Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], котра померла [INFO] року . В обґрунтування позову посилається на ту обставину, що позивач є спадкоємцем за заповітом щодо спірного майна, і інші спадкоємці, котрі мають право на обов'язкову частку в спадковому майні відсутні, проте позивачка не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно станом на дату відкриття спадщини. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві, і просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання направив письмову заяву, згідно змісту якої просить позов розглянути за відсутності представника, вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа скерувала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за наявними доказами, а при вирішенні спору покладається на думку суду. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. [INFO] року у віці 73 років померла бабуся позивачки [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2012 року. За життя спадкодавець склала заповіт від 23.09.2008 року, посвідчений держаним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, згідно змісту якого на випадок смерті усе майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, заповіла позивачці. Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В свою чергу, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст..1218 ЦК України). 02 квітня 2013 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за заявою позивачки заведено спадкову справі за №222\\2013, й на протязі встановленого законом строку на прийняття спадщини спадкоємців. Які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, не виявлено. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], позивачкою нотаріусу було подано: -договір від 06.08.2005 року, укладений між ПМП «Тернопільська фірма Будівельник» та [PERSON] про участь у пайовому будівництві житла; -рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2011 року у справі №2-7946\\11 про визнання за спадкодавицею майнових прав на незавершену будівництвом однокімнатну квартиру [ADDRESS]; -технічний паспорт на дану квартиру, виготовлений Тернопільським ГБТІ 20 березня 2014 року. Відтак постановою державного нотаріуса від 18.08.2016 року за №2466\\02-31, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру за недоведеністю реєстрації права власності на майно за спадкодавцем у встановленому законом порядку. Отже з приводу вимоги позивачки про визнання за нею, в порядку спадкування, права власності на квартиру, як нерухому річ, суд зауважує наступне. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376. В усіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, на котру, як вбачається із змісту прохальної частини позову, посилається [PERSON], не породжує, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує право власності. Згідно частини першої статті 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналогічне правило міститься в ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В силу принципу диспозитивності судового розгляду, обов'язок доказування обставин та надання доказів покладається на кожну із сторін спору, відтак суд констатує, що належними та допустимими доказами стороною позивача не доведено суду проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за спадкодавицею станом на дату відкриття спадщини, [INFO] року . А тому суд наголошує, що позов позивачки, предметом якого є визнання права власності наквартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], котра померла [INFO] року, право власності на котру (квартиру) не було зареєстроване в реєстрі речових прав за спадкодавицею станом на дату відкриття спадщини, й станом на дату ухвалення судового рішення також відсутнє в реєстрі речових прав, не ґрунтується на законі й до задоволення не підлягає .

Outcome: dismissed