Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] , є пенсіонером, непрацездатною особою, являється важко хворою людиною, яка потребує постійного нагляду спеціалістів та вживання дорого вартісних ліків. Пенсію отримує в розмірі 3235,68 грн. та інших доходів немає. Позивачка зазначала, що вона має трьох синів: [PERSON] , 1963 року народження, [PERSON] , 1965 року народження та [PERSON] , 1974 року народження. І на даний час її становище є вкрай нужденне. 31 жовтня 2020 року внаслідок пожежі згорів її житловий будинок в [ADDRESS] , в якому вона проживала. У пожежі були знищені особисті речі та побутова техніка, закуплені ліки, що необхідні для підтримання її здоров`я. Позивачка також вказувала на те, що її до себе забрав проживати її молодший син [PERSON] , 1974 року народження, який сам проживає з родичами дружини в с.Минай Ужгородського району і по мірі сил утримує її та забезпечує процес її лікування. Проте його зусиль для її забезпечення явно не вистачає. Двоє інших синів відмовляються їй матеріально допомагати, хоча багато років працюють за межами України в країнах Євросоюзу і відповідно, на її думку, заробляють достатньо і немало за мірками нашої держави коштів. Проте офіційних довідок про розмір їх заробітних плат їй отримати неможливо. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що її сини, відповідачі по справі мають можливість надавати їй матеріальну допомогу, але відмовляються це робити. Тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з них в примусовому порядку аліментів на її утримання в розмірі по 2000 грн. щомісяця з кожного. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в ньому. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Бойко Б.Б. в судове засідання не з`явилися, однак до суду надійшла заява від адвоката Бойко Б.Б. про розгляд справи без участі відповідачів та їх представника, в задоволенні позову просять відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є синами позивачки [PERSON] .. Дана обставина стверджується копією свідоцтв про народження відповідачів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується довідкою, виданою управлінням обслуговування громадян Головногог управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.05.2021 року №297/02.03. Згідно вказаної вище довідки , позивачка отримує щомісячно пенсію в розмірі 3235,68 грн. Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що відповідачі є працездатними особами та можуть надавати їй матеріальну допомогу. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Як видно, позивачка, крім пенсії, не отримує державних пільг , субсидій. Крім того, з акту обстеження від 19.05.2021 року житлового будинку в [ADDRESS] , де була зареєстрована позивачка і проживала одна, вбачається, що вказаний житловий будинок 31.10.2020 року внаслідок пожежі згорів. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивачки. Оскільки позивачка [PERSON] є непрацездатною, вона потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей. Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що їхня мати- позивачка[PERSON] не потребує матеріальної допомоги. Приймаючи до уваги те, що позивачка [PERSON] є непрацездатною особою, вік позивачки 80 років, отримує пенсію в розмірі 3235,68 грн. на місяць, має незадовільний стан здоров`я, будинок, в якій вона проживала - внаслідок пожежі згорів, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання непрацездатної матері-позивачки по справі [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідачів солідарно в дохід держави.

Outcome: approved