Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до\~ відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 вересня 2005 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином не забезпечує дитину, відмовляється добовільно надавати кошти на придбання дочці одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо.\~ Він має добрий стан здоровя, офіційно не працює, наскільки їй відомо, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина відповідач не має. Оскільки між нею та відповідачем існують суперечки щодо його участі в утриманні дитини, вона бажає, щоб дане питання було вирішене в судовому порядку. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Позивачка надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20). Відповідач надав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає повністю,\~ просить розглядати справу за його відсутності (а.с.21). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебувають з 10 вересня 2005 року (а.с.8). Сторони разом з дитиною зареєстровані та проживають в [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №1491 від 19.12.2017 року (а.с.10). Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від до 6 років становить 1559 грн., тому розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 779,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~ Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону. Відповідач згоден сплачувати аліменти на дочку у розмірі, зазначеному позивачкою. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дитини, в тому числі утримувати її і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобовязання батьків утримувати дітей до досягнення їх повноліття, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону, оскільки сторони\~ не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved