Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що є зареєстрованою [INFO] у будинку [PERSON], яка є бабцею її чоловіка [PERSON] На даний час вона фактично змінила місце проживання і проживає у тітки її чоловіка [PERSON], а саме: в с.Мала Озимина Самбірського району, вул.. Федика,44. Вона виявила бажання виписатись із будинку №39 та зареєструватись у будинку №44 по вул.. Федика у с.Мала Озимина, тобто за адресою фактичного проживанням, щоб у подальшому отримати субсидію за місцем проживання. Проте, відповідач забрав будинкову книгу і вимагає у неї 1000 грн. за зняття з реєстраційного обліку. Вона зверталась в поліцію, однак їй повідомили що для вирішення даного питання їй слід звернутись до суду. Просить витребувати у [PERSON] будинкову книгу будинку, що знаходиться по вул. Федика, 39 в с.Мала Озимина Дрогобицького району Львівської області та стягнути з останнього 2244,54 грн. матеріальної шкоди, завданої вимушеною оплатою комунальних послуг у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач позову не визнав. Додатково пояснив, що будинкової книги у нього немає, така знаходиться у його матері [PERSON], яка є власницею будинку №39 по вул. Федика в с. Мала Озимина Дрогобицького району. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивачем за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути власник майна, або хоч і не власник майна, але особа, що володіє ним на підставах, встановлених законом чи договором. Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Віндикувати можна лише індивідуально-визначене майно, що випливає із сутності даного позову, спрямованого на повернення власнику саме того самого майна, що вибуло з його володіння. Власник може вимагати повернення свого майна за цим позовом лише в тому випадку, якщо інша особа володіє його майном незаконно. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, як і відповідач не є власниками житлового будинку №39 по вул. Федика в с.Мала Озимина Дрогобицького району Львівської області. Згідно Типового договору піднайму (найму) житлового приміщення від 24.01.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивачка є наймачем житлового будинку №16, який належить [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Також, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного та за відсутності доказів про те, що вказане майно перебуває у відповідача на час вирішення спору, позов є необґрунтованим та до задоволення не підлягає. Не підлягає до задоволення також і вимога позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої вимушеною оплатою комунальних послуг, оскільки відповідач жодного договору з позивачкою не укладав та останній не є власником житлового будинку №39 по вул. Федика в с.Мала Озимина Дрогобицького району Львівської області. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з позивача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки такий було судом відтерміновано при подачі позову.

Outcome: approved