Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2001р. На даний час шлюб не розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 05.05.2002р.н., який в даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона з дитиною орендує житловий будинок, дитина перебуває на диспансерному обліку у алерголога та потребує відповідного лікування. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має постійний заробіток, інших утриманців не має. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Додатково суду пояснила, що дитина навчається в 9 класі, в подальшому йому слід готуватися до вступу в коледж, син страждає на ряд захворювань, алергічний риніт, полліноз, момуноклеоз, знаходиться під наглядом кардіолога, на обліку у алерголога. Курс лікування у алерголога становить 1 рік, вони проходили специфікацію, зараз постійно дитина отримує медикаментозне лікування різними препаратами, один раз на два тижні йому роблять інєкцію алергена. Дитина матеріально не забезпечена, свого житла вони не мають, мешкають в орендованому житлі. Хоча вона і працює, але її доходу не вистачає на всі потреби, в т.ч. і на лікування дитини. Витрати на дитину складаються здебільшого з витрат на їжу, лікування, оренду житла, інші побутові потреби. Одяг купує дитині батько. За рахунок медичної страховки компенсується вартість не всіх необхідних ліків. Вважає, що відповідач має можливість платити аліменти саме в 1/3 частині. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що не заперечує свого обовязку щодо сплати аліментів на утримання дитини, але в розмірі ? частини, а не 1/3, як просить позивачка. Він працює, має регулярний дохід, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має. Зараз мешкає один в житловому будинку, що належить його матері. Дитина дійсно страждає на алергію і вони проходять певні курси лікування, але за характером воно є специфічним дитині вводяться певні алергени, щоб витиснути аналогічні з організму дитини. Фактично це не є ліками. Нещодавно дитина пройшла курс специфікації, вони оплатили його вартість 1000,00грн., повторний курс через півроку. Крім того, він за місцем своєї роботи застрахував дитину і вартість частини препаратів компенсується за рахунок цієї страховки. Вважає, що аліменти в розмірі ? частини забезпечать необхідні умови життя дитини, в т.ч. і лікування, з урахуванням того, що він не відмовляється надавати додаткову допомогу у випадку необхідності. Просить стягнути аліменти в розмірі ? частини його доходу. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитинку не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2001р., на даний час шлюб не розірвано, але подружні відносини припинені, однією родиною вони не мешкають. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 05.05.2002р.н., який після припинення шлюбних відносин між сторонами, мешкає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. У звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини 14 років, дитина матеріально не забезпечена, мешкає разом з матірю позивачкою, яка офіційно працевлаштована, згідно наданої суду довідки має середньомісячний дохід в розмірі 5064,89грн. З 27.09.2015р. дитина знаходиться на диспансерному обліку у алерголога з діагнозом - полліноз, весняно-осінній варіант, алергічний ріно-конюктивіт, інтермітуюча течія, гіперчутливість до алергенів лугових та сорнякових трав, отримав курс специфічної алерговакцинації до лугових трав, рекомендовані дієта, сингуляр протягом 6 міс., рибомуніл протягом 3 міс., повторний курс специфікації в жовтні 2016р., що підтверджується наданими суду довідкою та консультативним висновком МЦ «Діасервіс» від 18.05.2016р. Також дитині встановлений діагноз вторинна дисметаболічна кардіоміопатія, ХКТ, рекомендовано ЕКГ, ЕХО-КС, карбонат протягом 1 міс., нейровітан протягом 1 міс., що підтверджується консультативним висновком МЦ «Діасервіс» від 14.01.2016р. Згідно з довідкою ПАТ «АСК «ІНГО Україна» у м.Запоріжжя від 23.06.2016р. батько дитини відповідач у справі є платником страхової премії за Договорами добровільного медичного страхування, за яким застраховано і неповнолітню дитину сторін. Загальна страхова премія за [PERSON] склала 3462,40грн., договір діє до 28.02.2017р. В судовому засіданні сторони фактично не оспорювали ці обставини, пояснивши, що за рахунок вказаної страхової виплати здійснюється компенсація частини вартості лікарських препаратів, які призначаються дитині у звязку з його захворюваннями. Доводи позивачки, що аліменти повинні бути стягнуті в розмірі 1/3 частини з урахуванням саме стану здоровя дитини, суд не приймає до уваги, оскільки за медичним висновком захворювання дитини алергія носить весняно-осінній характер, потребує алерговакцинації два рази на рік, інше медикаментозне лікування також носить періодичний характер. Позивачка, посилаючись на необхідність придбання відповідних медичних препаратів, проходження обстеження, не надала суду доказів на підтвердження розміру відповідних витрат і неможливість їх компенсування за рахунок аліментів в меншому розмірі. В той же час, судом встановлено, що частина витрат на лікування дитини компенсується за рахунок страхових виплат за договором добровільного медичного страхування, що укладений відповідачем зі страховою компанією. Крім того, суд звертає увагу, що згідно зі ст.185 СК України батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, які, зокрема, можуть бути повязані з хворобою дитини, це питання може вирішуватись в окремому судовому провадженні. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним і працює газорятівником ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» з 1999р. по теперішній час, середньомісячний розмір нарахованої йому заробітної плати за останні шість місяців згідно наданої суду довідки становить 7447,35грн, на диспансерному обліку з будь-яким діагнозом не знаходиться, в лютому 2014р. пройшов курс лікування у звязку з дискогенною правосторонньою люмбоішалгією, виразний больовий синдром. Крім того, інших утриманців відповідач немає, мешкає один. Беручи до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, і обидва батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача. Ця частка, на думку суду, в достатній мірі забезпечить належні умови утримання дитини, в т.ч. і з урахуванням її стану здоровя. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Outcome: partial