overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26 липня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з липня 2018 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с. 21). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~26липня\~2008\~року уклали шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 493 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), які мешкають разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають із позивачкою, залишити мешкати разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з 2015 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21вересня 2007 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 901 (а.с. 3). Від шлюбу мають [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4), які мешкають разом із позивачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 768 гривень 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу[PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою, залишити мешкати разом з нею. Після розірвання шлюбу дівоче прізвище [PERSON] не відновлювати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачам. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а вона сама не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Просила стягувати аліменти з відповідача розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходилися в зареєстрованому 17 листопада 2012 р. шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даний час позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 січня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №108 Від вказаного шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. Вказані обставини призвели до того, що між ними пропало почуття любові та поваги один до одного. З листопада 2013 року вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їх шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що у дружини час від часу виникає бажання розірвати шлюб, але потім їх стосунки налагоджуються. Вважає, що їх шлюб з позивачкою ще можна зберегти. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 січня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №108 (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.7). Спільне життя сторін склалось невдало через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. З листопада 2013 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак сторони так і не помирилися, а позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Зазначила, що за весь час, який був наданий їм з чоловіком для примирення, останній жодного разу не спробував налагодити їх стосунки. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх заробітків (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що у неї від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO], яка проживає із нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі ? частини з всіх заробітків відповідача, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі ? частини з всіх видів заробітку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2015 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що проживала однією сімєю з відповідачам, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дочки. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі проживала однією сімєю з відповідачем, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Позивачеві були надані юридичні послуги зі складання позовної заяви до суду у суді в сумі 300 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2015 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 02 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №736. Від шлюбу у них 30 жовтня 2007 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки. Вже майже рік вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На даний час між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 02 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №736 (а.с.2). Від шлюбу у них 30 жовтня 2007 року народився син [PERSON] (а.с.4). Спільне життя сторін на склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Майже рік вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2015 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька, про що зроблено актовий запис за №484. Від шлюбу у них 31 липня 2006 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. З 15 лютого 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. На даний час між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька, про що зроблено актовий запис за №484 (а.с.4). Від шлюбу у них 31 липня 2006 року народився син [PERSON] (а.с.6). Спільне життя сторін на склалось через відсутність взаєморозуміння. З 15 лютого 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2016 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] Давіті про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 26 квітня 2014 року , про що Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зроблено актовий запис №370 . Від шлюбу дітей немає. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні сварки та непорозуміння, вони практично стали чужими людьми,у них немає спільних інтересів, домашнє господарство кожен веде окремо, подружні стосунки між ними припинені . Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач розірвати шлюб через органи РАЦС відмовляється. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву, згідно із якою просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] Давіті у судове засідання не зявився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів, та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони 26 квітня 2014 року вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 370 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області . Від шлюбу сторін дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося, через постійні сварки та непорозуміння, вони практично стали чужими людьми, у них немає спільних інтересів, домашнє господарство кожен веде окремо, подружні стосунки між сторонами припинені . Позивачка мотивує своє рішення про необхідність розірвання шлюбу тим, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] у квітні 2018 р. звернулась до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу з [PERSON]. Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30.08.2018 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва, актовий запис № 773. При ухваленні рішення суд не вирішив питання про розподіл судових витрат по справі. 30 жовтня 2018 року від позивача надійшла заява про постановлення додаткового рішення по справі для вирішення питання про стягнення з відповідача на її користь судового збору у розмірі 704,80 грн., який було сплачено нею при зверненні до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення для вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved