Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в інтересах своїх неповнолітніх дітей до відповідача про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з 22.08.1998 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з договором найму житлового приміщення № 35 від 14.04.1999 року [PERSON] користувався квартирою [ADDRESS], в якій разом з ним проживала та була зареєстрована позивачка [PERSON] з 03.05.2001 року по 03.05.2002 року, з 30.08.2002 року по 30.08.2003 року. Їх неповнолітні діти проживали та були зареєстровані у спірній квартирі [ADDRESS] - [PERSON] з 03.05.2001 року, [PERSON] з 26.02.2005 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.11.2003 року за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS], яке було зареєстровано згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 27.04.2005 року КП Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації. Враховуючи, що відповідно до вимог чинного законодавства України, є підстави вважати що [PERSON], [PERSON] з часу свого вселення набули право користування квартирою [ADDRESS], тому позивачка просила суд визнати за [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, просив суд позовну заяву [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою проти позову не заперечував, просив суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження від 22.08.1998 року, актовий запис № 604, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська з 22.08.1998 року позивачка [PERSON] перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з договором найму житлового приміщення № 35 від 14.04.1999 року [PERSON] користувався квартирою [ADDRESS], в якій разом з ним проживала та була зареєстрована позивачка [PERSON] з 03.05.2001 року по 03.05.2002 року, з 30.08.2002 року по 30.08.2003 року. Їх неповнолітні діти проживали та були зареєстровані у спірній квартирі [ADDRESS] - [PERSON] з 03.05.2001 року, [PERSON] з 26.02.2005 року, що підтверджується довідкою міської громадської організації «Наш дім» від 08.06.2012 року №15. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.11.2003 року за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS], яке було зареєстровано згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 27.04.2005 року КП Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ст. 65 Житлового Кодексу України про право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення: наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України про право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом: члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе визнати право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з 03.05.2001 року за [PERSON], [INFO] та з 26.02.2005 року за [PERSON], [INFO].

Outcome: approved