Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]\~\~ звернулася\~ до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою\~ відповідальністю «Україна», в якому просить: зобовязати сільськогосподарське товариство з обмеженою\~ відповідальністю «Україна» повернути їй\~ шляхом передачі в натурі за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 3.5769 га., кадастровий номер 5322283700:00:002:0255, що розташована на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заборонити сільськогосподарському товариству з обмеженою\~ відповідальністю «Україна» проводити обробіток, сільськогосподарські, землевпорядні та будь-які інші роботи на земельній ділянці площею 3.5769 га., кадастровий номер 5322283700:00:002:0255, що розташована на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. \~ \~ \~Позивачка [PERSON]\~\~ у відкрите\~ судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, її інтереси в суді представляв [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06 листопада 2014 року, (а.с. 37), у відкритому судовому засіданні зазначив суду, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ Представник відповідача СТОВ «Україна» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 293 від 05 жовтня 2015 року, (а.с. 38), у відкритому судовому засіданні зазначила суду, що позов не визнає взагалі, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав викладених в письмовому запереченні проти позову (а.с. 53-55). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листи № 412 від 11.08.2016 року, № 453 від 05.09.2016 року, № 479 від 15.09.2016 року, в яких просить розгляд справи провести без участі їх представника, проти задоволення не заперечують (а.с. 36, 86,93). Суд, системно дослідивши матеріали справи в їх сукупності (а.с. 1-93), заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 23 травня 2013 року, було визнано відумерлою спадщину на земельну ділянку площею 3,5769 га., кадастровий номер 5322283700:00:002:0255, що розташована на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала [PERSON] (а.с. 10). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року, рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23 травня 2013 року скасовано, заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду (а.с. 11). Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року, запис про державну реєстрацію права власності за Микілківською сільською радою Котелевського району Полтавської області на земельну ділянку площею 3,5769 га., кадастровий номер 5322283700:00:002:0255, що розташована на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва скасовано (а.с. 45-47). Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 10 березня 2015 року, [PERSON] визначено додатковий строк, достатній для подання нею до Котелевської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її тітки [PERSON] (а.с. 48-50). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 02 лютого 2016 року право власності на земельну ділянку площею 3,5769 га., кадастровий номер 5322283700:00:002:0255, що розташована на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за позивачкою [PERSON], що підтверджується світлокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.02.2016 року (а.с. 20).\~ В даний час позивачка [PERSON]позбавлена можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належною їй земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки земля знаходиться в користуванні відповідача СТОВ «Україна» на підставі договору оренди землі від 23 вересня 2014 року (а.с. 59-62). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 90 ЗК України визначено права власників земельних ділянок, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, самостійно господарювати на землі, тощо та передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові від 16 квітня 2014 року, за змістом ст. 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Крім цього, виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Суд вважає, що за таких обставин коли спірна земельна ділянка вибула із власності позивачки - [PERSON]поза її волею, тобто на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасованим, вказана земельна ділянка може бути витребувана\~ у фактично добросовісного користувача СТОВ «Україна», і повернута законному володільцю власнику тобто позивачці [PERSON] Позивачка - [PERSON]в теперішній час є законним власником спірної земельної ділянки, і має повне право витребувати вказану земельну ділянку фактично з незаконного володіння та користування у відповідача СТОВ «Україна». Тому у суду є всі законні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання СТОВ «Україна» повернути [PERSON], шляхом передачі в натурі за актом приймання-передачі, земельну ділянку площею 3,5769 га. Стосовно позовної вимоги про заборону СТОВ «Україна» проводити обробіток, сільськогосподарські, землевпорядні та будь-які інші роботи на спірній земельній ділянці. На думку суду за вище вказаних обставин дана позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки дане питання може розцінюватися лише, як один із видів забезпечення позову та не відноситься і не входить в предмет позову про повернення [PERSON] спірної земельної ділянки, як спадкоємці, яка має право вимагати її передання в натурі. Крім того, відповідача СТОВ «Україна» суд зобовязує повернути позивачці [PERSON], спірну земельну ділянку шляхом передачі в натурі за актом приймання-передачі, іпостановлення судового рішення про заборону використання даної землі в даному конкретному випадку не потрібно, оскільки відповідач відповідно до вимог чинного законодавства і так не зможе без дозволу власника землі проводити на ній будь-які роботи. Тому у суду є всі законні підстави для відмови в задоволенні даної позовної вимоги. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до\~ сільськогосподарського товариства з обмеженою\~ відповідальністю «Україна» про повернення земельної ділянки та заборони\~ щодо її обробітку,\~ третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти половину судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed