Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 500 гривень. В обґрунтування вимог зазначає, що 22 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу є двоє неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] . Протягом останніх трьох років чоловік жодної участі в житті сім`ї не приймає, кошти на утримання синів дає нерегулярно, один або два рази в рік, як правило у випадку, коли діти хворіють. Вона самостійного заробітку не має, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшим сином до досягнення 4 років. Відповідач є особою молодого віку, фізично здоровим, іноді виїздить на заробітки, але не горить бажанням працювати. Разом з тим, небажання відповідача працювати не є тією обставиною, яка враховується при стягненні аліментів на утримання дітей. Добровільно приймати участь в утриманні дітей батько не бажає, інших власних дітей у нього немає. У зв`язку з поданням позову нею понесені витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких склав 500 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала 30 вересня 2019 року до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що розуміє свій обов`язок утримувати дітей, однак ніде не працює, у зв`язку з чим немає можливості сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідно копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки двох неповнолітніх дітей зобов`язані утримувати їх до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частинами 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 липня 2019 року - 1699 грн., з 1 грудня -1779 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку та розміру сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. [PERSON] не відноситься до категорії непрацездатних осіб, інших осіб на його утриманні немає, на обліку в службі зайнятості як безробітний він не перебуває, а його бажання чи небажання працювати, неможливість знайти роботу не є тими обставинами, що враховуються при визначенні розміру аліментів, а тому з урахуванням передбаченого законодавством обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання його двох неповнолітніх синів. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, що передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальний стан платника аліментів, дохід якого є нерегулярним, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, відсутність у нього інших утриманців, стан здоров`я дітей та їх матеріальний стан, загальновідомі потреби дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також взаємний обов`язок батьків по утриманню дітей, і дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі, про який просить позивачка, тобто у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК СК України у твердій грошовій сумі суд визначає розмір аліментів лише за заявою одержувача. Оскільки такої заяви позивачка не подала, тому немає підстав для стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі. Визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а позивачка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачкою понесені витрати на професійну правничу допомогу, що полягала у підготовці адвокатом Дмитрук Л.І. позовної заяви, в розмірі 500 гривень. Зазначені обставини підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 19 від 18 вересня 2019 року (а.с. 9). Враховуючи, що позов задоволено повністю, зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень належить стягнути на користь позивачки з відповідача. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved