Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка в серпні 2013 року звернулася до суду з позовом і просила визнати за нею право на вклад у сумі 60 000,00гр. та відсотки за цим вкладом у розмірі 2164, 30 гр. на підставі заповідального розпорядження [PERSON], зробленого ним на договорі строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 5 від 05.04.2011 року, та розміщеному у Публічному акціонерному товаристві »ПроКредитБанк». В жовтні 2013 року представник позивачки збільшив розмір позовних вимог і просить визнати недійсними наступні документи від імені [PERSON]: · заяву від 26.12.2011 року на ім»я керівника відділення №1 м. Києва ПАТ»ПроКредитБанк» про перерахування вкладу в сумі 60 000, 00гр. з Договору банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 5 від 05.04.2011 року на рахунок [NUMBER], та відсотки на особистий рахунок [NUMBER]; · договір строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 6 від 26.12.2011 року,укладений між ПАТ»ПроКредитБанк» та [PERSON]; · платіжне доручення б/н від 26.12.2011 року про перерахування коштів у сумі 60 000, 00 гр. на поповнення депозитного рахунку згідно з умовами депозитного договору вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 6 від 26.12.2011 року. В березні 2014 року представник позивачки збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача проценти за вкладом у сумі 4353, 95гр. та 4490, 36 гр. пені. Посилається в позові на те, що [INFO] помер [PERSON],який мав грошовий вклад у відділенні ПАТ»ПроКредитБанк» та оформлений Договором строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 5 від 05.04.2011 року. В розділі 6 даного договору померлий зробив заповідальне розпорядження на випадок його смерті до повернення вкладу, за яким право на вклад отримала вона, його племінниця. Після смерті [PERSON] вона та відповідачка [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини, однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину на грошовий вклад їй було відмовлено, т.я. за повідомленням банку на депозитний рахунок [NUMBER], на якому знаходилися грошові кошти в сумі 60 000, 00гр. не було складено заповідального розпорядження. Їй стало відомо, що [PERSON] 26.12.2011 року, нібито, уклав з ПАТ »ПроКредитБанк» Договір строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 6, розмістивши на рахунку [NUMBER] належні йому 60 000,00гр. строком на 367 днів з 26.12.2011 року по 27.12.2012 року під 16,5% річних. На підставі цього платіжним дорученням б/н 26.12.2011 року від імені [PERSON] перераховано грошові кошти на рахунок [NUMBER] згідно з Договором строкового банківського вкладу № DA- PI -FIL.130954 - 6 від 26.12.2011 року. Дані документи суперечать медичним документам про стан здоров»я [PERSON], т.я. з 04.12.2011 року до 28.12.2011 року він у важкому стані перебував на лікуванні, а [INFO] помер. 26.12.2011 року [PERSON] перебував у кардіологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні №3, а тому не міг бути присутнім у банку та оформляти документи на перерахування коштів з депозитного банківського вкладу на інший. Виходячи з цього, просить задовольнити позов Представник відповідача - ПАТ» ПроКредитБанк» в судовому засіданні проти позову заперечував. Посилався на те, що документи, які оспорюються позивачкою, про переведення грошових коштів з Договору строкового банківського вкладу на інший рахунок здійснено банком за ініціативою померлого [PERSON], документи, які стали підставою для цього, підписані ним. Вважає, що дії банку відповідають вимогам закону, а тому просить у позові відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засіданні неодноразово не з»являлася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином,про причину неявки суд до відома не ставила. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який 13.11.2011 року склав заповіт, яким заповідав належну йому квартиру [ADDRESS], позивачці. 14.01.2012 року за заявою позивачки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 14.01.2012 року була заведена спадкова справа № 2/2012. 18.02.2012 року з заявою про прийняття спадщини звернулася відповідачка [PERSON] 05.04.2011 року між померлим та ПАТ »ПроКредитБанк» був укладений Договір строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 5, у розділі 6 якого померлим було зроблено заповідальне розпорядження, яким усі свої права за договором заповідав позивачці в справі. На запит приватного нотаріуса [PERSON] ПАТ»ПроКредит Банк» листом від 30.01.2012 року повідомив, що на померлого [PERSON] в банку був відкритий депозитний рахунок [NUMBER], на якому знаходяться кошти в розмірі 60 000,00 гр. та сума нарахованих відсотків станом на 27.01.2012 року в розмірі 838, 90гр. За даним вкладом не було складено заповідального розпорядження. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Представник позивача суду пояснив, що 26.12.2011 року [PERSON] не міг знаходитися в ПАТ»ПроКредитБанк» та укладати угоди щодо розпорядження грошовими коштами на строковому банківському вкладі, відкритому в банку 05.04.2011 року. Згідно з Висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №14092/14093/13-32 від 29.01.2014 року підписи від імені [PERSON] в заяві від 26.12.2011 року, Договорі строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 6 від 26.12.2011 року та в платіжному дорученні б/н від 26.12.2011 року виконані не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON] /т.1, а.с. 152 - 156 / Після допиту в судовому засіданні експертів [PERSON] та [PERSON] за клопотанням представника відповідача - ПАТ»ПроКредитБАнк» була призначена додаткова судово-почеркознавча експертиза. Згідно з Висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №8219/8220/14-32 від 25.11.2014 року підписи від імені [PERSON] в цих же документах виконані не [PERSON]/ зокрема, в хворобливому стані або під впливом медикаментозних препаратів/, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON] / т.2, а.с. 5 - 20 / Виходячи з викладеного вище,суд вважає, що оспорюваний позивачкою Договір строкового банківського кладу № TDA- PI -FIL.130954 - 6 від 26.12.2011 року,був оформлений з порушенням вимог закону, за відсутності волевиявлення померлого [PERSON], а тому суд вважає її вимоги в цій частині обгрунтованими. Що стосується решти вимог позивачки, суд зважає на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів викладені в ч.2 ст.16 ЦК України, одним з яких є визнання правочину недійсним. Суд вважає, що заява від імені [PERSON] від 26.12.2011 року на ім»я керівника відділення №1 м. Києва АТ»ПроКредитБанк» та платіжне доручення від 26.12.2011 року не є правочинами, так як не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків, а тому не можуть визнаватися судом недійсними за правилами глави 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Тобто, з точки зору даних норм закону у зобов'язаннях, не пов'язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань, а відбувається перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців. Згідно зі ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (частина друга статті 1228 ЦК України). Як встановлено вище, [PERSON] ну розділі 6 Договору строкового банківського вкладу № TDA- PI -FIL.130954 - 5 від 05.04.2011 зробив заповідальне розпорядження, яким усі свої права за договором передав позивачці. Пунктом 1.1. Договору сторонами встановлена процентна ставка в розмірі 10,0%. Згідно з п.5.1 договору у разі несвоєчасного повернення коштів вкладнику з вини банку, банк сплачує вкладнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно повернутих коштів за кожний банківський день прострочення. / а.с. 5 / Представником позивачки надано до суду розрахунок суми процентів та пені в зв»язку з невиконанням відповідачем умов договору, який перевірено судом і не спростовується представником відповідача. За правилами ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно з ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов'язаним з особою вкладника, то таке зобов'язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Викладене відповідає правовим позиція Верховного Суду України, викладеним у постанові №6-129цс 13 та інших, а також правових висновках, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах від 4 вересня 2013 року та від 18 вересня 2013 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем - ПАТ»ПроКредитБанк» умов Договору строкового банківського вкладу, укладеного з [PERSON], суд вважає обгрунтованими вимоги позивачки і в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч.3 ст.6 Закону України « Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таке ж роз»яснення викладено і в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Виходячи з цього та вимог позивачки, які одночасно мають характер майнового та немайнового спору,суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на її користь 932, 04гр. судового збору / 688, 44 + 243, 60 = 932, 04/.

Outcome: partial