Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34. Від сумісного життя у сторін є троє дітей: [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] 2014 року народження. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в зв`язку з чим, в сім`ї постійно виникали сварки та фізичне, психологічне насилля, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. В результаті між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги. Спільного господарства сторони не ведуть, майнового спору не має. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою. Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, але надала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вказала, що позов підтримує повністю, на примирення не згодна. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею, аліменти на утримання дітей, відповідач буде сплачувати добровільно. Майнового та житлового спору не має, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року, з того часу вони не проживають разом. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Позов визнав повністю, проти позовних вимог не заперечує, майнового та житлового спору не має, на примирення не згоден. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачкою, дітей буде утримувати добровільно. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року, з того часу вони з позивачкою не проживають разом. Просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34. ( аркуш 3). Від сумісного життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (аркуші 6-8). Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім`я розпалася, вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та інтересам їх дітей, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги письмові пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved