Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] 06.02.2012р.народження в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати, пов'язані з вихованням та розвитком дитини у розмірі 500 грн. Свій позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON] [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі в його вихованні. Їй одній важко його утримувати, так як на даний час позивачка не працює. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, у письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Між сторонами мають місце правовідносини, що випливають із сімейних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, а саме те, що дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач є батьком, будь-яких доказів про неможливість сплати аліментів у розмірі, що просить позивач, не надав, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення аліментв на утримання неповнолітньої дитини задовольнити. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивачка не вказала в позові особливі обставин, що зумовлюють потребу у додаткових витратах на дитину та не надала доказ, які підтверджують їх існування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачкою не надано суду переконливих доказів про необхідність додаткових витрат на дитину, які викликані саме особливими обставинами, у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial