Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від вказаного шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з втратою почуття любові, відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги між ними, різні погляди на сімейні відносини. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинилося з червня 2020 року. Ухвалою суду від 10.11.2020 відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 12.01.2021 за клопотанням представника відповідача адвоката Щасливого О.Р. провадження у справі було зупинено для надання часу для примирення сторін. Ухвалою суду від 12.02.2021 провадження по справі поновлено. Відзив на позов відповідачем подано не було. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі, на розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що після народження дитини, позивачка проживає разом зі своїми батьками. Він від дружини та дитини не віддалявся, а навпаки постійно відвідував їх, оскільки після пологів вона разом з дитиною майже пів року провели у лікарні. Дитина хворіла. Після виписки позивачка переїхала мешкати до своїх батьків, що на його думку і стало причиною для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки у нього не досить добрі стосунки з її батьками. Відвідувати часто родину він не міг через пандемію Covid-19, оскільки від народження дитина хворіла на легеневу хворобу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Сторони уклали шлюб 10 жовтня 2014 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 617, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2014. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з втратою почуття любові, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги між ними, різними поглядами на сімейне життя. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка не бажає збереження шлюб, на розірванні якого категорично наполягає. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « [PERSON] » оскільки нею не подана заява про відновлення їй дошлюбного прізвища. Згідно з\~п.\~6\~ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у сумі 840,80 гривень..

Outcome: approved