Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1000 гривень щомісячно і до повноліття дитини. У відкритому судовому засіданні позивачка - [PERSON] позовну вимогу підтримала повністю і просить задовольнити її з підстав викладених у позовній заяві та просить суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1000 гривень щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач - [PERSON] позов визнав частково, пояснив суду, що зараз ніде не працює має слабкий стан здоров'я, тому в теперішній час взагалі не взмозі сплачувати аліменти на утримання доньки. Запевняв суд, що буде намагатися матеріально допомагати дочці. При цьому, сторони судового розгляду в більшості висловлювали свої суб'єктивні міркування та припущення з приводу вище зазначеного позову, а також розповідали про обставини, які ніякого правового значення по даній цивільній справі взагалі не мають. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності (а.с. 1-43), заслухавши пояснення сторін, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини,приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON],слід задовольнити частково щодо розміру стягнення в твердій грошовій сумі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області, та зроблено відповідний актовий запис № 5 від 14.11.2003 року (а.с. 8). Дитина проживає разом з матір'ю, що не заперечується сторонами по даній цивільній справі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до змісту резолютивної частини рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2004 року [PERSON] був зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісячно починаючи з 27 серпня 2004 року і до повноліття дітей (а.с. 43). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено під час судового засідання у позивачки в теперішній час мається на утриманні одна неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується також довідкою про склад сім'ї № 679 від 11 грудня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області (а.с. 17). Вище зазначені обставини вказують на те, що позивачка практично відчула зміни в своєму матеріальному стані, оскільки в теперішній час ніде не працює, офіційних доходів не має, на утриманні має неповнолітню дочку і вимушена була звернутися до суду, про зміну розміру аліментів на утримання дитини з частки від всіх видів заробітку доходу на тверду грошову суму. При визначенні суми стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України враховує потреби неповнолітньої дитини, матеріальну можливість позивачки щодо належного утримання дочки, матеріальне становище відповідача, обумовлене тим, що він в теперішній час ніде не працює, а також суд враховує прожитковий мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, який становить 1286 гривень (Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік, від 28.12.2014 року). На думку суду запропонований позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини в 1000 гривень щомісячно, є дещо завищеним, оскільки відповідач в теперішній час ніде не працює, постійного місця роботи не має, а влаштувався на постійну роботу не може. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, та виходить, також з того, що утримувати свою дитину зобов'язана також й мати. Суд з урахуванням всіх вище зазначених обставин вважає реальною для платоспроможності відповідача буде сума в 400 гривень щомісяця на утримання дочки - [PERSON]. Такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги позивачки - [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, щодо розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі частково, суд виходить із засад справедливості, виваженості, розумності, відповідно до вимог ст. 3 ч.1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Позивачка при подачі позовної заяви не сплатила відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» судовий збір, а тому, виходячи із вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial