Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з [INFO] року; стягувати з відповідача на утримання позивачки в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] року. Позивачка проживає разом з дитиною, а відповідач окремо від них. Відповідач дитину не утримує. Враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці та стан здоров'я дитини, потребують матеріальної допомоги. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просять задоволити. Позивач ствердила, що відповідач тільки зрідка надавав допомогу, а саме одяг для сина. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 650 грн., в решта вимог просить відмовити. Ствердив, що враховуючи перенесену ним травму хребта, тимчасові заробітки та визначений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, не взмозі сплачувати в розмірі, заявленому позивачкою; неодноразово надавав позивачці кошти, дитячі подарунки і продукти харчування на утримання дитини. Крім того, у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 9 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб, в якому мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони визнали, що неповнолітній син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Із тверджень відповідача вбачається, що такий не надавав систематичної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За умовами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, який не працює, його стан здоров'я, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, для суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до її повноліття року у твердій грошовій сумі - 700 грн. Вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.ст.84 СК України). При встановлених обставинах, що позивач проживає з дитиною, яка не досягла трирічного віку, суд прийшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 500 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матері. При цьому відповідач не навів суду жодних доказів в підтвердження неможливості сплачувати матеріальну допомогу. При ухваленні рішення про стягнення аліментів, як на неповнолітню дитину, так і на дружину суд врахував, що позивач є особою молодого віку, працездатним, має змогу працевлаштуватися та сплачувати аліменти, а травму - забій хребта він отримав у 2015 році. У відповідності до вимог ч.1 ст.79 ч.1 ст.191 СК України аліменти присужуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21 листопада 2016 року та в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Доказів для присудження аліментів за минулий час (з [INFO] року) позивачем не надано. Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1102,40 грн. судового збору.

Outcome: approved