Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві вказує, що у листопаді місяці 2013 року вона позичила відповідачу [PERSON] кошти в сумі 2400,0 гривень. Відповідач обіцяв повернути борг до 30 січня 2014 року, видавши позивачці на підтвердження укладеного договору позики відповідну розписку. У встановлений договором строк і по даний час відповідач борг позивачці не повернув, тобто не виконав умови їхнього договору. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Несплачена сума 3% річних за прострочення грошового зобовязання за 18 місяців на даний час становить 108,00 гривень. Індекс інфляції за 2014 рік становить 124,9, що складає суму 597,6 гривень; за 2015 рік становить 140,7, що складає суму 976,8 гривень. Разом індекс інфляції становить суму 1574,4 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 2400,00 гривень, 3% річних за прострочення грошового зобовязання за 18 місяців в сумі 108 гривень та індекс інфляції за час за весь час прострочення в сумі 1574,4 гривень, а всього коштів у сумі 4082,4 гривень, судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень. Позивачка та її представник в останнє судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать розписки про отримання поштового відправлення від 08.08.2015 року та 18.08.2015 року. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з боргової розписки [PERSON] позичив дві тисячі чотириста гривень у [PERSON], які зобов'язувався повернути до 30 січня 2014 року. Згідно роздруківки індекс інфляції за 2014 рік становить 124,9, що складає суму 597,6 гривень; за 2015 рік становить 140,7, що складає суму 976,8 гривень. Разом індекс інфляції становить суму 1574,4 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за розпискою, сплачених судових витрат та витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved