Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що вона є власником вказаного будинку, відповідач по справі - її колишній чоловік, з яким вона розлучилася на підставі рішення суду від 06.03.2017. Фактично з того ж часу [PERSON] перестав мешкати за зазначеною адресою, виїхавши на інше місце мешкання в інший населений пункт. Вказує, що відповідач в даному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, і взагалі будинком він не цікавиться. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в розписці про отримання судової повістки /а.с.30/. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.29/. Таким чином, суд вважає, що відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка є власницею будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.10.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 9390 /а.с.9/. Відповідно до довідки з місця проживання № 1625, виданої 22.05.2018 виконавчим комітетом Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] дійсно зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не мешкає за даною адресою з березня 2017 року/а.с.31/. Згідно копії акту обстеження для встановлення факту проживання сім'ї від 22.05.2018 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає з березня 2017 року /а.с.6/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 березня 2017 року /а.с.7/. Отже, судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з березня 2017 року фактично там не проживає, вселятися не намагався, особисті речі за даною адресою не зберігає. В силу того, що відповідач зареєстрований в будинку, але в ньому не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш, ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Виходячи з положень ч. 1 ст. 141 ЦК України, суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви, які складаються з 704,8 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved