Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитини повноліття, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів. З 14 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, остання змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2008 року, запис №183. 10 червня 2015 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 10 червня 2015 року, запис №35. [INFO] року народилась [PERSON], батьком якої зазначений відповідач по справі [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 листопада 2015 року, запис № 1113. Судом встановлено, що малолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач достатньої матеріальної допомоги не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. Суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи його відсутність, а й його можливості щодо отримання такого. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2016 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривень, з 1 грудня - 1637 гривень згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (0,4 х 1378,0 грн. = 551,2 грн.). Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved