Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 05.08.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 06.02.2017 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2017 року мінімальний розмір аліментів на утримання дітей було збільшено до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, аліменти відповідачем сплачуються нерегулярно та на теперішній час існує заборгованість в сумі 8639 грн. 28 коп. В зв`язку з тим, що у молодшого сина діагностували артрози невідомої етіології, нею було проведено обстеження дитини у м.Києві у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАДИТ». За результатами обстеження було рекомендовано подальше обстеження дитини за місцем проживання. В зв`язку з цим, восени 2018 року вона зверталась до лікаря кардіолога та дитині було зроблено відповідні обстеження. В січні 2019 року через загострення артрозів у дитини та діагностування інших відхилень показників крові, лікарем-гематологом були рекомендовані інші більш складні аналізи крові та видане направлення на обстеження до Центру патології гемостазу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» для консультації та дообстеження дітей. Всього за період з січня 2018 року по квітень 2019 року на обстеження та лікування дітей нею було витрачено 86192 грн. 14 коп. за рекомендацією педіатра та гематолога з метою укріплення здоров`я синів, поліпшення їх загального фізичного розвитку, загартування та виявлення і розвитку здібностей, вона придбала річні абонементи до басейну, а також додатково оплачуються додаткові тренування старшого сина перед змаганнями. Загальна вартість абонементів склала 11171 грн. Старший син має логопедичні проблеми, в зв`язку з чим на заняття із логопедом нею було витрачено 1000 грн. Також старший син навчається грати на блок-флейті та відвідує програму «Виховання мистецтвом» в Арт-центрі «Квартира». За вказані заняття нею було сплачено 4400 грн. Крім того, для забезпечення належного культурного, духовного та соціального розвитку дітей, вона регулярно відвідує з ними музичні концерти, музейні вистави, на які було витрачено 657 грн. Загальна сума додаткових витрат склала 103420 грн. 14 коп. В зв`язку з цим, посилаючись на те, що відповідач участі у додаткових витратах на дітей не несе, на її звернення не реагує, позивачка просила суд стягнути з останнього Ѕ частину понесених додаткових витрат в сумі 51710 грн. 07 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в своєму письмову відзиві та поясненнях під час розгляду справи проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки заявлені позивачкою до стягнення витрати не пов`язані з особливими обставинами. Крім того, просив врахувати, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання останньої та дітей, а єдиним доходом відповідача є заробітна плата за місцем роботи, розмір якої з урахуванням відрахованих аліментів становить близько 4000 грн. В призначене на 14.08.2019 року судове засідання відповідач та його представник не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, будь-яких клопотань по справі не заявляли. В зв`язку з цим, враховуючи, що стороною відповідача не повідомлено про поважність причин неявки, надано відзив із запереченнями на позов та будь-яких додаткових клопотань по справі не заявлялось, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за фактичної явки сторін. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши доводи, викладені у відзиві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , які після розірвання шлюбу між сторонами за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2017 року залишились проживати разом із позивачкою. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2017 року у цивільній справі №203/139/17, провадження №2/0203/467/2017, яке набрало законної сили з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утриманнях малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку )доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.01.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. За рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2017 року у цивільній справі №203/2822/17, провадження №2/0203/1094/2017, яке набрало законної сили, мінімальний розмір присуджених аліментів на утримання дітей було збільшено та призначено до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, повинно враховуватись в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище положення законодавства, суд приходить до висновку, що понесені позивачкою витрати на лікування та обстеження дітей, медичні обстеження, в зв`язку з наявними в них захворюваннями, у сенсі положень ст.185 СК України відносяться до додаткових витрат. Вказані витрати підтверджені позивачкою належними та допустимими доказами, актом виконаних робіт з надання медичних послуг на суму 350 грн. (а.с.48); видатковими накладними КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня» ДОР щодо витрат позивачки на придбання медичних препаратів на суму 25634 грн., 26210 грн. 72 коп., 22785 грн. 76 коп. (а.с.53,54). Також, відповідно до лікарських рекомендацій позивачкою проводились обстеження дитини у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАДИТ» (а.с.47,51). В зв`язку з цим, до додаткових витрат також слід віднести витрачені позивачкою кошти на придбання проїзних квитків із м.Дніпро до м.Києва та в зворотному напрямку, для проходження обстеження в дитини в зазначеній вище лікарні. Відповідно до довідки та консультативного висновку Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» вбачається, що обстеження дитини проводились 11.04.2018 року та 31.01.2019 року. З урахуванням цього, суд відносить до додаткових витрат, сплачені позивачкою кошти на придбання проїзних квитків у відповідні періоди квітня 2018 року та січня 2019 року, а саме: в сумі 231 грн. 06 коп., 301 грн. 41 коп., 268 грн. 05 коп., 206 грн. 03 коп., 231 грн. 54 коп., 286 грн. 70 коп., 200 грн. 69 коп. (а.с.31-37). Загальний розмір вказаних вище додаткових витрат складає 76694 грн. 96 коп. та з відповідача на користь позивачки, виходячи із спільного обов`язку сторін щодо утримання дітей, підлягає стягненню Ѕ частина вказаних витрат в сумі 38347 грн. 48 коп. В частині заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на відвідування занять із логопедом в сумі 1000 грн., в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження факту понесення цих витрат. Також слід відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на придбання проїзних квитків, долучених на а.с.39-46, оскільки позивачкою не доведено відповідними доказами, що вказані поїздки були викликані необхідністю обстеження дитини або іншими особливими обставинами. Не підлягають стягненню і витрати на придбання проїзного квитка від 31.01.2019 року (а.с.38), оскільки останній є аналогічним за квиток на а.с.37, витрати позивачки на придбання якого стягнуто судом з відповідача. В частині стягнення витрат згідно наданих позивачкою аптечних квитанцій (а.с.55-59); витрат на придбання дітям абонементів до басейну в сумі 11171 грн.; витрат на навчання сина грі на блок-флейті та відвідування програми «Виховання мистецтвом» в Арт-центрі «Квартира» в сумі 4400 грн.; а також витрат на відвідування дітьми музичних концертів, музейних вистав в сумі 657 грн., суд враховує, що позивачкою не надано доказів тому, що останні стосуються витрат на дітей та пов`язані з особливими обставинами. Тому вказані витрати не є додатковими в розумінні ст.185 СК України та їх несуть батьки, з якими проживає дитина, виходячи зі своїх фінансових можливостей. А витрати на першочергові потреби несуть обидва з батьків. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial