Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2011 року. В шлюбі [INFO] року в них народився син [PERSON]. В листопаді 2016 року через відсутність взаєморозуміння та виникнення конфліктних ситуацій вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають. Зазначаючи на тому, що їх сім'я розпалась остаточно, сімейні стосунки відновленню не підлягають та що нерозірваний шлюб порушує її особисті інтереси, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не прибули, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність з прийняттям рішення у підготовчому судовому засіданні. Як слідує зі змісту заяв, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. З огляду на це суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні з ухваленням судового рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 283 (арк.спр. 11). В шлюбі [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 12). Згідно довідки №1455000090 від 21.10.2014 року та довідки №90 від 19.07.2017 року, виданих структурним підрозділом з питань соціального захисту населення Мирноградської міської ради, позивачка [PERSON] та її дитина [PERSON], [INFO], є внутрішньо переміщеними особами, фактичним місцем проживання яких є [ADDRESS] (арк.спр.5,13). Відповідач проживає в м.Донецьку. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлені судом обставини та взаємна байдужість сторін до відновлення сімейних стосунків, про що свідчать їх заяви, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. З огляду на це шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved