Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту , що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Зазначала, що [INFO]. помер її чоловік - [PERSON]. Спадкоємцями померлого [PERSON] є вона та дочка померлого - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - грошові вклади та квартира [ADDRESS]. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину , оскільки померлий, прийнявши спадщину - частину зазначеної квартири , після рідних тіток: [PERSON] , [PERSON] не оформив право на спадкове майно належним чином. Посилаючись на те, що [PERSON] відповідно до вимог ЦК УРСР 1963 року прийняв спадщину , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном - зазначеною квартирою, що документів , які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та його тітками: [PERSON] , [PERSON] не зберіглися , та вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, просила встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON]. та [PERSON], а саме , що вони є рідними тітками [PERSON], встановити факт прийняття померлим [PERSON] спадщини після померлих тіток , визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У подальшому було подано заяву про уточнення позовних вимог , у якій позивачі : [PERSON], [PERSON] просили залучити в якості відповідача - Київську міську раду та просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] та за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Просили позов задовольнити. Представник відповідача, Київської міської ради, на підставі довіреності, просив справу розглянути за його відсутності, у письмових поясненнях, зокрема, зазначив, що відповідно до частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, Листа Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно Листа Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова ірактика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне начення» для встановлення факту родинних відносин можуть додаватись такі документи та докази: - докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, інкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); - довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; - пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до норм частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною третьою статті 1296 ЦК України відсутність відоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно частини першої статті 1218 чинного ЦК України до складу падщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на омент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цивільного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України визначено, що у відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або ідмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі еохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом іержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують раво на спадкування почергово. Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до матеріалів судової справи позивачами надано документи в підтвердження того, що вони є спадкоємицями за законом першої черги. Зважаючи на докази в матеріалах справи, просимо суд прийняти рішення, згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Третя особа Головне управління юстиції у м. Києві та відповідач - Київська міська рада своїх представників в судове засідання не направили, направили до суду листи в яких просили розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення позивачів та представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 7). [PERSON] був чоловіком [PERSON] ( а.с. 8). [PERSON] є дочкою [PERSON] Після померлого залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Спірна квартира належала на праві власності [PERSON], [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 9). [PERSON] Та [PERSON] були рідними тітками померлого [PERSON], що підтверджується ордером на квартиру від 30.11.1977 року ( а.с.15), свідоцтвом про одруження батьків померлого [PERSON] ( а.с. 11), свідоцтвом про народження [PERSON] ( а.с.14) , свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.12), обмінним ордером від 29.03.1984 р., ( а.с.16), рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.1976 р., відповідно до якого встановлено факт того, що [PERSON] ( мати [PERSON]) і [PERSON] Є рідними сестрами ( а.с. 17-19) , заявою [PERSON] (а.с.110). [PERSON] померла [INFO]., [PERSON] померла [INFO]. (а.с 75 ). [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] з 1977 року і до дня смерті (а.с. 64 ) . [PERSON] була зареєстрована у зазначеній квартирі з 27.12.1977 р. до дня смерті , а [PERSON] - з 11.04.1984 р. до дня смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається , що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він надав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки, як установлено судом [PERSON] був зареєстрований та проживав у спірній квартирі з 1977 року до дня смерті - [INFO], після смерті тіток фактично вступив в управління та володіння зазначеною квартирою , продовживши проживання у ній, перевівши на себе рахунок на сплату комунальних послуг та оплачуючи комунальні послуги , а тому відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1964 року , діючої на час виникнення спірних правовідносин , вважається таким, що прийняв спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON]. З заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до третьої Київської державної нотаріальної контори звернулися, дружина померлого - [PERSON] та донька померлого - [PERSON]. Відповідно до постанови третьої Київської державної нотаріальної контори від 08.06.2016 р. [PERSON], та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS], оскільки з наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (а.с.106). Відповідно до 1216 Цк України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі прав та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.. 1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки ( ст.. 1261 ЦК України). Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 2,3 п. 23 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, у становленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи те, що [PERSON]. та [PERSON] були рідними тітками померлого [PERSON], останній після їх смерті відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, 1963 року прийняв спадщину - частину квартири [ADDRESS], фактично вступивши в управління та володіння зазначеним майном , позивачі по справі є спадкоємцями померлого [PERSON] першої черги, у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого, однак, нотаріальною конторою було відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було доведено факту родинних відносин між [PERSON] та його тітками: [PERSON]. та [PERSON], суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] за позивачами , а саме: по 1/2 частині квартири [ADDRESS] за кожною. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 208, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved