Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 жовтня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис №100. З відповідачем мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Все це призвело до втрати почуттів між ними та того, що з вересня 2020 року сімейні стосунки між ними припинилися, проживають окремо. Спір про поділ майна, місце проживання дитини відсутній. Аліменти на утримання дитини будуть стягуватися за окремим позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, вважає що сім`ю зберегти не можливо, оскільки сімейно - шлюбні стосунки з відповідачем припинено з серпня 2018 року, в зв`язку з чим заперечує проти надання строку на примирення, спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей відсутній (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Надав суду заяву згідно якої проти задоволення позову не заперечував, вважав, що шлюб між ним та позивачкою підлягає розірванню (а.с. 27). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2018 року, що зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №100, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2018 року видане Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження видане 19 квітня 2018 року виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з грудня 2020 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 420 грн. 20 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 420 грн. 20 коп. слід повернути позивачці з державного бюджету (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved