК України не виконала, чим було допущено порушення умов договору позики. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В забезпечення договору позики того ж дня ,10.05.2009 року, між позивачкою і відповідачкою також було укладено договір застави. Предметом застави за цим договором є рухоме майно заставодавця (відповідачки), а саме -будівля магазину, що розташована за адресою Вінницька область Калинівський район с. Павлівка вул. Леніна,78 загальною площею 308,2 кв.м., позначена на плані літерою «А» ,що належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу магазину, посвідченого 11.06.2002 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-900, зареєстрованого Калинівським структурним підрозділом комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 26 лютого 2009 року, номер запису 2 в реєстровій книзі №1 . Дане майно відповідно до п.6.2 договору застави було передано в заставу за письмовою згодою чоловіка відповідачки [PERSON]. Відповідно до н.4.1 Договору застави заставодержатель (позивачка) набуває право звернення стягнення на Предмет застави, в тому числі у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем (відповідачкою) умов Договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або його частини). Пунктом 4.2.Договору Застави передбачено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на розсуд Заставодержателя, відповідно до умов цього Договору та законодавства України одним із наступних способів: реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Згідно пункту 4.4. Договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою цей договір є підставою для набуття Заставодержателем права власності на предмет застави . У відповідності до положень договору Застави 15.07.2014 року та 11.02.2015 року позивачка зверталася до відповідачки з претензією, про повернення суми позики, проте відповіді до сьогоднішнього дня так і не отримала. В усній розмові, відповідачка повідомила, що коштів для повернення боргу вона немає, але обіцяє розрахуватися, як тільки в неї зявляться для цього кошти. Проте позивачка не має змоги більше чекати. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилась, однак згідно заяви просить слухати справу за її позовом до [PERSON] без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак згідно заяви просить слухати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак згідно заяви просить слухати справу без його участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, 10 травня 2009 року між позивачкою та відповідачкою [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір позики №1-09 п. Згідно умов договору вона надала відповідачці у позику грошові кошти в сумі 30000 доларів США, що па момент укладення договору за офіційним курсом НБУ становило 240 000 гри ( п.1.1. та п.2.1 договору позики ) Того ж дня, на підтвердження укладення даного договору позики відповідачка власноручно склала розписку про отримання нею коштів в розмірі 30000 доларів СІІІА. Відповідно до умов договору позики, а саме п.4.1, позика надавалась строком до 10.05.20!4 року і мала бути повернута на протязі 7 календарних днів з моменту настання відповідної дати повернення Однак свої зобов'язання відповідачка в порушення вимог ст. 1049 ЦК України не виконала, чим було допущено порушення умов договору позики. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В забезпечення договору позики того ж дня ,10.05.2009 року, між позивачкою і відповідачкою також було укладено договір застави. Предметом застави за цим договором є рухоме майно заставодавця (відповідачки), а саме -будівля магазину, що розташована за адресою Вінницька область Калинівський район с. Павлівка вул. Леніна,78 загальною площею 308,2 кв.м., позначена на плані літерою «А» ,що належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу магазину, посвідченого 11.06.2002 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-900, зареєстрованого Калинівським структурним підрозділом комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 26 лютого 2009 року, номер запису 2 в реєстровій книзі №1 . Дане майно відповідно до п.6.2 договору застави було передано в заставу за письмовою згодою чоловіка відповідачки [PERSON]. Відповідно до н.4.1 Договору застави заставодержатель (позивачка) набуває право звернення стягнення на Предмет застави, в тому числі у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем (відповідачкою) умов Договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або його частини). Пунктом 4.2.Договору Застави передбачено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на розсуд Заставодержателя, відповідно до умов цього Договору та законодавства України одним із наступних способів: реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Згідно пункту 4.4. Договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою цей договір є підставою для набуття Заставодержателем права власності на предмет застави . У відповідності до положень договору Застави 15.07.2014 року та 11.02.2015 року позивачка зверталася до відповідачки з претензією, про повернення суми позики, проте відповіді до сьогоднішнього дня так і не отримала. В усній розмові, відповідачка повідомила, що коштів для повернення боргу вона немає, але обіцяє розрахуватися, як тільки в неї зявляться для цього кошти. Проте позивачка не має змоги більше чекати. У відповідності до ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть були визнання права. Крім того, даною статтею встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Оскільки договором застави передбачений можливий спосіб захисту шляхом визнання права власності на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 1 статті 584 ЦК України встановленого у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Істотними умовами договору застави нерухомого майна відповідно до ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» є : -для іпотекодавця та іпотеко держателя-фізичних осіб-відомості про прізвище, імя, по-батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; -зміст та розмір основного зобов'язання, строк та порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання ; -опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації,та / або його реєстраційні дані. Позивачка з відповідачкою домовились щодо всіх істотних обставин і умов договору застави, зокрема предмету застави, суті, розміру і строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а також в договорі застави міститься детальний опис предмету застави об'єкта нерухомого майна, тому є всі підстави для визнання даного договору дійсним. Згідно статей 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання. Згідно статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання/забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави та за рахунок предмета застави має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу,що визначена на момент фактичного задоволення. Позивачка з відповідачкою, як сторони договору узгодили, що виконання зобов'язання забезпечується в повному обсязі предметом застави. Відповідно до положень частини і статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 2 цієї ж статті, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. В даний час сума боргу складає в гривневому еквіваленті 690000 грн. (по офіційному курсу долара США до гривні, встановленому Національним банком України: 1 долар США - 23 грн.) 30000 дол. х 23 = 690000 грн. Ринкова вартість будівлі магазину, розташованої за адресою: Вінницька область Калинівський район с. Павлівка вул. Леніна,78 на сьогоднішній день згідно висновку про вартість майна, складає 694 973 грн. Висновок про вартість майна додається. Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, за невиконання зобов'язань за договором позики з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 690 000 грн. еквівалентно 30000 доларів США. Так як у відповідача відсутні кошти на відшкодування боргу, то є всі підстави для звернення стягнення на зазначений об'єкт, а саме будівлю магазину розташованого за адресою: Вінницька область Калинівський район с. Павлівка вул. Леніна,78 в рахунок погашення боргу перед позивачкою в розмірі 30000 доларів США, в даний час еквівалентно 690 000 грн. шляхом визнання за позивачкою права власності на нього. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки факти викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, зокрема, відносяться витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved