Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка [PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним та оскарження нотаріальної дії, в якому просить визнати недійсним прийняття 17 червня 2013 року [PERSON], [INFO], спадщини після [PERSON], [INFO], який помер 01 квітня 2013 року, вказуючи, що вона являється дружиною померлого, прийняла спадщину після його смерті. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що [PERSON], який помер у серпні 2013 року, не міг свідомо проявити волевиявлення на вчинення даного правочину, оскільки довгий час мав захворювання нервової системи, через сильне тремтіння рук не міг писати, а також не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] її позовні вимоги підтримала, просить з підстав, наведених у позовній заяві, визнати недійсним правочин про прийняття [PERSON] спадщини після померлого сина [PERSON], оформлений заявою від 17 червня 2013 року, на якій підпис [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], і суду пояснила, що [PERSON] помер 01.04.2013 року в Німеччині, заповіту він не залишив. Проживав [PERSON] у м.Києві, де і була заведена спадкова справа. Після його смерті залишилося майно та певні боргові зобов’язання. Позивачка по справі, його дружина [PERSON] прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріуса. Пізніше виявилося, що до нотаріуса також надійшла заява про прийняття спадщини від батька спадкодавця [PERSON], який у серпні 2013 року також помер у с.Пилатківці Борщівського району, де був зареєстрований та проживав на час смерті. Інших спадкоємців першої черги у [PERSON] немає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються дітьми померлого [PERSON] Позивачка не погоджується з тим, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки він хворів на хворобу Паркінсона, яка прогресувала, тому на час оформлення заяви не усвідомлював своїх дій та не міг виявити свою волю на вчинення правочину. Вважає, що [PERSON] є належним позивачем по справі, оскільки порушуються її права щодо обсягу частки у спадщині та на участь у виконанні зобов’язань спадкодавця, оскільки померлий [PERSON] мав також численні борги. Тому просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з’явилися, в направлених раніше на адресу суду письмових клопотаннях просили розглянути справу за їхньої відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 01 квітня 2013 року помер [PERSON], житель [INFO]. (т.1 а.с.7, 76). Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 11-ФР № 306360 (т.1 а.с.75). [PERSON] у строк, визначений ст.1270 ЦК України, а саме 12.04.2013 року звернулася до нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (т.1 а.с.61), на підставі чого 12.04.2013 року була заведена спадкова справа № 14-2013. Отже, [PERSON] в силу ст.1271 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Також із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся батько померлого [PERSON] – [PERSON], [INFO], яку він підписав 17 червня 2013 року та отримано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 29 липня 2013 року, зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 33 (т.1 а.с.85). Справжність підпису на заяві засвідчено приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 702. У зв’язку з хворобою та похилим віком [PERSON] справжність його підпису засвідчено на дому в селі Пилатківці Борщівського району Тернопільської області. 16 серпня 2013 року [PERSON] помер у с.Пилатківці Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 158590, т.1 а с.130). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON], прийняли спадщину після його смерті, подавши 26 вересня 2013 року відповідні заяви приватному нотаріусу Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] (т.2 а.с. 193, 194). Відповідач [PERSON] також являється спадкоємцем першої черги за законом померлого [PERSON], однак, доказів про прийняття спадщини він суду не надав та в судовому засіданні не здобуто. Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 640 від 05.12.2013 року (т.2 а.с. 178-180), проведеної комісією психіатрів-експертів Тернопільської обласної клінічної комунальної психо-неврологічної лікарні, померлий [PERSON] мав розлади психіки на грунті хвороби Паркінсона, які поступово прогресували з 2009 року і в період, що відноситься до підписання заяви про прийняття спадщини 17.06.2013 року виявляв ознаки деменції внаслідок хвороби Паркінсона, що досягає рівня вираженого недоумства, тому в період, що відноситься до 17.06.2013 року, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Отже [PERSON] вчинив односторонній правочин про прийняття спадщини після сина [PERSON], оформлений його заявою від 17 червня 2013 року. У судовому засіданні встановлено, що на момент підписання заяви 17 червня 2013 року про прийняття спадщини, адресованої органам нотаріату, [PERSON] виявляв ознаки деменції внаслідок хвороби Паркінсона, що досягає рівня вираженого недоумства, тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті – за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Виходячи із вищенаведених обставин, враховуючи, що в даному випадку має місце порушення прав позивачки щодо спадкування після чоловіка [PERSON], суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати недійсним правочин про прийняття [PERSON] спадщини після померлого 01 квітня 2013 року сина [PERSON], оформлений заявою від 17 червня 2013 року, на якій підпис [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 702, у зв’язку з тим, що на той час [PERSON] внаслідок хвороби не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а отже його волевиявлення на вчинення правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. На підставі ст.ст. 202, 203, 225, 216, 1216, 1218, 1268 ЦК України та

Outcome: approved