Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити8 розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.02.2013 року на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 700 грн. до ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 23.11.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.02.2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття. На даний час позивачка має поганий стан здоров`я та є інвалідом ІІІ групи. Дитина підросла, знаходиться на її утриманні, проте коштів для повноцінного забезпечення потреб дитини не вистачає. Крім цього, розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вона змушена звернутись до суду з вказаною позовною заявою. Відповідач на позовну заяву подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову оскільки малолітня донька знаходиться не лише на утриманні позивачки. Фактично саме він займається утриманням доньки, надає їй грошові кошти на розвивальні заняття (танці, вокал), купляє їй речі, шкільну форму, відвідує з нею розважальні заходи, що підтверджується актами сусідів. Вважає, посилання позивачки про отримання нею ІІІ групи інвалідності та втрати роботи, внаслідок чого вона не може працювати не відповідають дійсності, оскільки нею не надано жодного доказу, що вона не змозі працювати. Крім цього, згідно довідки до акту огляду МСЕК від 15.04.2020 року позивачці показана робота без тривалої ходи, а не взагалі будь-яка. Відповідач зазначає, що на його утриманні знаходиться його матір [PERSON] , 1952 року народження, яка є пенсіонеркою. Він згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. Також звертав увагу суду на те, що позивачка просить збільшити розмір аліментів на дитину відповідно до ст. 192 СК України, а не змінити спосіб їх стягнення відповідно до ст. 181 СК України. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та розгляд справи просить проводити у її відсутність Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленні про отримання судової повістки. Приймаючи до уваги заяву позивачки та відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року було розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 51 (а.с.6). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.02.2013 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 11.01.2013 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.11-12). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 728304 від 15.04.2020 року вбачається, що позивачці встановлена ІІІ група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату та їй протипоказана робота з тривалою ходою (а.с.9). Ст. 7 закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. Тобто, прожитковий мінімум в тому числі для дітей певного віку протягом певного періоду часу збільшується, а розмір аліментів - 700 грн., які стягуються з відповідача є меншим ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яких недостатньо для утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів суд враховує положення ст. ст. 141, 180 - 182, 192 СК України, Конвенцію про права дитини, розмір прожиткового мінімум для дитини, визначений законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік». Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачка просить суд визначити розмір аліментів у частці від заробітку доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі, як бажає відповідач, зазначаючи про згоду сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісяця, суд не може самостійно змінювати підстави та предмет позовних вимог, а вирішує справу у межах позовних вимог. Доводи відповідача про те, що відповідачка може працювати та заробляти кошти на утримання дитини та знаходження на утриманні у відповідача матері похилого віку, суд приймає до уваги, проте вказані обставини не є підставою для відмови у задоволенні позову позивачки, адже утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі встановленому законодавством є обов`язком як позивачки так і відповідача. Суд критично відноситься до акту складеного сусідами відповідача, про неналежне витрачання позивачкою грошових коштів та неналежне утримання нею доньки, оскільки як зазначає позивачка та встановлено в судовому засіданні аліменти, які сплачує позивач у розмірі 700 грн. щомісяця є недостатніми для утримання дитини. Суд також звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Посилання відповідача на те, що позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів у відповідності до ст. 181 СК України, а не змінити розмір аліментів у відповідності до 192 СК України, так як просить стягувати з нього аліменти не у твердій грошовій сумі, а в ј частці від усіх видів його заробітку (доходу) суд не приймає до уваги виходячи з наступного. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зробив висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів пройшло чимало часу, зросли ціни на продукти та товари, прожитковий мінімум на утримання дитини постійно зростає і розмір аліментів, які стягуються з відповідача - 700 грн. щомісячно на дитину є недостатніми для її утримання та є меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги те, що позивачка має поганий стан здоров`я, відповідач має на утриманні мати похилого віку, а тому суд вважає, що наявні правові підстави для збільшення розміру аліментів до ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме інтересам дитини. Згідно абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, при розгляді справ про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому аліменти у розмірі ј частки необхідно стягувати з відповідача з дня набрання вказаного рішення законної сили. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved