Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON],[PERSON] «ПРО ВИЗНАННЯ ПРАВА НА СПАДЩИНУ». В судовому засіданні позивачка показала суду,що [INFO] помер [PERSON] ,який раніше мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрився спадок у вигляді домоволодіння,яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вищевказане домоволодіння належало спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку,посвідченого 15.11. 1957 року нотаріусом Кіровської нотаріальної контори міста Сталіно. Спадкоєцями 1 черги після смерті спадкодавці є вона, як рідна донька спадкодавця. Відповідачка [PERSON] як дружина спадкодавця та його син - [PERSON] ,інших спадкоємців немає, іншого спадкового майна також немає. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не звернулися своєчасно протягом 6 місяців після смерті спадкодавця в нотаріальну контору з приводу відкриття спадщини, і на спадщину не претендують. Вона фактично та своєчасно прийняла спадщину так як постійно була зареєстрована та проживала в спірному домоволодінні в тому числі і на день відкриття спадщини. Крім того, вона постійно користувалася спадковим домоволодінням та земельною ділянкою,здійснювала необхідний догляд за будинком,здійснював поточні ремонтні та господарчі роботи, тобто вона фактично вступила в володіння і користування спадковим майно, але не оформила своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на законом на домоволодіння [ADDRESS], яке раніше належало [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали і показали суду що вони спадщину не приймали і на неї не претендують, не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на вищевказане спадкове майно. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] ,[PERSON] «ПРО ВСТАНОВЛЕННЯ ФАКТУ СВОЄЧАСНОГО ПРИЙНЯТТЯ СПАДЩИНИ, ВИЗНАННЯ ПРАВА НА СПАДЩИНУ» є обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 1268 ЦК УКРАЇНИ « Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ії.» Згідно до ст. 1269 « Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріально контори заяву про прийняття спадщини». Відповідно до ст. 1270 ЦК УКРАЇНИ « Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Оскільки виникнення спадкових правовідносин щодо майна [PERSON] який помер [INFO] виникли до набрання чинності ЦК УКРАЇНИ в редакції 2004 року, суд вважає можливим на підставі ст. 6 Перехідних та заключних положень до ЦК УКРАЇНИ в редакції від 18.07. 1963 року застосувати до вищевказаних правовідносин положення ст. ст. 529, 549 ЦК УКРАЇНИ в редакції 1963 року. Відповідно положень ст. 549 ЦК УКРАЇНИ « спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини». На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 4 червня 1983 року « Про практику розгляду судами України справ про спадщину» передбачений ст. 549 ЦК УКРАЇНИ шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи або доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. В судовому засіданні було встановлено,що[INFO] помер [PERSON] ,який раніше мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрився спадок у вигляді домоволодіння,яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вищевказане домоволодіння належало спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку,посвідченого 15.11. 1957 року нотаріусом Кіровської нотаріальної контори міста Сталіно. Спадкоєцями 1 черги після смерті спадкодавці є позивачка, як рідна донька спадкодавця, відповідачка [PERSON] як дружина спадкодавця та його син - [PERSON] ,інших спадкоємців немає, іншого спадкового майна також немає. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не звернулися своєчасно протягом 6 місяців після смерті спадкодавця в нотаріальну контору з приводу відкриття спадщини, і на спадщину не претендують. Позивачка фактично та своєчасно прийняла спадщину так як постійно була зареєстрована та проживала в спірному домоволодінні в тому числі і на день відкриття спадщини. Крім того, позивачка постійно користувалася спадковим домоволодінням та земельною ділянкою,здійснювала необхідний догляд за будинком,здійснював поточні ремонтні та господарчі роботи, тобто вона фактично вступила в володіння і користування спадковим майно, але не оформила своїх спадкових прав. Рішенням Кіровського районного суду міста Донецька від 20 лютого 2014 року був встановлений факт своєчасного прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до роз*ясень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05. 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2013 року 4 державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав,що з життя спадкодавця його право власності на вищевказане домоволодіння не було зареєстровано належним чином. В судовому засіданні встановлено,що відповідачі фактично в нотаріальному порядку не відмовилися від своїх спадкових прав, а також те,що відповідачка [PERSON] фактично, як дружина спадкодавця, має право на 12 частину спірного домоволодіння в зв*язку з чим визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на усе домоволодіння протиричять нормам Сімейного Кодексу України у відповідності до якого відповідачка має право на 12 частину вищевказаного домоволодіння,як придбаного в період спільного проживання із спадкодавцем, в зв*язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 14 частину домоволодіння [ADDRESS]. Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об*єктивних даних дає суду підставу зробити правовий висновок про те,що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з підстав, наведених судом вище. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial