Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач [PERSON], з яким вона до 28.10.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання їхньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, не телефонує, не цікавиться її життям, навчанням, не надає матеріальної допомоги для дитини, яка знаходиться на її утриманні. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені в позовній заяві та додатково пояснила, що відповідач [PERSON] не займається вихованням дочки, не відвідує її, не надає матеріальної допомоги, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просить суд її позов задоволити та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні прокурор Шаповал О.В. зазначений позов підтримала, при цьому ствердила, що у матеріалах справи та під час розгляду такої встановлено достатньо підстав, які вказують на свідоме нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов'язками, а тому позов підлягає до задоволення. Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій зазначив за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та просив суд справу слухати у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, прокурора та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач по справі, є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час такий проживає окремо від дочки. Неповнолітня дитина (дочка [PERSON]) проживає разом з матір'ю [PERSON], позивачкою по справі. Як за час сумісного проживання з позивачкою, так і після припинення сімейних відносин відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню своєї дитини. Відповідач [PERSON] не провідує дочки [PERSON], взагалі не цікавиться її життям, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача [PERSON] як людини з'ясовувалися органом опіки та піклування Шевченківської РДА Львівської міської ради. Висновок органу опіки та піклування Шевченківської РДА Львівської міської ради щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Як відомо із зазначеного висновку, відповідач [PERSON] тривалий час свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. Із матеріалів справи відомо також, а саме із довідки-розрахунку про заборгованість по аліментах, [PERSON], відповідач по справі, має заборгованість по сплаті аліментів на дочку [PERSON], [INFO], станом на 25.02.2014 року на суму 25038, 10 грн. В матеріалах справи є наявні докази винної поведінки відповідача [PERSON], які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків. Характер поведінки відповідача, його особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання батька [PERSON] щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку. Таким чином позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на даний час, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи характеристику батька і свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині [PERSON] спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст.150 СК України. При цьому судом не встановлено, що відповідачу [PERSON] перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача [PERSON] Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. На підставі вищенаведеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування Шевченківської РДА Львівської міської ради, відповідно якого доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається вихованням та не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо [PERSON], тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки [PERSON] задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved