Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], жилою площею: 29,0 кв. м., загальною площею: 51,5 кв. м. після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є спадкоємницею після смерті свого чоловіка, який за життя, як член ЖБК «Арсеналець 25», повністю виплатив пайовий внесок за вказану квартиру, однак, належним чином не оформив правовстановлюючі документи на квартиру в зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити. Третя особа: [PERSON] вважає позов обґрунтованим. Відповідач та третя особа: ГТУЮ у місті Києві своїх представників у судове засідання не направили, надіславши письмові пояснення з проханням про розгляд справи за відсутності їхніх представників. Третя особа: ЖБК «Арсеналець 25» свого представника в судове засідання не направив, надіславши заяву з проханням про розгляд справи за відсутності свого представника. Позивачка та третя особа: [PERSON] не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача і третіх осіб, які своїх представників у судове засідання не направили. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності представників відповідача і третіх осіб, які своїх представників у судове засідання не направили. Вислухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 13.06.1981 року, позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження [PERSON] від 27.10.1981 року, останній є сином позивачки і [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Арсеналець-25» від 17.12.1992 року № 177, [PERSON], є членом ЖБК «Арсеналець-25» з 05.02.1985 року і є власником [ADDRESS], оскільки 01.12.1990 року, повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру. Дана квартира двокімнатна, жилою площею: 29,0 кв. м., загальною площею: 51,5 кв. м.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 22.04.2016 року, [PERSON], помер [INFO]. Після смерті [PERSON], позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а третя особа: [PERSON] звернувся державного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Постановою нотаріуса від 20.12.2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на спірну квартиру через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності спадкодавця на спірну квартиру. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачки порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачки. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивачка просила покласти на неї.

Outcome: approved