Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 січня 2011 Орджонікідзевським відділом РАГС [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 21 січня 2011 року між нею, [PERSON], та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевским відділом [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 2. З січня 2014 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з того ж періоду сторони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного побуту. Подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, між ними повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій проти позову не заперечував та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 21 січня 2011року Орджонікідзевським відділом [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №2 було зареєстровано шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №154696 від 21 січня 2011 року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 295879. Приблизно з січня 2014 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного побуту. Подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, між ними повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання спільної дитини. Спір про розділ майна відсутній. Між позивачем та відповідачем також є домовленість, відповідно до якої відповідач добровільно буде надавати кошти на утримання дитини. Позивач вважаю, що надання строку для примирення, а також збереження шлюбу є недоцільним з викладених вище причин та у звязку із тим, що це буде суперечити моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved