Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання права власності в порядку спадкування на депозитний вклад, визнання відмови неправомірною та зобов'язання здійснити виплату депозитного вкладу, відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 доларів 16 центів США, проценти по вкладу в розмірі, передбаченому п.2.5. Договору - 8,25% річних від суми вкладу за весь період користування грошима. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 03 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (раніше АТ «Сбербанк Росії») та [PERSON], було укладено Договір №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування терміном на один рік на суму 21 524 доларів 16 центів США зі сплатою процентів за ставкою 8,25% річних. Відповідно до умов п.1 Договору [PERSON] перерахував з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, 21 524 доларів 16 центів США, а Банк прийняв на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №24230506 від 03 березня 2014 року. Згідно з пунктом 2.3. Договору терміном повернення вкладу є 05 березня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 1997 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадського стану Желєзнодорожнього райвиконкому м.Сімферополя Республіки Крим, актовий запис № 15. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на все рухоме та нерухоме майно, яке належало йому на день його смерті, у тому числі і на вищевказаний вклад в АТ «Сбербанк Росії». Як єдина спадкоємиця першої черги, [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], звернувшись за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу Юшкевич В.Є.. За її заявою була відкрита спадкова справа №29/2014, однак після закінчення шестимісячного строку позивачка не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки переїхала на постійне місце проживання до м. Дніпропетровська. Позивачка звернулась до Відділення №10 АТ «Сбербанк Росії», яке розташоване у м. Дніпропетровську, з усною заявою про отримання суми вкладу та процентів по ньому, однак їй було відмовлено. На її письмове звернення від 20 лютого 2015 року також не отримано відповіді. Позивачка зазначила, що у зв'язку з політичною обстановкою в країні усі відділення АТ «Сбербанк Росії» з Криму були переведені до інших міст України, за пропозицією АТ «Сбербанк Росії» вона висловила бажання отримувати належні їй гроші саме у м. Дніпропетровську, оскільки усі особисто належні їй гроші вона вже отримала саме у Відділенні №10 м. Дніпропетровська. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.04.2014 року, отримати свідоцтво про право на спадщину у м. Сімферополі вона не може, після звернення до приватного нотаріуса дніпропетровського міського нотаріального округу ДМНО Батової Л.Г. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину у м.Дніпропетровську, їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка просила у судовому порядку визнати за нею право власності на депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 центів США та нараховані по ньому проценти, в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» повернути [PERSON] депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 (шістнадцять) центів США; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» здійснити нарахування процентів за Договором №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року до дня, який буде передувати дню фактичного повернення вкладу, та здійснити виплату нарахованої суми процентів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначила, що позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку відповідно до вимог ЦК України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Оскільки у зв'язку з анексією Криму вона змушена була переїхати на постійне місце проживання до м. Дніпрпоетровська, тому свідоцтво про право на спадщину вона у нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу Юшкевич В.Є. не отримала, а приватний нотаріус дніпропетровського міського нотаріального округу ДМНО Батова Л.Г., до якого позивачка повторно звернулася із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину у м.Дніпропетровську, 09.04.2015 року видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, [PERSON] вичерпала усі передбачені діючим законодавством можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину та пред'явлення його відповідачу для виконання. Також представник позивача зазначила, що у судовому засіданні представник відповідача пояснила, що у разі отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса на території Криму, відповідачем воно не було б виконане, оскільки згідно з внутрішнім розпорядженням банку виплати за документами, виданими нотаріусами Криму, не проводяться. Окрім цього, єдиним документом, на підставі якого можливо провести виплату за вкладом, який успадкувала позивачка, є судове рішення, у зв'язку з чим представник позивачки просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, під розписку, яка знаходиться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (раніше АТ «Сбербанк Росії») та [PERSON], було укладено Договір №263/16/585227 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування терміном на один рік на суму 21 524 доларів 16 центів США зі сплатою процентів за ставкою 8,25% річних. Відповідно до умов п.1 Договору [PERSON] перерахував з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, 21 524 доларів 16 центів США, а Банк прийняв на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №24230506 від 03 березня 2014 року. Згідно пункту 2.3. Договору терміном повернення вкладу є 05 березня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 1997 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадського стану Желєзнодорожнього райвиконкому м. Сімферополя Республіки Крим, актовий запис №15. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на все рухоме та нерухоме майно, яке належало йому на день його смерті, у тому числі і на вищевказаний вклад в АТ «Сбербанк Росії». Спадкоємиця першої черги [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], звернувшись за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Симферопольського міського нотаріального округу Юшкевич В.Є., була відкрита спадкова справа за №29/2014, що підтверджується листом нотаріуса від 20.03.2015 року (а.с.18). Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Нотаріусом Сімфоропольськлого нотаріального округу Юшкевич В.Є. на адресу АТ «Сбербанк «Росії» 27.01.2015 року було направлено запит щодо належності спадкодавцю [PERSON] грошових вкладів, що знаходяться на рахунку банку (а.с.14), а також 23.02.2015 року за вх.11/53 позивачка особисто надіслала заяву відповідачу з вимогою повернення суми вкладу та відсотків згідно договору №№263/16/58522 від 03.03.2014 року (а.с.13), однак відповіді на вказані заяви відповідачем надано не було. У попередньому судовому засіданні представник відповідача підтвердила той факт, що відповіді на запити нотаріусів АР Крим банком не надаються, посилаючись на лист Міністерства юстиції від 05.11.2014 року за №13-32/664. Окрім цього зазначила, що у разі пред'явлення позивачкою свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Сімфоропольського нотаріального округу, виплати їй проведені не були б, тому документом, який може дати право на отримання успадкованого вкладу є виключно судове рішення. Після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» від 12.02.2015 р. № 189-VІІІ позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Постановою нотаріуса від 09 квітня 2015 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 39,40). Як вбачається з письмових заперечень відповідача, ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» не має наміру повертати [PERSON], як спадкоємиці [PERSON], депозитний вклад та нараховані по ньому проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що відповідач не виплатив позивачці, як спадкоємиці першої черги вкладника [PERSON], депозитний вклад та нараховані по ньому проценти та не має наміру у подальшому повертати кошти. Позивачка прийняла спадщину у встановленому порядку, однак, вичерпавши усі можливі законні способи для отримання дівоцтва про право на спадщину, дане свідоцтво нотаріусом їй не видане. Враховуючи вищевикладене, на думку суду, іншого способу для отримання спадщини, окрім як визнання у судовому порядку права власності на спадкове майно, [PERSON] не має, у зв'язку з чим суд вважає визнати за [PERSON] право власності на депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 центів США та нараховані по ньому проценти, в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» повернути [PERSON] депозитний вклад відповідно до Договору №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року в розмірі 21 524 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять чотири) долари 16 (шістнадцять) центів США; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» здійснити нарахування процентів за Договором №263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року до дня, який буде передувати дню фактичного повернення вкладу, та здійснити виплату нарахованої суми процентів. Разом з тим, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача про відмову у поверненні позивачу депозитного вкладу і нарахованих процентів неправомірними, оскільки Договір № 263/16/585227 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 03 березня 2014 року було укладено між [PERSON] та банком, у зв'язку з чим позивачка не була клієнтом банку. Окрім цього, звертаючись до відповідача із заявою про повернення вкладу, позивачка не надала документа, який би давав їй, як спадкоємиці після смерті свого чоловіка, право на отримання спадщини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» відлягає стягненню на користь [PERSON] 3 654,00 гривні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial