Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2016 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є приватним підприємцем, має постійний заробіток, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Добровільно відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а їй самотужки важко нести усі витрати на утримання та виховання доньки. Відповідач аліментів більш нікому не виплачує. У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просила суд, у урахуванням мінливого доходу відповідача, як приватного підприємця, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень. Пояснила, що з листопада 2016 року вони з чоловіком проживають окремо, вона з дитиною проживає разом із своїми батьками. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона з донькою знаходиться на утриманні батьків. Просила змінені позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала змінені позовні вимоги позивачки та надала пояснення, аналогічні наданим позивачкою. Просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], у розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та пояснив, що він намагався надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але позивачка не надавала йому розрахунковий рахунок, на який він міг би перевести гроші. Він є приватним підприємцем і займається вантажоперевезеннями, а тому його доходи є мінливими і не постійними, він може за день заробити 100 гривень, а може й 500 гривень. Приблизно 1/4 частина від його середньомісячного доходу дорівнює 1300 гривень. Оскільки він заради дитини готовий на все і бажає щоб його донька ні в чому не потребувала, згоден платити аліменти на дитину у розмірі 2000 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2016 року, про що Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 01 липня 2016 року видано свідоцтво про шлюб серії І-НО № 442730 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО №725383, виданого 06 вересня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голвоного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №767, відповідно до якого [PERSON] народилася 04 вересня 2016 року, в графі батько зазначено [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з акту обстеження умов проживання, [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зі слів позивачки є її батьками. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як пояснив відповідач, він є приватним підприємцем, займається вантажоперевезеннями та його дохід є нестабільним та мінливим, 1/4 від його місячного заробітку дорівнює приблизно 1300 гривень, однак він згоден виплачувати на утримання дитини 2000 гривень щомісячно. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, та з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто 29 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тому як вказаний розмір аліментів є справедливим та таким, що відповідає інтересам дитини, не суперечить вимогам діючого законодавства. Визначення саме такого способу стягнення не порушить права відповідача, який згодом, у разі значної зміни свого матеріального становища в бік погіршення може ініціювати позов про зменшення розміру присуджених аліментів порядку ст. 192 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved