Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1999 року № 5-99-171125, виданого згідно розпорядженню № 10258 від 10.02.1999 року виконавчого комітету Харківської міської ради квартира № 7 по вул. Тимурівців, (на теперішній час - [PERSON]), 66 в м. Харкові зареєстрована на праві спільної сумісної власності за позивачкою [PERSON], її чоловіком - [PERSON], померлим 04.01.2013 року, донькою - [PERSON] та онукою [PERSON] - відповідачем за справою. Донька позивачки [PERSON] разом з онукою [PERSON] у 2001 році виїхали за кордон, однак, зняти з реєстраційного обліку онуку не було можливим, оскільки остання була неповнолітня і не мала паспорту громадянина України. Позивачка вважає, що відповідачка понад шістнадцять років за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, що вона втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Представник позивачки та позивачка в судове засіданні не зявилися, просили слухати справу за їхньою відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1999 року № 5-99-171125, виданого згідно розпорядженню № 10258 від 10.02.1999 року виконавчого комітету Харківської міської ради квартира № 7 по вул. Тимурівців, (на теперішній час [PERSON]), 66 в м. Харкові зареєстрована на праві спільної сумісної власності за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно довідки дільниці № 33 КП «Жилкомсервіс» від 12.02.2016 року № 434. [PERSON], помер 04.01.2013 року, відповідно свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 382250, виданого відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 05.01.2013 року, актовий запис 246. Відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає більше 6 років, не сплачує комунальні платежі у звязку зі своєю реєстрацією. Факт відсутності відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 02.09.2016 року. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно ст. 191 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування спірною квартирою № 7 по вул. Тимурівців, (на сьогодні [PERSON]), 66 в м. Харкові як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців, що є підставою для зняття її з реєстраційоног обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved