Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 22 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2019 року з неї на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання вказаних вище дітей у розмірі, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року, їхній шлюб із відповідачем розірвано, а рішенням того ж суду від 17.11.2020 року, визначено місце проживання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] - з матір`ю. Тобто, на даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, однак аліменти сплачує відповідачу на дітей, які знаходяться на її утриманні. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про звільнення її від сплати аліментів, які стягуються згідно рішення Любарського районного суду від 21.11.2019 року у справі №282/887/19. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Любарського районного суду, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Любарського районного суду №282/811/20 від 22.10.2020 року, яке набрало законної сили 27.11.2020 року. В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2019 року у цивільній справі №282/887/19, яке набрало чинності 24 грудня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2020 року, у цивільній справі №282/812/20, яке набрало чинності 05 січня 2021 року, місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначено з матір`ю [PERSON] . Довідка №54 від 05.02.2021 року, видана Веселківським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . У відповідності зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не проживають з батьком - [PERSON] , а вони проживають з матір`ю [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачки шляхом припинення від примусового стягнення на користь батька аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 1508,00 грн.

Outcome: approved