Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини, а також на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку. В обґрунтування свої позовних вимоги на вказувала на те, що 14.08.2014 року уклала шлюб із позивачем, який зареєстровано Приморським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №209. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], року який фактично мешкає з позивачем, який на цей час є непрацездатним в зв'язку із знаходженням в відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проживає спільно з позивачем, однак матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини добровільно не надає. Просив стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з викладених в позові підстав, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в зв'язку із чим справа розглянута за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.08.2014 року (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з матір'ю (а. с 4). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.09.2014 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 23-24) Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мешкають спільно, позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною, добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. На підставі ст. 79, 80, 84, 180, 181 СК України,

Outcome: approved