Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просила визначити,\~що частки земельної ділянки з кадастровим номером 5310137000:19:001:0183, що розташована по [ADDRESS] , у таких розмірах: за [PERSON] 411/784 кв. м земельної ділянки; за померлою [PERSON] \~ 373/784\~кв.\~мземельної\~ділянки. В обґрунтування вимог позивачка вказала, що\~вона згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 540077 є власником земельної ділянки площею 0,0784 га. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0003404922019 ділянка має кадастровий номер 5310137000:19:001:0183, розташована за адресою: [ADDRESS] . Наведене також підтверджується довідкою Полтавського міського центру земельного кадастру від 26.01.2009 р. вих № 8006. Згідно з додатком до цього Державного акта земельна ділянка з кадастровим номером 5310137000:19:001:0183 знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] та нині померлої [PERSON] . Вказала, що між нею та померлою співвласницею земельної ділянки [PERSON] не укладався договір про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності через тяжку хворобу та передчасну смерть останньої. На даній земельній ділянці з кадастровим номером 5310137000:19:001:0183 розташований жилий будинок [ADDRESS] , який знаходиться у спільній частковій власності, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12531867 від 16.11.2006 та № 15224460 від 13.07.2007р. Із цих витягів вбачається, що у власності позивачки на підставі договору дарування знаходиться 1/12 частка житлового будинку [ADDRESS] та 1/5 частка цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину. Інша частина будинку знаходиться у власності [PERSON] , що є єдиним спадкоємцем після померлої співвласниці [PERSON] , але який до тепер, на відміну від частини житлового будинку, не оформив за собою в установленому порядку право власності на земельну ділянку. На теперішній час позивачка не має можливості відчужити шляхом продажу належну їй на праві власності частину житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі на земельну ділянку (кадастровий номер 5310137000:19:001:0183) не зазначені (визначені) частки земельної ділянки, які б належали б кожному із співвласників житлового будинку. Визначити частки не має можливості, оскільки відповідач по цій справі [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем по закону після померлої [PERSON] , не має бажання та наміру оформити своє право власності на земельну ділянку, зареєструвавши його в установленому законодавством порядку, що стало підставою позову. Ухвалою суду від 25.10.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. До закінчення підготовчого засідання, позивачка подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила визначити, що частка [PERSON] в\~праві спільної\~сумісної власності\~на земельну\~ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0784 га, кадастровий № 5310137000:19:001:0183, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить [ADDRESS] / [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.02.2020 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справі для розгляду по суті. Ухвалою суду прийняти відмову позивача від позовних вимог у частині встановлення частки\~земельної ділянки\~з кадастровим номером 5310137000:19:001:0183, що\~розташована\~по [ADDRESS] , за померлою [PERSON] в розмірі 373/784. У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Ткаченко С.В. не з`явились, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та клопотань до суду не направляв. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Державним актом\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~ серія\~ЯИ №\~540077,\~підтверджується,\~що земельна\~ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0784 га, кадастровий номер 5310137000:19:001:0183, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0003404922019 вбачається, що спірна земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акту серія ЯИ № 540077. При цьому, частки у праві власності не зареєстровані в Державному земельному кадастрі (а.с. 8-9). З копії спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] в Першій Полтавській державній нотаріальній конторі, номер у спадковому реєстрі 52371426, номер у нотаріуса 57/2012 від 02.02.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] єдиний спадкоємець після [PERSON] . З інформаційної довідки від 05.11.2019р. за № 187639875 та копії документів спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС 791623 від 07.09.2012, видавник Перша полтавська державно нотаріальна контора за № 1-328. Позивач є власницею 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування /ВЕВ/021965/09.10.2006/ 1-ша Полтавська держнотконтора, № 2-1424 та свідоцтва про право на спадщину /ВЕТ/362007/12.07.2007/1-ша Полтавська дежконтора № 2-801. З матеріалів спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] , також вбачається, що [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,0784 га, кадастровий номер 5310137000:19:001:0183, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не оформив і свідоцтво про право на спадщину не отримав, що позбавляє можливості в позасудовому порядку визначити частки у праві власності на спірну ділянку. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду та при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. За нормами ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до норм ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Норма ч. 5 ст. ст. 89 Земельного кодексу України передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності, згідно якого вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Виключення з правила встановленого ч. 5 ст. ст. 89 Земельного кодексу України передбачено нормами ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України. За правилом\~ч.\~4\~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України,\~ у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370-372 Цивільного кодексу України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила з урахуванням обставин, що мають істотне значення. При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved