overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилався на те, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дітей добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутись до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09.06.2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6), які проживають і знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи всі обставини справи суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на корист позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей , необхідно проводити щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила стягнути із [PERSON] на її утримання аліменти, до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до 15 листопада 2015 року в сумі одна тисяча гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 липня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Козятинської сільської ради, Козятинського району Вінницької області. Від цього шлюбу [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. Дочка знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює та в змозі надавати їй матеріальну допомогу , проте в добровільному порядку такої допомоги їй не надає, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 липня 2012 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка утримується позивачкою, що підтверджується копією довідки квартального комітету №7 Козятинської міської ради (а.с.6) Позивачка на даний час ніде не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивака не працює, інших доходів не має, то вона має право отримувати допомогу на своє утримання від відповідача. А так як відповідач в добровільному порядку не надає позивачці допомоги на її утримання, неможливості надання такої допомоги позивачці не доказав, то, з метою захисту прав позивачки, кошти на її утримання з відповідача необхідно стягувати за судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1\\4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву слухати справу у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 24 вересня 2005року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 03 березня 2015 року, що підтверджується копією рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 березня 2015 року. (а.с.6). Від спільного проживання у них 23 серпня 2012 року народилась донька [PERSON], яка проживає і знаходяться на утриманні позивачки про що свідчить довідка (а.с.5). Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] народження 21 травня 2012 року в сумі 516 гривень та [PERSON] народження 02 жовтня 2013 року щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривен-починаючи з дати пред'явлення позову до повноліття кожної дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 29 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 29 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], народження 21 травня 2012 року та [PERSON], народження 02 жовтня 2013 року, проте спільне життя з відповідачем не склалось і рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року шлюб між нами був розірваний. Діти мешкаютьз нею, витрати по їх утриманню несе вона, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач активно займається спортом, здоровий, працездатний, в трудових відносинах з жодним роботодавцем офіційно не перебуває і не має такого наміру, тому фіксованого доходу не має, але заробляє пристойно працюючи неофіційно на різних роботах, має мінливий дохід, матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, але не бажає. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового розгляду від нього надійшла телефонограма де він просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти сплати аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 року було розірвано (а.с.7). Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6), які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідач працездатний, має мінливий дохід, так як працює на тимчасових заробітках, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. \~ Діючим сімейним законодавством (ст. 180 СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ В ст. 184 \~ СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі. \~ Тому, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 516 гривень, щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO] та в розмірі 516 гривень, щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила усунути перешкоди у користуванні нею будинком шляхом зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати по справі: 243 грн.60 коп. судового збору та 250 гривень за надання правової допомоги. В обгрунтування позовних вимог вказала, що відповідач по справі [PERSON] - це її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано у встановленому законом порядку. В період спільного проживання вони придбали на її ім'я цілий житловий будинок з погосподарськими будівлями до нього, розташований в [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку. В 2004 році вони провели розподіл зазначеного будинку , відповідач отримує від неї грошову компенсацію за належну йому 1/2 частину спірного будинковолодіння. Таким чином, вона стала одноособовим власником цілого житлового будинку з належними до нього погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Отримавши грошову компенсацію за половину будинковолодіння, відповідач втратив усі права на нього, однак у добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку, продовжує бути зареєстрованим в її будинку, і цим самим створює штучні перешкоди для здійснення нею своїх прав на користування та розпорядження будинком; його реєстрація в будинку заважає їй оформляти субсидію, провести відчуження будинку, та інше. Відповідач має постійне місце проживання в селі Лопатин і Козятинського району. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши думку учасників сторін, дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовільнити. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання сторони придбали цілий житловий будинок, розташований в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.05.1989 року (а.с.6-7) Відповідно до мирової угоди, затвердженої 24.06.2004 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області, до позивачки - [PERSON] переходить право власності на домоволодіння розташоване в [ADDRESS], а відповідач - [PERSON], в якості компенсації вартості ? частини домоволодіння отримує 10812 грн. (а.с.8-9) Позивачка, зазначені в мировій угоді вимоги виконала, що підтверджується копіями квитанцій про сплату компенсації за ? частину будинковолодіння та постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (а.с.10,11) Відповідач проживає в с. Лопатин Козятинського району Вінницької області, однаку добровільному порядку відмовляється знятись з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що відповідач добровільно з реєстрації не знявся, чим перешкоджає позивачу у користуванні власністю, суд приходить до висновку про необхідність зняття його з реєстраційного обліку в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після її померлої матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом являється вона. Оформити свої спадкові вона не може так як нею не була подана заява про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк. Строк нею пропущено, через юридичну необізнаність, так як вона не знала, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати до Козятинської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. . Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила позов задовольнити, крім того додала, що інших спадкоємців немає. Представник відповідача Козятинської сільської ради, Козятинського району, Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає . Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3), яка являється матір'ю позивачки.. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок з погосподарськими будівлями розташований в [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем на майно за законом являється позивачка - [PERSON]. Проте позивачка свої спадкові права оформити не може із-за того, що своєчасно не подала заяву на прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Позивачка спадщини не прийняла у встановлений законом строк у зв'язку з своєю юридичною необізнаністю, так як вона не знала, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати до Козятинської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Ці обставини суд визнає поважними. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.1272 п.3 ЦК України, згідно з якими, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що 12 квітня 2016 року померла [PERSON], яка приходилась їй мачухою. За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. До спадщини, зокрема, належить земельна ділянка, площею 0,45 га та земельна ділянка, площею 0,23 га в с. Монастирчани Богородчанського району. У встановлений законом час не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки була в той час була вагітна та змушена була перебувати у лікарні. Згодом народила дитину і теж не мала можливості оформити спадкові права. Окрім того, добросовісно помилялась з приводу існуючого порядку оформлення спадкових прав. За таких обставин зараз змушена звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк.\~Просила позов задовольнити. Представник Монастирчанської сільської ради в судове засідання не зявився. До початку судового засідання представник подав суду заяву із клопотанням здійснювати розгляд справи у його відсутності. НЕ заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 12 квітня 2016 року померла мачуха позивачки [PERSON] (а.с.3). За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці (а.с.10). [PERSON] пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що 23 жовтня 2005 року помер її батько [PERSON] За життя останній заповіту не склав. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом на майно батька. До спадщини, зокрема, належить житловий будинок з господарською спорудою по вул. Чибрика 5 в с.Пороги Богородчанського району. З метою оформлення спадкових прав у серпні 2016 року звернулась до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно їй відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. У визначений законом строк не подала такої заяви, оскільки на час смерті батька проживала в м.Київ, в січні 2006 року народила дитину й не мала змоги залишити її та приїхати до Богородчанського району для вирішення питання про прийняття спадщини. Окрім того, добросовісно помилялась з приводу існуючого порядку оформлення спадкових прав. За таких обставин зараз змушена звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк.\~Просила позов задовольнити. Співвідповідач [PERSON], залучений до участі у справі ухвалою суду від 01 лютого 2017 року, в судовому засіданні заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що на спадкове майно не претендує. Представник Порогівської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивачки та співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 23 жовтня 2005 року помер батько позивачки [PERSON] (а.с.3). За життя останній заповіту не склав (а.с.12). Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом на майно [PERSON] [PERSON] брат покійного [PERSON] має право на спадкування за законом, відповідно до ст.1262 ЦК України, однак з приводу оформлення спадкових прав до нотаріальної контори не звертався, на спадкове майно не претендує. [PERSON] пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, беручи до уваги той факт, що спадщина, на яку претендує позивачка, не прийнята [PERSON], територіальна громада села Пороги претензій на спадкове майно не предявляє, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просить визначити, що її частка у спільному майні в квартироі [ADDRESS], та частка померлого [INFO] складає по 1/2 частині квартири кожного . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину цієї квартири. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого чоловіка. Інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину, немає. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла, оскільки на момент смерті чоловіка проживала в квартирі та проживає по даний час. Оформти свої спадкові права вона не може, так як не визначено обсяг спадкового майна, зокрема не визначені частки співвласників квартири, тому вона змушена звернутись до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подаа заявву, в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Козятинської міської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Козятинською дистанцією цивільних споруд Вінницької області, 28 лютого 1994 року, квартира [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], (а.с.3). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 жовтня 2013 року (а.с.4). Після смерті[PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права власності на частину квартири [ADDRESS], що належала померлому на праві спільної сумісної власності. Спадщину після смерті [PERSON], в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла дружина покійного, позивачка по справі, [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини вона постійно проживала із [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], позивачка не має можливості, оскільки їх частки у праві спільної сумісної власності не визначені. Відповідно до ст.. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності померлому [INFO] [PERSON] та позивачці - [PERSON], то виходячи із змісту ст.. 370 ЦК України , відповідно їх ідеальні частки у праві спільної сумісної власності є рівними і дорівнюють по 1/2 частці кожного.

Outcome: approved