Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити позивачці [PERSON] перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням 9-го поверху, за адресою: місто Одеса, вулиця Марсельська, будинок 42; зобов'язати відповідачку [PERSON] забрати речі та зняти встановлені грати разом із замком, що на дверях нежитлового приміщення 9- го поверху, загальною площею 5,6 кв.м, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Марсельська, будинок 42; стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 10 815 гривень; стягнути з відповідачки [PERSON], на користь позивачки [PERSON] компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 815 гривень, а всього на загальну суму у розмірі 21 630 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати у розмірі 487 гривень 20 копійок. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить майно, яке розташоване по вулиці Марсельська № 42. Воно в цілому складається з нежилого приміщення 9-го поверху, загальною площею 5,6 кв.м, відображеного у технічному паспорті від 11.06.2007 р. Вищезазначене майно належить позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі договору про співробітництво по інвестуванню будівництва жилого будинку від 13 січня 2006 року № 14, акту прийому-передачі нежилого приміщення від 19.06.2007р Позивачка [PERSON] володіє вказаним майном, однак вона позбавлена можливості здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном для вільного використання, оскільки належне її приміщення самовільно займає сусідка [PERSON] та члени її родини, не маючи на це ніяких законних підстав. Позивачка [PERSON] неодноразово намагалася потрапити до свого нежитлового приміщення, але відповідачка не надає її таку можливість. На даний час в належному позивачці приміщенні відповідачка [PERSON] зберігає свої речі, на вхідних дверях приміщення встановлені грати, що робить неможливим входження і користування цим майном мною, законним власником. Неодноразові прохання позивачки [PERSON] звільнити приміщення, [PERSON] ігнорує. В липні 2014 року позивачка [PERSON] виявила, що на дверях належного її нежитлового приміщення встановлені грати разом із замком, що перегороджують доступ в приміщення, чужі речі, а також наявність якихось людей, які виявилися її сусідами, які мешкають в квартирі [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] з незаконно зайнятої площі добровільно забрати свої речі відмовляються, вони продовжують займати дане приміщення, не сплачуючи відповідних послуг за використання майном, розмір боргу на сьогоднішній день складає 456,65грн. 15липня 2014 року позивачкою [PERSON] був укладений Договір оренди з ВАТ «Кемпінг Дельфін», щодо даного приміщення строком з 15.07.2014 р. до 15.12.2015 р., орендна плата складала 575 грн. щомісячно. ВАТ «Кемпінг Дельфін» розірвав з позивачкою [PERSON] договір оренди, внаслідок відсутності доступу в приміщення, що орендується, розрахунок не був зроблений за цим договором, про що вона була повідомлена орендарем. Відповідачка жодним чином не проявляє бажання відшкодувати завдані збитки, загальна сума яких складає 10 815 гривень (575x18=10350 грн., де 575 грн. - орендна плата по Договору оренди від 15.07.2014 р. щомісячно; 18 - кількість місяців по Договору оренди від 15.07.2014 р.; 10350+465,65=10,815 грн., де 456,65 - розмір боргу за використання нежитлового приміщення відповідачкою. 03 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України з відповідною заявою про порушення її прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, яке видано Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 05 липня 2007 року на підставі договору про співробітництво по інвестуванню будівництва жилого будинку від 13 січня 2006 року № 14, акту прийому-передачі нежилого приміщення від 19.06.2007р, [PERSON] є власником нежилого приміщення 9-го поверху, за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, загальною площею 5,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 11.06.2007 року (а.с.11,12); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 11.06.2007 року, нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, має загальну площу 5,6 кв.м. (а.с.13-14); 21 липня 2014 року, позивачка [PERSON] звернулася до голови ОСББ «Чорноморє-28» зі скаргою про те, що належним її нежилим приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 користуються сторонні особи, її сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с.15); Відповідно до акту огляду нежитлового приміщення від 21.08.2014 року, який складений комісією у складі голови ОСББ «Чорноморє-28» та сусідів, встановлено про те, що решітка з замком, перегороджує доступ до нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42; наявність речей. Встановлено про те, що приміщення забрали сусіди з квартири №164 - [PERSON], [PERSON] (а.с.16); Відповідно до письмового повідомлення ОСББ «Чорноморє-28» №11/10 від 30.11.2015 року, станом на 01.12.2015 року, заборгованість позивачки [PERSON] за нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 складає у розмірі 456 гривень 65 копійок (а.с17); Відповідно до листа ОСББ «Чорноморє-28» №11/11 від 30.11.2015 року, за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 на 9 поверсі 4 секції знаходиться лише одне нежиле приміщення, площею 5,6 кв.м. (а.с.24); 15.07.2014 року, [PERSON] та ВАТ «Кемпинг «Дельфін» уклали договір оренди №15/07/14 нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 строком з 15.07.2014 року по 15.12.2015 року, розмір орендної плати складає 575 гривень щомісячно (а.с.18); Відповідно до акту №1 прийому-передачі майна в оренду за договором оренди №15/07/14 нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, 15.07.2014 року ВАТ «Кемпинг «Дельфін» прийняв в строкове платне користування ВАТ «Кемпинг «Дельфін» нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 (а.с.19); Відповідно до листа ВАТ «Кемпинг «Дельфін» №20/07 від 20.07.2014 року, у звязку з тим, що ВАТ «Кемпинг «Дельфін» не має доступу до орендує мого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, ВАТ «Кемпинг «Дельфін» розірвав договір №15/07/15 від 15.07.2014 року. Розрахунок за договором проведений не буде (а.с.20); Відповідно до талону-повідомлення №73, реєстровий №27188, позивачка [PERSON] зверталася до Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з заявою про прийняття мір до сусідів з квартири №164,165 [PERSON], Хівріч, які зайняли належне її нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 (а.с.21); Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.03.2010 року, який посвідчений державним нотаріусом [PERSON] , реєстровий №7-642, [PERSON]П є власником нежилого приміщення за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 , загальною площею 5,7 кв.м. (а.с.44); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 01.03.2010 року, нежиле приміщення 3-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, має загальну площу 5,7 кв.м. (а.с.45-46); Під час розгляду справи, до суду надійшли матеріали ЖЕО №27188 від 03.09.2015 року за заявою [PERSON] з Суворовського відділу поліції ГУ НП в Одеській області до Суворовського районного суду м.Одеси. Із вказаних матеріалів, вбачається про те, що відповідно до висновку ДІМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 08.09.2015 року, під час перевірки заяви [PERSON] від 03.08.2015 року, було встановлено про те, що [PERSON], є власником квартири №166 за адресою: м.Одеса, вул. Марсельська 42. Вищезазначену квартиру [PERSON] здає тривалий час квартирантам. Також, [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 5,6 кв.м., розташованого на сходовій клітинці 9-го поверху будинку №42 по вулиці Марсельська. В 2014 р. між квартирантами з кв. 166 та [PERSON] 22.02.1978 р., яка проживає за адресою: [INFO], виникла конфліктна ситуація, так як [PERSON], дізналася, про те, що мешканці кв. №166 бажають закрити нежитлове приміщення, яке належать [PERSON] та зробити з нього підсобне приміщення для особистого користування. На що [PERSON] заперечила, аргументуючи це тим, що дане приміщення є спільною власністю. Через деякий час, [PERSON] за погодженням з мешканцями кв. 164 та кв. 163 закрила нежитлове приміщення кліткою з метою особистого користування. Після чого [PERSON] роздала ключі від підсобки мешканцям кв. 164 і 163. На наступний день [PERSON], прийшла до [PERSON] з претензіями про те, що [PERSON] незаконно зайняла нежитлове приміщення та надала документи про право власності. Між [PERSON] та гр. [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. Для подальшого розслідування за даним фактом [PERSON] рекомендовано звертатися в Суворовський районний суд м.Одеси (а.с.49); Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, використовує та розпоряджається своїм майном на свій розсуд і має право здійснювати будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст.320 ЦК України\~власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, ч.1 \~статті 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до абз. 2 п. 11\~постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року\~Верховний Суд України розяснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга\~статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Аналогічна право позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-84цс14, яка у відповідності до ч. 1\~ст. 360-1 ЦПК України\~є обовязковою для всіх судів України. При таких обставинах, судом встановлено про те, що відповідачка [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, що позивачка не надалп суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог. Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власника, про стягнення завданих збитків та компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed