Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер 17.10.2014 року, строк один місяць. В обґрунтування позову навела наступне. 17 жовтня 2014 року помер дід позивачки [PERSON]. За життя йому належала частка квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 11/36. Вона, позивачка, є спадкоємцем частини усього спадкового майна, що лишилося після смерті [PERSON], за правом представлення, відповідно до ст. 1266 ЦК України, так як її батько [PERSON] помер 31 січня 2001 року. Родинні відносини позивачки та її покійного діда [PERSON] підверджуються копіями свідоцтв про народження її та її батька [PERSON] Вона, позивачка, відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 28.04.2012 року, уклавши шлюб з [PERSON], взяла його прізвище та стала «[PERSON]. Іншими спадкоємцями спадкового майна після смерті [PERSON] є відповідачі по справі. Позивачка, будучи спадкоємцем за законом, не була впевнена у необхідності звернення до нотаріальної контори, ще й у встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вважає, що є людиною необізнаною у галузі спадкового права, не знала вимог спадкового права, вчасно не змогла звернутися до нотаріальної контори й подати заяву про прийняття спадщини за законом. Так, маючи намір зайнятися оформленням спадщини, звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької Державної нотаріальної контори [PERSON] Внаслідок такого звернення до нотаріуса, 22 травня 2015 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено. Одночасно з цим, позивачці було рекомендовано звернутися до суду з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, тобто, в даному випадку, для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Оскільки її права на спадщину нотаріусом не визнаються, то вимушена звертатися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки є юридичне необізнаною особою, і не знаючи вимог цивільного законодавства в частині спадкового права, вважала, що оскільки є спадкоємцем за законом свого покійного діда, то звертатися до нотаріальною контори із відповідною заявою у регламентований строк, необхідності немає. Наголошує на тому, що отримавши консультацію спеціалістів в галузі права та довідавшись про потребу у зверненні із заявою до нотаріальної контори, одразу звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса, але отримала відмову. Так, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Під час слухання справи в якості правонаступника відповідачки [PERSON], яка померла 29 липня 2015 року, залучений її син [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю та надала пояснення, в яких підтвердила зміст позову. Крім того пояснила, що після смерті діда [PERSON] була вагітна, народила дитину 1 серпня 2015 року. З 11 по 27 січня 2015 року перебувала у лікарні. Про те, що помер дідусь дізналася від своєї бабусі [PERSON], а саме за день до спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мешкала з чоловіком по вул. Корнійчука, 12/206 у м. Кривому Розі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що знав, що у його померлого брата [PERSON] є донька. Не сповіщав позивачку про те, що помер дідусь [PERSON] Йому відомо, що його мати [PERSON] повідомила матір позивачки про смерть [PERSON] З матірю позивачки не спілкувалися. Вважає, що поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у позивачки немає. З показань свідка [PERSON] вбачається, що позивачка доводиться їй онукою. Вона, свідок, про те, що помер дідусь онуки дізналася, коли відмічали 40 днів з дня його смерті. В той час позивачка перебувала в лікарні. Про смерть дідуся, вона, свідок, відразу повідомила позивачці. У 2011 році, вона, свідок, разом з позивачкою була у нотаріуса [PERSON], де позивачка написала відмову від спадщини після смерті свого дідуся. 17 квітня 2015 року подзвонив відповідач та сказав, що потрібно прийти до нотаріуса для написання заяви про відмову від спадщини. 20 квітня 2015 року позивачка пішла до Сьомої нотконтори, де написала заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.6), свідоцтво про смерть (а.с.7,8), витяг (а.с.9), свідоцтво про право на спадщину(а.с.10), свідоцтво про народження (а.с.11,12), свідоцтво про шлюб (а.с.13), свідоцтво про смерть (а.с.25), копія спадкової справи (а.с.41-50), свідоцтво про народження (а.с.54,55). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. 17 жовтня 2014 року помер [PERSON], що встановлено свідоцтвом про смерть (а.с.8). Позивачка є онукою [PERSON], оскільки батьком останньої є [PERSON], який помер 31 січня 2001 року, який доводився сином померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.11, 12), свідоцтвом про смерть (а.с.7), свідоцтвом про шлюб (а.с.13). Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] після спливу шестимісячного строку, а саме 21 квітня 2015 року, що встановлено заявою (а.с.43). Постановою нотаріуса від 22 травня 2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда [PERSON], оскільки остання пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з постанови (а.с.6). З 11 січня 2015 року по 27 січня 2015 року позивачка перебувала у лікарні, що встановлено поясненнями позивачки, та підтверджується показаннями свідка. Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1266 ч.1 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка подала заяву до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, після спливу, передбаченого законом шестимісячного строку. Таким чином, позивачка в передбачений законом строк, не вчинила дії з прийняття спадщини після смерті [PERSON] Судом поважних причин, з яких [PERSON] пропустила строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, не встановлено. Перебування позивачки на лікуванні протягом з 11 січня 2015 року по 27 січня 2015 року, не є поважною причиною пропуску строку. Тому, суд вважає, що підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 17.10.2014 року, не мається. Таким чином, вислухавши пояснення сторін, показання свідка та письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed