Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . До досягнення нею повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.04.2012 року, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначає, що 19.06.2020 року, після досягнення нею повноліття стягнення аліментів припинилось. Вказує, що підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що станом на сьогодні вона навчається у вищому навчальному закладі, а саме, є студенткою ІІ курсу Національного університету «Острозька академія» ІV рівня акредитації, денної форми навчання на умовах контракту, спеціальність «Право». Термін навчання до 30 червня 2023 року. Відповідно до Договору №52-П/2019 від 12.08.2019 року та Додаткового договору №1 до Договору про надання освітніх послуг між Національним університетом «Острозька академія» та фізичною особою від 31.01.2020 року плата за весь термін навчання (4 роки на здобуття ступеня бакалавра) становить 80240 гривень. Стверджує, що в зв`язку із навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати пов`язані із харчуванням, купівлею одягу, навчального інвентарю, проїзду до місця навчання та до місця свого проживання, оплатою послуг зв`язку та Інтернет, предметів особистої гігієни та повсякденні потреби, внаслідок чого, витрати, на вказані потреби, щомісяця становлять близько 3000 гривень. Крім цього, витрати на придбання одягу та взуття, щорічно складають не менше 10000 гривень. В свою чергу її мати - [PERSON] в межах наявної у неї фінансової можливості надає їй допомогу по оплаті навчання, її утриманню, однак вона немає можливості самостійно забезпечити для неї в повному обсязі її утримання. Також вказує, що оскільки вона навчається на денній формі навчання вона також не має можливості самостійно заробляти та забезпечувати своє утримання. Відповідач добровільно допомоги на її утримання на період навчання не надає. Крім того, офіційно не працює та має мінливий дохід. У зв`язку з наведеним у позовній заяві позивачка просить стягнути в відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн., щомісячно на утримання дочки, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дочкою 23-річного віку або до закінчення навчання. 18.05.2021 року відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, що навчається. Вказав, що під час переговорів з позивачкою та її матір`ю він виявив бажання добровільно сплачувати кошти у розмірі 1150 гривень щомісячно до закінчення дочкою навчання. Але вирішити питання в позасудовому порядку не вдалось, так як позивачка наголошує, що такий розмір фінансової допомоги її не влаштовує. До досягнення дочкою повноліття він вчасно сплачував аліменти і не ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину. На сьогодні він має змогу допомагати матеріально у розмірі 1150 грн. щомісяця, а тому позовні вимоги визнає частково. Вказав, що постійного джерела доходів він немає. Працює періодично за наймом у приватних осіб. Також не володіє ні автомобілем, ні житлом. Жодних придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, протягом останніх років, не здійснював. Також зазначив, що з 2010 року він перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] та виховує малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] який проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. 19.05.2021 року позивачка подала до суду письмові пояснення по справі, в яких вказала, що 18.05.2021 року вона отримала відзив на позовну заяву за підписом відповідача [PERSON] . А ознайомившись із відзивом на позовну заяву, вважає за необхідне надати відповідь на нього. Зазначає, що після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмовий відзив на позов, в якому викласти свою позицію щодо заперечення проти позовних вимог із зазначенням доказів, що підтверджують його незгоду з позовними вимогами. Однак, звертає увагу суду, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, якщо у встановлений строк надати відзив із усіма доказами є неможливим, тоді обов`язково має бути подано клопотання із проханням продовжити встановлений судом строк для подання відзиву та із зазначенням причин неможливості вкластися у встановлені строки. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі. Провадження у справі відкрито 14.12.2020 року, двічі 04.02.2021 року та 12.03.2021 року судові засідання у справі були відкладені за клопотанням відповідача, зокрема для підготовки відзиву на позовну заяву. Однак, відзив на позовну заяву у встановленні законом строки не подав. Відзив на позовну заяву [PERSON] подано до суду 18.05.2021 року з пропуском строку на його подання та без клопотання про поновлення вказаного строку, що дає підстави суду вирішити справу за наявними матеріалами у справі. Вважає за необхідне звернути увагу суду, що відповідач навмисно вводить суд в оману вказуючи на обставини, яких ніколи не було. Твердження відповідача про те, що він добровільно вирішив сплачувати аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1150 гривень, не відповідають дійсності, оскільки з цього приводу він ні з нею, ні з матір`ю не спілкувався. Крім того, відповідач належним чином не сплачував аліменти до її повноліття, що призвело до виникнення заборгованості, яка не погашена ним і на даний час, вказана обставина підтверджується довідкою - розрахунком про заборгованість з виплати аліментів, за період з 01.05.2018 року по 18.06.2020 року, відповідно до виконавчого листа № 2/679/247/18 від 04.05.2012 року, вказана довідка долучена до матеріалів справи. Також вказує, що у відповідача є інша сім`я, де на його утриманні є син, якого він забезпечує в повному обсязі, про що свідчить довідка про відсутність заборгованості №11470 від 29.03.2021 року. Вважає, що з наведеного випливає, що інтереси та матеріальне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , відповідач ставить в пріоритет, чим порушує її права на матеріальне забезпечення. Також звертає увагу, що у малолітнього [PERSON] , [INFO] , також є мати, яка має рівні права та обов`язки по відношенню до свого сина, батько проживає разом з ними та крім сплати аліментів на утримання дитини забезпечує потреби їх сім`ї. Таким чином, вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт важкого його матеріального стану. Відповідач [PERSON] у відзиві вказує, що її мати є працездатною, працює і утримує її. Відповідач, також є працездатним, однак вказує, що не працює, але утримує цивільну дружину та сина. Крім того, доказів, що він потребує працевлаштування, зокрема перебування на обліку у центрі зайнятості не надає. Ухвалою суду від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, відповідно до письмової заяви від 12.04.2021 року просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність, через те, що не може прибути до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та відповідач [PERSON] , що не заперечується сторонами (а.с.6). Відповідно до довідки №4206 від 21.09.2020 року [PERSON] є студенткою 2 курсу навчання в Національному університеті «Острозька академія» на денній формі навчання (а.с.11). Згідно із ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що позивачка є студенткою в Національному університеті «Острозька академія» на денній формі навчання та самостійних доходів немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач на думку суду має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки на період навчання. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов`язок батьків утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23 років. На думку суду, такий розмір аліментних зобов`язань буде достатнім для виконання відповідачем обов`язку по утриманні повнолітньої дочки, яка навчається. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 908,00 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved