Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтуванння свого позову вона зіслалася на те, що 25.10.2013 року померла її мати [PERSON], а 29.11.2013 року помер батько позивачки [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав будинок, розташований в с. Новоселівка, вул. Садова,7 Покровського району Дніпропетровської області. У звязку зі смертю батька позивачка звернулася до державного нотаріуса Покровської нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті батька. Проте, через відсутність правовстановлюючої документації на вищезазначений будинок, яких входить в склад спадщини, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вважає, що [PERSON] при житті володів, користувався та розпоряджався згаданим житловим будинком, а отже він перебував у його приватній власності, яка припинилася внаслідок його смерті Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться в с.Новоселівка, вул.Садова,7 Покровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого 29.11.2013 року. Позивачка в судовому засіданні позов повністю підтримала та просить його задовольнити. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника відповідача [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, третьої особи державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. В п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, при розгляді даної справи, судом встановлена наявність у Покровській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області спадкової справи № 394/2013 до майна померлого 29 листопада 2013 року [PERSON], що досліджена в судовому засіданні, із якої вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] до Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], донька померлого, та із заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся [PERSON], син померлого (а.с. 47-49). Відповідно до ст.130 ЦПК України суд, вирішуючи справу, встановлює склад осіб, які братимуть участь у справі. Судом встановлено, що з даних правовідносин належним відповідачем по справі повинен бути [PERSON] Згідно зі ст.33 ЦПК України, суд за клопотання позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає іншу особу як співвідповідача, однак таке клопотання позивачкою заявлено не було. При таких обставинах суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, так як [PERSON] звернулася з позовом до неналежного відповідача, що не позбавляє останню звернутись до суду за захистом порушеного права у порядку, передбаченому діючим законодавством. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed