Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

\~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила скасувати арешт накладений її майно посилаючись на те, що 05.10.2009 року постановою про відкриття виконавчого провадження №15120759 накладено арешт на все її нерухоме майно в межах позовних вимог у розмірі 2106,95 грн.. На даний час дана заборгованість погашена та виконавче провадження закрито. Але арешт, накладений на її нерухоме майно залишився чинним. Позивач звернулася до ДВС з проханням зняти накладений арешт, але їй було відмовлено. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про зняття арешту. Представник\~ позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, надав заяву, в якій просить справу розглядати за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача\~відділу ДВС Комінтернівського РУЮ в судове засідання не зявився про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно, належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2009 року постановою державного виконавця ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області Грудьєва А.Р. про відкриття виконавчого провадження №15120759 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] в межах позовних вимог у розмірі 2106,95 грн. (а.с.9). Згідно листа ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області від 08.11.2016 року за вих.03-10526/16 встановити підстави накладення арешту на майно [PERSON] неможливо у звязку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, який згідно вимог чинного законодавства становить 3 роки. (а.с.21) Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходив з того що відповідачем в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» при завершенні виконавчого провадження Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивача. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З зазначених вище підстав, враховуючи викладене, суд вважає можливим захистити право власності позивача, задовольнивши його позовні вимоги, про зняття арешту з майна.

Outcome: approved