Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що із 01.06.1951 року по 01.11.1996 року її чоловік [PERSON] працював у КСП ім.Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району і був членом колгоспу. 16.11.1996 року [PERSON] помер. При розпаюванні землі колективного сільськогосподарського підприємства ім.Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району Київської області його помилково не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) цього підприємства, не оформлено і не видано на його імя сертифікат на право на земельну частку (пай) і позивач в порядку спадкування не може отримати державний акт на право власності на землю. Згідно довідки Держземагенства у Рокитнянському районі КСП ім.Ватутіна 05.06.1996 року отримало державний акт на право колективної власності на землю та відповідно до ст.10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство [PERSON], будучи членом КСП, став співвласником його землі. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки станом на 05.06.1996 року позивач був членом КСП ім..Ватутіна він повинен був бути включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Вважає, що строк звернення до суду не пропустила, так як лише в 2014 році дізналася про порушення свого права. В судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи. не з»явилася, натомість подала заяву, в якій позов підтримала та просить слухати справу за її відсутності. Представник Запрудянської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій поклався на розсуд суду та просить справу заслухати у його відсутності. Представник СТОВ «Запрудянське» будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивачки - [PERSON] із 01.06.1951 року по 01.11.1996 року працював у КСП ім.Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району і був членом колгоспу. 16.11.1996 року [PERSON] помер. При розпаюванні землі колективного сільськогосподарського підприємства ім.Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району Київської області його помилково не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) цього підприємства, не оформлено і не видано на його імя сертифікат на право на земельну частку (пай) і позивач в порядку спадкування не може отримати державний акт на право власності на землю. Згідно довідки Держземагенства у Рокитнянському районі КСП ім.Ватутіна 05.06.1996 року отримало державний акт на право колективної власності на землю та відповідно до ст.10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство [PERSON], будучи членом КСП, став співвласником його землі. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки станом на 05.06.1996 року [PERSON] був членом КСП ім.Ватутіна він повинен був бути включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Так як правовідносини сторін склалися на час дії Цивільного Кодексу УРСР, суд важає, що до вказаних правовідносин необхідно застосувати вимоги вказаного Кодексу. Позивачка прийняла спадщину у відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР так як вона фактично вступила у володіння спадковим майном. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Така особа набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі її смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд вважає, що позивачка строк звернення до суду не пропустила, так як лише у 2014 році дізналася про порушення свого права та права свого чоловіка. У відповідності до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так як відповідачі не просять застосувати до позову позовну давність, суд вважає, що підстав для застосування позовної давності немає. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved