Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Фомінов Р.М., звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з 20.02.2016 вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , яка проживає разом з нею. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2020 шлюб між ними розірвано, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, які починаючи з жовтня 2019 відповідач не сплачує. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин - листопаду 2018 відповідач з дитиною не спілкується, від виховання самоусунувся, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не відвідує дитячий садок, не забезпечує харчування, медичний догляд тощо. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою суду від 31.05.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Допитана в якості свідка позивачка [PERSON] суду повідомила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2016 року, стосунки між ними почали погіршуватися вже під час її вагітності, в основному через вживання чоловіком наркотичних засобів. Після народження доньки та закінчення лікарняного по вагітності та пологам вимушена була вийти на роботу, оскільки чоловіком жодних заходів щодо фінансового забезпечення родини не вживалося. Коли вона була на роботі, доньку доглядала її бабуся - матір позивачки. Не витримав, зібрала свої речі і в листопаді 2018 пішла від чоловіка, повернувшись до своїх батьків, де наразі і мешкають з донькою. З цього часу чоловік бачив доньку один раз - у вересні 2019, коли вітав її з першим днем народження, подарував ляльку, з другим днем народження не вітав. Він не цікавиться дитиною взагалі, не телефонує, не навідує, не сплачує аліменти, не допомагає фінансово, навіть не знає, як вона виглядає. Позивачкою жодних перешкод у спілкуванні доньки з батьком ніколи не чинилося, розуміючи важливість його ролі в житті дитини, вона навіть просила відповідача навідувати дитину. Батьки чоловіка негативно поставилися щодо їх розлучення, перший рік допомагали фінансово, два чи три рази матір відповідача давала по 1000 грн. З початком відвідування дитячого садку донька систематично хворіє, їй рекомендоване санаторно-курортне лікування, проте відповідач відмовляє в наданні дозволу для вивезення дитина за кордон, з відповідним позовом вона зверталася до суду. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні, підтримавши наданий відповідний письмовий висновок, просив задовольнити позовну заяву [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивачки, думку її представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що з 20.02.2016 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2020 у справі № 592/14949/19 (а.с. 9). В період шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), на утримання якої вище зазначеним рішенням стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Цим же рішенням з відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки його доходів до досягнення донькою трирічного віку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №45626 від 06.05.2021, наданого Ковпаківським відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] станом на 01.05.2021 становить 50904,82 грн, на утримання дружини - 33936,57 грн (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №14.03-08/76043 від 04.03.2021 [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю, бабою [PERSON] , дідом [PERSON] , дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з інформацією, наданою на адвокатський запит Сумським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №33 «Маринка» м. Суми, Сумської області, 22.04.2021 №130/01-66, [PERSON] відвідує цей дошкільний навчальний заклад з вересня 2020 року регулярно, за винятком днів, коли хворіла; [PERSON] до закладу водить мама та бабуся [PERSON] , іноді забирає дідусь [PERSON] ; батьківські збори відвідує мама; кошти за харчування сплачує мама; батько дитини жодного разу не приводив і не забирав [PERSON] із закладу, батьківські збори не відвідував, з вихователями групи не спілкувався (а.с.12). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , 23.04.2019, 29.08.2019, 15.10.2019, 16.11.2020, 04.04.2021 хворіла на ГРВІ з певними ускладненнями, 11.11.2020 - на стрептодермію; рекомендовано санаторно-курортне лікування в умовах морських, гірських курортів (а.с. 13). Як вбачається з довідки про психологічне обстеження, складеної 13.05.2021 практичним психологом Сімейного центру психології та розвитку ГородОк Лазіцьким М.С. , донька сторін своєчасно фізично, психічно та соціально розвинута; за весь час обстеження активно взаємодіяла з мамою на рівні, який свідчить про емоційну близкість та задоволення від проведення часу разом; під час бесіди на питання про тата відповідала «не знаю», при цьому виглядала розслабленою та не виявляла зміни емоційного стану, така реакція може свідчити про відсутність певного ставлення до «батьківської фігури», що може бути зумовленим його відсутністю в житті дитини; за рекомендацією психолога: продовжувати відвідувати дитячий садок для подальшого процесу соціалізації та загального розвитку; за бажанням двох сторін, створити безпечні умови для зустрічі з біологічним батьком на нейтральній території і в присутності мами чи родичів з її боку, за умови, що ці зустрічі не будуть призводити до погіршення психологічного стану дитини; у випадку, якщо біологічний батько й надалі буде не зацікавлений у спілкуванні з донькою - рекомендовано задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі (а.с. 14-16). Свідок [PERSON] , яка перебуває в дружніх стосунках з відповідачкою досить тривалий час, а також є хрещеною матір`ю [PERSON] , суду повідомила, що останнього разу відповідача бачила близько 5 років назад. Буває в домі у позивачки 1-2 рази на місяць, за її присутності батько дитину жодного разу не навідував, не телефонував. Свідку відомо, що фінансово доньку забезпечує виключно її матір, яка через те, що відповідач не утримував родину, змушена була через 70 днів після народження дитини вийти на роботу. Свідку не відомі факти, коли відповідач намагався зустрітися з дитиною, ходив до дитячого садочку тощо. Позивачка в жодному разі не забороняє бачитися батьку з дитиною, вона, розуміючи роль батька в житті дитини, була б тільки рада, якщо б він брав участь в житті дитини. [PERSON] не знає свого батька, про нього ніколи не питає. На святкуванні першого та другого дня народження дівчинки відповідача не було, проте свідку відомо, що він вітав її пізніше з першим днем народження, подарував ляльку. Свідок [PERSON] , яка також підтримує дружні стосунки з позивачкою досить тривалий час, суду повідомила, що востаннє бачила відповідача у 2013, коли він прийшов привітати [PERSON] з успішним закінчення ВУЗу. Свідку відомо, що вони розійшлися, коли дитині було 2 місяці, і з цього часу позивачка разом з дитиною мешкає у своїх батьків. Фінансово доньку утримує виключно позивачка, виховувати та доглядати дитину допомагають її батьки та рідний брат. Свідку не відомі факти перешкоджання з боку позивачки зустрічам батька з дитиною, вона не заперечує, щоб він брав участь у житті дитини; у присутності свідка відповідач жодного разу не телефонував позивачці, щоб дізнатися будь-яку інформацію стосовно доньки. Свідок [PERSON] , яка працює разом з позивачкою та підтримує з нею дружні відносини з 2017, суду повідомила, що 1-2 рази місяць вони проводять вільний час разом зі своїми дітьми, відвідують парки, розважальні заклади тощо. Жодного разу свідок відповідача не бачила, їй відомо, що він не цікавиться життям дитини, не бере участі у вихованні дитини, не відвідує дівчинку. Позивачкою жодні перешкоди у спілкуванні батька з донькою не чиняться, навпаки, те, що її донька зростає без батька, є для неї дуже болісною темою. [PERSON] не розуміє, хто такий батько, жодних чином не пов`язує себе з ним. Відповідно до висновку управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 03.08.2021 за № 1699/27.1-26, цей орган вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими судом належними та допустимими доказами встановлено, що батько малолітньої [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для виховання в дошкільному закладі, не сплачує аліментів. Наведене в сукупності свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Будь-яких об`єктивних причин, які б виправдовували таку поведінку відповідача та таке його ставлення до дитини та її виховання протягом досить тривалого часу, суду не наведено. Таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн. Також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та переконання суду щодо співмірності заявленого розміру зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на виконання робіт, обсягом наданих послуг.

Outcome: approved