Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09.11.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Проживала з відповідачем разом до 21.05.2015 року. За період спільного проживання сторони мають: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стала подружня зрада. Спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просила розгляд цивільної справи за її позовом проводити у її відсутність. Викладені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На примирення з відповідачем не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив слухання справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі на примирення не згоден. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі письмових доказах. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено 09.11.1996 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Новоархангельської райдержадміністрації Кіровоградської області за актовим записом № 63, за період спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Статтею 111 СК України на суд покладено обовязок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка та відповідач на примирення не згодні, про що виклали свою позицію у заяві адресованій суду. Відповідно\~\~ до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених статей суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі як дружини (позивачки у справі) так і чоловіка (відповідача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а також права їх дітей, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved