Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів по 900 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог вказує, 20.09.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Останнім часом відносини між ними погіршились, постійно виникають сварки та непорозуміння. Протягом останніх двох років подружжя проживає окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Крім того, на даний час, діти проживають разом з нею у квартирі її батьків по [ADDRESS]. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню малолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON]. Відповідач офіційно не працює, стабільного доходу не отримує. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву, про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.09.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2001 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №64. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.2003 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №17 та донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.01.2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №102. Останнім часом відносини між подружжям погіршилися, постійно виникають сварки та непорозуміння. Протягом останніх двох років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Діти проживають разом із матір'ю у квартирі її батьків, що по [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою. Встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий і нерегулярний дохід. [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання малолітніх дітей та матеріальної допомоги не надає. Інших утриманців крім дітей не має. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.09.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №64. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, нерегулярний дохід. Інших утриманців, крім дітей, не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує мінливий, нерегулярний дохід, інших утриманців, крім сина та доньки не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] слід визнати в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, на яких призначаються аліменти, можливість матеріального утримання малолітніх дітей матір'ю. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом Крім того, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 243,60 грн. та в користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. за позовні вимоги в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial