Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Димитровської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON], який був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/4 частини зазначеної квартири, яка належала йому на праві спільної власності. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не звернулася, вважаючи, що оформлення спадщини не є необхідним, оскільки вона є єдиним спадкоємцем. А звернувшись до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після сплину шестимісячного строку, відведеного на подання заяви, нотаріус у прийнятті заяви їй відмовив. Вказуючи на це та свою правову необізнаність, позивачка просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і суду пояснила, що вона є матір'ю [PERSON], який помер [INFO] в м.Київ, де він жив декілька останніх років без реєстрації. Сину на праві спільної власності належить ? частка двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку він отримав в результаті приватизації житла. Син в квартирі був зареєстрований до 1995року, після цього був зареєстрований в гуртожитку, звідки його виписали через несплату коштів за проживання. Далі він жив без реєстрації в м.Київ, сім'ї не мав. Похований син в м.Димитров. Так як вона є єдиним спадкоємцем першої черги на майно, яке залишилось після його смерті, то потреби в зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не вбачала, вважаючи, що оформити спадщину вона може в любий час. А коли вони з чоловіком вирішили продати цю квартиру, то вона звернулася до нотаріуса щоб оформити на себе частку сина, але в цьому їй було відмовлено, так як вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк, про існування якого вона до цього часу не знала. Вказуючи на свою правову необізнаність, просила суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, покладався при вирішенні питання на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивачки та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1270 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України), тобто закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], з сином на час його смерті не проживала, що підтверджується як даними нею в ході судового розгляду поясненнями, так і довідкою з її місця проживання (арк.спр.4, 8,11,13). Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві, [PERSON] помер в м.Києві [INFO] (арк.спр.6). Згідно свідоцтва про право власності від 25.08.1993року, виданого виробничим об'єднанням «Красноармійськвугівлля», [PERSON] на праві спільної власності належить ? частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.12). За інформацією, наданою суду Димитровською державною нотаріальною конторою, спадщина після смерті [PERSON] не відкривалася (арк.спр.27). Згідно пояснень позивачки та відповіді державного нотаріуса від 16.02.2016року, в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті сина їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини в цьому випадку є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В якості причини несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачка зазначає правову необізнаність, яка не може бути визнана поважною причиною в розумінні закону. Зазначена позиція висловлена і в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Судом встановлено, що позивачка на момент смерті сина проживала в місті Димитров, була дієздатна, знала про смерть сина, здійснювала його поховання та не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Все це дає суду підстави для об'єктивного висновку про те, що позивачка за відсутності будь-яких перешкод не вчинила жодної дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Правова необізнаність і особиста зайнятість, на що посилалася позивачка, правових підстав для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не створюють, з огляду на що її позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 1269 ч.1, 1270 ч.1, 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: dismissed