overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 21.10.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, неможливість подальшого спільного проживання та збереження шлюбу, фактичне розірвання шлюбних стосунків, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданому клопотання також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №308. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають та примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 22.12.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що з 2013 року шлюбні стосунки з відповідачем припинено через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №881. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами та ведення спільного господарства з 2013 року, окреме проживання сторін та наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 23.04.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, сімейні відносини та обовязки, фактичне припинення шлюбних відносин з 2017 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 2016 року Центральним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №116. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами з 2017 року та неможливості їх поновлення, окреме проживання сторін та наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 25.04.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних відносин та спільного проживання, відповідач у позасудовому порядку не бажає розірвати шлюб, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №230. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами та неможливості їх поновлення, окреме проживання сторін та наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 25.05.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинено понад три роки через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій письмовій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2013 року Центральним районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №182. Від шлюбу мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення шлюбних відносин між сторонами та ведення спільного господарства понад три роки, окреме проживання сторін та наполягання позивачки на розірванні шлюбу та не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 26.12.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Також зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено з 29.12.2009 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2010 року було встановлено режим окремого проживання подружжя, що триває і нині. Спільне життя з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер. Спорів про поділ спільного майна не має. Питання утримання дітей врегульовано рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 1006.2010 року про стягнення з відповідача аліментів. В звязку з цим, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданому відгуку також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис №126. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2010 року між сторонами було встановлено режим окремого проживання подружжя. Вказаним рішенням також встановлено, що з 29.12.2009 року останні припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини 29.12.2009 року, з цього часу їх не поновлювали, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, згідно поданих до суду заяв наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 28.04.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем було припинено через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів один до одного, припинення з листопада 2017 року спільного проживання та ведення спільного господарства, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити останній. Відповідач під час підготовчого судового засідання проти задоволення позову та розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував. Враховуючи підтримання позову позивачкою та його визнання відповідачем, суд у відповідності до положень ст.200 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 1979 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №118. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони фактично припинили шлюбні відносини з листопада 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними до теперішнього часу, у т.ч. протягом наданого судом строку, не відбулось та під час судового засідання останні просили розірвати шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 29.06.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обовязки, ведення домашнього господарства та виховання дитини, втрату почуття любові та поваги та припинення шлюбних відносин з 19.06.2017 року, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні 18.09.2017 року позивачка позов підтримала та просила задовольнити, а представник відповідача зазначив про визнання останнім позову. В наданих в подальшому письмових заявах позивачка та відповідач просили розглянути справу без їх участі та розірвати шлюб між ними. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 червня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №314. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають та примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, позивачка згідно поданої заяви наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved