overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою у якій вказує, що [INFO] помер її чоловік та батько відповідача [PERSON], після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. За життя спадкоємець заповіту не склав, відповідач оформлювати спадщину на себе відмовляється. Вона, як спадкоємець першої черги, звернулась до державного нотаріуса першої Артемівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину . З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності по праву спадкування на спадщину у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Артемівська міська рада у судове засідання не з'явився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про шлюб, 07.08.1966році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] та останній надано прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, яка розташована у [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Згідно листа надісланого Першою Артемівською державною нотаріальною контрою від 20.11.2013року вбачається, що [INFO] згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлого [INFO], інших заяв від інших спадкоємців не надходило та свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою у якій вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS].За життя спадкодавець не склала заповіту, вона є єдиною спадкоємицею вказаного майна, але її мати за життя не оформила на вказане спадкове майно відповідна документи про право власності , тобто не одержала свідоцтво про право власності на житло. З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності по праву спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] квартиру за адресою [ADDRESS] за нею . Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Артемівської міської ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], про що надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Згідно висновку про вартість житлової двокімнатної квартири , розташованої у [ADDRESS]- оціночна вартість складає 39 140,00грн. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] та батьками записано : [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу, 02.10.1982 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та останній прізвище надано « [PERSON]». Згідно рішення про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2013року, оскільки у Державному реєстрі прав відсутні відомості про зареєстровані речові прав а на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно довідки, виданої ЖСК «Мирний» від 01.10.2013року втому, що [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] з 10.03.1970року по день смерті [INFO]. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] власником є [PERSON],на підстав реєстраційного посвідчення від 18.12.1992року) Згідно листа надісланого Першою Артемівською державною нотаріальною контрою від 07.05.2014року вбачається, що08.10.2013 року згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO]. Крім вказаної заяви, заяву про відмову від спадщини подала [PERSON]. Інших заяв від інших спадкоємців не надходило та свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою у якій вказує, що після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO], після її смерті відрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована у [ADDRESS].Вона як єдина спадкоємниця за заповітом звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але під час огляду правовстановлюючих документів нотаріус звернув увагу, на те що відсутній оригінал Договору міни житлової квартир від 30.06.1994 року, а без оригіналу вказаному договору неможливо провести нотаріальні дії. У зв'язку з чим, вона не може оформити своє право власності на спадщину та просить суд винести рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру, яка розташована у [ADDRESS]. Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача по справі - Артемівська міська рада у судове засідання не з'явилась до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у її відсутність та просила суд винести рішення суду на розсуд. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного: Згідно заповіту, [PERSON], 1938р.н. на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все свої майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповідає сестрі [PERSON], [INFO] Згідно звіту про оцінку майна, вартість квартири, яка розташована у [ADDRESS] складає 86 584,00грн. Згідно договору від 30.06.1994 року, [PERSON] , проживаюча у [ADDRESS] та [PERSON], здійснили обмін належних на праві приватної особистої власності квартир, належної [PERSON] квартири, яка розташована у [ADDRESS] та належної [PERSON], квартири, як розташована у [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки БТІ м. Артемівська, квартира яка розташована у [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно відповіді наданої першою Артемівською державною нотаріальною конторою від 20.01.2015року вбачається, що 26.09.2014 року,згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO], інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно на дітей не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. Позивач у судове засідання не зявилась, повідомивши телефонограмою, що просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, однак до суду він не зявився, причину своєї неявки не повідомив, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого [PERSON] позову не надав. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем з 30 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 162 Відділу РАЦС по місту Куп'янську Куп'янського МРУЮ Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.4), мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які мешкають згідно довідки з місця проживання з матір'ю-позивачем по справі ( а.с.2). У порядку, визначеному ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивченням відомостей про особу відповідача по матеріалам справи встановлено, що він не працює. Даних про здійснення інших стягнень з відповідача по виконавчим листам суду надано не було. Враховуючи викладені вище обставини та норми діючого законодавства суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно на дітей не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила суд його задовольнити у повному обсязі, а також не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся, що підтверджується поштовими повідомленнями, однак до суду він не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого позову не надав. За таких обставин, враховуючи письмову згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2013 року був розірваний (а.с.4), мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, згідно довідки мешкають разом (а.с.2,3,5-7). У порядку, визначеному ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивченням відомостей про особу відповідача встановлено, що він працює слюсарем у пожежному депо Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області. Відомостей про здійснення інших стягнень з відповідача по виконавчим листам суду надано не було. Враховуючи викладені вище обставини та норми Закону суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно на дітей не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. У судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила суд задовольнити у повному обсязі. Від відповідача по справі також надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутності, позов визнав повністю, сплачувати аліменти згоден, інших утриманців не має. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2-3,7), мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які мешкають з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.4). У порядку, визначеному ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивченням відомостей про особу відповідача по матеріалам справи встановлено, що він не працює. Інших утриманців немає. Даних про здійснення стягнень з відповідача по виконавчим листам суду надано не було. Враховуючи викладені вище обставини та норми діючого законодавства суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/6 частині від усіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно на дітей не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. Позивач і її представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Заперечень проти заочного розгляду даної справи ними не вказано. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, та згідно ст. 74 ЦПК України вважається сповіщеним належним чином, однак до суду він не зявився по невідомим причинам, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого [PERSON] позову не надав. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Куп'янського міськрайнного суду Харківської області від 04.10.2013 року був розірваний ( а.с.4), мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-8), які мешкають згідно довідки з місця проживання з матір'ю-позивачем по справі ( а.с.3,10). У порядку, визначеному ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі заявленої частки від доходів відповідача, а розрахунок суми щомісячних відрахувань встановлюватиметься у процесі виконання судового рішення Відділом ДВС до компетенції якого це відноситься. Вивченням відомостей про особу відповідача по матеріалам справи було встановлено, що відомості про його працевлаштування та наявність інших стягнень відсутні. Враховуючи викладені вище обставини та норми діючого законодавства суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, має сина [PERSON], який народився [INFO] року і який страждає на тяжке захворювання та потребує особливого догляду і є інвалідом з дитинства. Шлюб між нею та відповідачем розірвано, вона повернула себе дошлюбне прізвище. Відповідач тривалий час дитиною не інтересується, не надає допомогу, у зв'язку з чим рішенням Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 27.02.2013р. відповідача було позбавлено батьківських прав. З урахуванням того, що буде зручно, щоб матір та син мали одне прізвище, позивачка просить змінити прізвище синові з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, позов не оспорив. Треті особи проти позову не заперечуються, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору береться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, дитині уваги не приділяє, її розвитком та вихованням не займається, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, та за рішенням суду від 27.02.2013 року позбавлений батьківських прав щодо дитини. За вказаних вище обставин суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка, як матір дитини-інваліда з дитинства, звільнена від оплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, якій зазначає, що 03.10.2008 р. між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведеуть, разом не проживають, вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, тому просить розірвати шлюб між ними, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, вважають, що шлюб розпався, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивачка не кохає відповідача, примирення між ними не можливо, тому просять розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2008 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відношення між сторонами припиненні, спільного господарства вони не ведуть і проживають окремо, мають різні погляди на життя, що призвело до непорозуміння. У призначений подружжю судом строк для примирення, примирення між сторонами не відбулося, збереження сім'ї не можливо. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved