Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадщину, яка складається з житлового будинку №12 з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0715 га, що розташовані по вул. Новгородськоїу м. Лисичанську Луганської обл., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 29.05.2017 р. Позивачка у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. 3-тя особа у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 травня 2017 р. померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №12 з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0715 га, що розташовані по вул. Новгородськоїу м. Лисичанську Луганської обл. [PERSON] ще при житті 26.03.1991 р. склала заповіт, який було посвідчено Лисичанською державною нотаріальною конторою, за реєстром №1-1631. 11 липня 2017 р. позивачка, у встановлений законом строк, звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою про відмову вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2019 р. відмовив позивачці в видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Архів Лисичанської державної нотаріальної контори з 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 112а, на тимчасово непідконтрольній українській владі території України, тому держнотконтора не має можливості перевірити, чи звертались спадкоємці з заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті [PERSON] Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved