Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2014 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 04. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб зареєстрували коли відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі 11 червня 2014 року, сторонам так і не довелось мешкати однією сімєю, відповідач знову скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за який був засуджений вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 06.08.2014 року до позбавлення волі строком на 4 роки, з 4 липня 2014 року перебуває покарання в місцях позбавлення волі. За один місяць, що [PERSON] перебував на волі, сторони не встигли налагодити сімейне життя, не вели спільного господарства, не підтримували сімейних стосунків. Відновлювати подружні відносини з відповідачем позивачка не збирається. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відбуває покарання в Бучанській виправній колонії №85 Київської області. Відповідачем отримані копія позовної заяви [PERSON] та ухвали про відкриття провадження по даній справі, про що мається розписка в матеріалах справи. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що визнає та підтримує позов [PERSON] Враховуючи вищенаведене у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 04. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб сторони зареєстрували коли відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі за скоєння злочину. Після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі 11 червня 2014 року, сторонам так і не довелось мешкати однією сімєю, відповідач знову скоїв злочин, за який був засуджений та зараз знов відбуває покарання в місцях позбавлення волі. За час, що [PERSON] перебував на волі, сторони не встигли налагодити сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити її неможливо. Спору про розподіл майна сторони на даний час не мають. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, що бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Статтею 31 ЦПК України передбачено, що відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з п.2 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, заслуговують на увагу доводи позивача про те, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Визнанням позову не зачіпаються права та інтереси осіб, не залучених до участі у справі і його можна прийняти.

Outcome: approved