Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до безстрокового трудового договору №421 від 01.07.2008 року працювала з 02.07.2008 року в ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» на посаді фахівця відділу підтримки продажів департаменту розвитку агентської мережі. Вказує, що відповідно до наказу № 369-к від 12.05.2009 року їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на строк з 12.05.2009 року по 13.03.2012 рік. Зазначає, що оскільки згідно з інформацією на сайті ДП «Інформаційно-ресурсний центр», ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» перебуває у стані припинення діяльності та відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 17.01.2013 року у справі №50/446-б ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шаргало Р.В., зверталась із заявами до ліквідаційної комісії щодо повернення її трудової книжки, яка на час перебування у відпустці знаходилась у відділі кадрів ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» та про надання довідки про підтвердження перебування її в трудових відносинах в період 02.07.2008 року по 13.03.2012 року. Однак в задоволенні вказаних заяв їй було відмовлено, в зв'язку з чим вона змушена була звернутись до суду та просить встановити той факт, що вона перебувала в трудових відносинах з ЗАТ «ФГ «Страхові традиції», а саме - працювала на посаді фахівця відділу підтримки продажів департаменту розвитку агентської мережі в період з 02.07.2008 року по 13.03.2012 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву в якій просила її позов задоволити повністю, проводити судове засідання без її участі та постановити судове рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Ліквідатор ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак направив на адресу суду заяву, в якій просив проводити судове засідання у його відсутності та зазначив, що під час провадження ліквідаційної процедури ЗАТ «ФГ«Страхові традиції», останнім було порушено вимоги ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо передачі протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора бухгалтерської та іншої документації, печатки та штампи, матеріальні та інші цінності, в зв'язку з чим у ліквідатора відсутні правові підстави стверджувати чи спростовувати факт перебування позивачки в трудових відносинах із ЗАТ «ФГ«Страхові традиції» та надати відповідну довідку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та положення ч.6 ст.235 ЦПК України згідно зі змістом якої встановлення юридичних фактів у справі, де виникає спір про право, здійснюється в порядку позовного провадження. Крім тог, враховуючи положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року та правила глави ХV Кодексу законів про працю України визнання ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» банкрутом не позбавляє її працівника права звернутись із заявою в органи по розгляду трудових спорів, у тому числі в суд. Встановлення факту перебування в трудових відносинах з ЗАТ «ФГ «Страхові традиції», а саме на посаді фахівця відділу підтримки продажів департаменту розвитку агентської мережі в період з 02.07.2008 року по 13.03.2012 року позивачці необхідно для оформлення дублікату трудової книжки. Як встановлено в ході судового розгляду, позивачка з 02.07.2008 року безстроково була прийнята на посаду фахівця відділу підтримки продажів департаменту розвитку агентської мережі до ЗАТ «ФГ«Страхові традиції», що підтверджується трудовим договором №421 від 01.07.2008 року (а.с.7-8) та додатків до нього №1 та №2 від 01.07.2008 року (а.с.9, 10). Відповідно до наказу №7-вк від 08.01.2009 року (а.с.11) позивачці була надана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів, на період з 05.01.2009 року по 10.05.2009 рік, включно. Відповідно до наказу № 369-к від 12.05.2009 року (а.с.12) позивачці була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на строк з 12.05.2009 року по 13.03.2012 рік. Як встановлено в ході судового розгляду та дана обставина була підтверджена сторонами, постановою Господарського суду м. Києва від 17.01.2013 року по справі № 50/446-6 ЗАТ «Страхові традиції», визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шаргало Р.В. Крім того, слід зазначити, що позивачка, дізнавшись про визнання відповідача банкрутом, звернулась із заявою до Шаргало Р.В., в якій просила видати довідку про підтвердження того, що вона перебувала в трудових відносинах із ЗАТ «ФГ«Страхові традиції», однак дану довідку не було надано в зв'язку з тим, що під час провадження ліквідаційної процедури ЗАТ «ФГ«Страхові традиції», останнім було порушено вимоги ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо надання протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора бухгалтерської та іншої документації, печатки та штампів, матеріальних та інших цінностей ліквідатору станом на 15.01.2014 року у ліквідатора відсутня будь-яка документація банкрута, в тому числі, відсутня документація стосовно особового складу працівників ЗАТ «ФГ «Страхові традиції», що перебували у трудових відносинах з товариством, що підтверджується листом від 06.03.2013 року (а.с.16). Крім того слід зазначити, що ліквідатор ЗАТ «ФГ«Страхові традиції» Шаргало Р.В. відмовив позивачці у видачі довідки про підтвердження того, що вона перебувала в трудових відносинах із ЗАТ «ФГ«Страхові традиції» на підставі того, що у нього відсутня документація стосовно особового складу працівників ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції», що перебували у трудових відносинах з товариством. Як вбачається з матеріалів справи факт перебування позивачки в трудових відносинах із ЗАТ «ФГ«Страхові традиції» підтверджується також податковим розрахунком ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС за формою №1ДФ за IV квартал 2008 року щодо сплати податку на доходи з фізичних осіб з сум заробітної плати [PERSON] (а.с.20-22) та довідкою від 08.08.2012 року №1966 про джерела доходів за період з 01.07.2008 року по 31.03.2012 рік ДПІ у Подільському районі м. Києва (а.с.34). Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» в особі арбітражного керуючого Шаргало Р.В. про встановлення факту перебування в трудових відносинах необхідно задоволити, оскільки наданими суду доказами підтверджується той факт, що позивачка дійсно перебувала в трудових відносинах з ЗАТ «ФГ «Страхові традиції», а саме - працювала на посаді фахівця відділу підтримки продажів департаменту розвитку агентської мережі в період з 02.07.2008 року по 13.03.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved