overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком № 60 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування цим будинком. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 60 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області. У будинку також зареєстрована відповідачка, який є сестрою позивачки, але вона протягом тривалого часу, починаючи з середини 2013 року, у будинку не проживає, ніяких прав щодо користування житлом не має, її подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідачки у будинку перешкоджає нормально здійснювати права власника, відповідачка ніяких прав на будинок та на користування ним не має. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, згідно позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 60 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області. У цьому будинку також зареєстрована відповідачка [PERSON] Згідно показань свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідками зазначеного будинку, відповідачка [PERSON] не проживає у будинку з середини 2013 року. Згідно документів, наданих позивачкою у судовому засіданні, відповідачка [PERSON] постійно проживає на території Російської Федерації, де у квітні 2015 року отримала вид на проживання. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності відповідачки за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідачка має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою [ADDRESS], визнавши відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У будинку також зареєстрований відповідач, який є її рідним братом, але він протягом тривалого часу, протягом 7-ми років, у квартирі не проживає, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні квартирою; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачці нормально здійснювати права власника, відповідач ніяких прав на квартиру та на користування нею не має. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, і не подав відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, згідно договору дарування від 02.12.2014 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У цій квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] - брат позивачки. Згідно довідки акту від 21.06.2018 року, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі більше 7-ми років. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідач має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою № 1 у житловому будинку № 61 по вул.Маяковського в м.Вільнянськ району Запорізької області, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування цією квартирою. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить квартира № 1 у житловому будинку № 61 по вул.Маяковського в м.Вільнянськ Запорізької області. У квартирі також зареєстрована відповідачка, який є її далекою родичкою, але він протягом тривалого часу, починаючи з квітня 2011 року, у квартирі не проживає, ніяких прав щодо користування житлом не має, її подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні квартирою; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідачки у квартирі перешкоджає нормально здійснювати права власника, відповідачка ніяких прав на квартиру та на користування нею не має. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.10.2004 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира № 1 у житловому будинку № 61 по вул.Маяковського в м.Вільнянськ Запорізької області. У цій квартирі також зареєстрована відповідачка [PERSON] Згідно пояснень позивачки, показань свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають по сусідству, відповідачка [PERSON] не проживає у будинку з більше 3-х років, хто вона така, вони взагалі не знають і ніколи її не бачили. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності відповідачки за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідачка має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою № 37 у житловому будинку № 51 по вул.Леніна (Соборній) в м.Вільнянськ Запорізької області, визнавши відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Згідно поданої позовної заяви, позивачці на праві приватної власності належить квартира № 37 у житловому будинку № 51 по вул.Леніна (Соборній) в м.Вільнянськ Запорізької області. У будинку також зареєстрований відповідач, який є племінником позивачки, але він протягом тривалого часу, починаючи з вересня 2015 року, у квартирі не проживає, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні квартирою; враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначаючи, що реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає нормально здійснювати права власника, відповідач ніяких прав на квартиру та на користування нею не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов є обґрунтованим. Так, згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2001 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира № 37 у житловому будинку № 51 по вул.Леніна (Соборній) в м.Вільнянськ Запорізької області. У цій квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] племінник позивачки. Згідно акту Вільнянської міськради від 24.09.2016 року, відповідач не проживає у квартирі з вересня 2015 року. Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Доказів того, що відповідач має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагала виселити її з житлового будинку [ADDRESS]. Як зазначила [PERSON] у своїй позовній заяві, їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]; відповідачка за попередньою згодою позивачки вселилася у житловий будинок, але на даний час відмовляється виселятися. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У свою чергу, [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому вимагає визнати дійсною укладений 09.07.2014 року договір з [PERSON] купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, та визнати за собою право власності на цей житловий будинок. Як зазначила відповідачка у зустрічній позовній заяві та пояснила її представник адвокат Семенченко Н.В., у липні 2014 року вона та [PERSON] домовилися про продаж житлового будинку [ADDRESS]; договір був укладений 09.07.2014 року, того ж дня [PERSON] сплатила [PERSON] ціну за будинок у розмірі 21000 гривень, після чого вона отримала правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього, з дозволу позивача вона вселилася у будинок, де й проживає до сьогоднішнього часу. Оскільки [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення угоди, вона й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судове засідання позивачка за первісним позовом [PERSON] не з'явилася, але надала заяви про залишення своєї позовної заяви без руху та про визнання зустрічного позову [PERSON] У зв'язку з цим позовна заява [PERSON] підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Так, у липні 2014 року [PERSON] та [PERSON] домовилися про продаж останній житлового будинку [ADDRESS]; договір був укладений 09.07.2014 року, того ж дня [PERSON] сплатила [PERSON] ціну за будинок у розмірі 21000 гривень, після чого вона отримала правовстановлюючі документи на будинок та ключі від нього, з дозволу позивача вона вселилася у будинок, де й проживає до сьогоднішнього часу. З приводу купівлі-продажу будинку сторони уклали письмову угоду, але у подальшому [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення договору, який не оформлений до цього дня. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагала стягнути з відповідача грошові кошти на своє утримання до досягнення трирічного віку їх дитиною [PERSON] , [INFO] Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.01.2019 року позов задоволено повністю. При розгляді справи судом не були у повному обсязі вирішені позовні вимоги позивачки [PERSON] щодо стягнення аліментів на своє утримання Вирішуючи позов, суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, відповідач [PERSON] який проживає окремо від дитини та її матері, зобов`язаний сплачувати утримання на користь позивачки, з якою дитина проживає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагала стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 2000 гривень, недоплачену при виконанні договору купівлі-продажу автомобіля від 26.11.2015 року. У свою чергу, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому вимагав визнати за собою право власності на автомобіль марки PORSHE PANAMERA, 2012 року випуску, білого кольору, № кузова WPOZZZ97ZCL002895, д.н. [NUMBER]. У судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] прохає залишити без розгляду свою позовну заяву про стягнення грошової суми, та заявила про визнання зустрічного позову [PERSON] Представник відповідача [PERSON] не заперечує проти залишення без розгляду первісного позову, наполягає на задоволенні зустрічного позову. Враховуючи заяву позивачки [PERSON], її позовна заява про стягнення грошової суми підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, 26.11.2015 року між [PERSON] як продавцем, та [PERSON] як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу автомобіля PORSHE PANAMERA, 2012 року випуску, білого кольору, № кузова WPOZZZ97ZCL002895, д.н. [NUMBER]; продаж був вчинений за 352000 гривень. Згідно п.9 договору, право власності на автомобіль у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення договору. Цей договір того ж дня посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагають визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на 1/2 частину двох земельних ділянок, визнавши при цьому за відповідачем право власності на іншу 1/2 їх частину. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що 13.09.2014 року померла матір позивачки [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,6 га, розташована на території с.Запорізьке Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для особистого підсобного господарства; земельна ділянка площею 5,20 га, розташована на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка смерті матері своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, заяву про прийняття спадщини також своєчасно подав й відповідач [PERSON], який є сином спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що з відповідачем уклали шлюб 09 листопада 1991 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія ІІ-НМ № 255168 від 09.11.1991 року. Від шлюбу в них народилися діти, які на даний час є повнолітніми. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, в них різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, тривалий час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить шлюб розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати та витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши, що не підтримує шлюбних стосунків з позивачкою близько 9 років, вважає, що зберегти шлюб є неможливим. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-НМ № 255168 від 09.11.1991 року встановлено, що сторони уклали шлюб 09 листопада 1991 року, про що у відділі загсу Долинського райвиконкому Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 227. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сімї. Сторони тривалий час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати та витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на позивачку [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved