Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов'язок батька по утриманню дитини не виконує, через що вона змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності, й не заперечує провести заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивачки, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управлінню юстиції Дніпропетровської області, 27.09.2008р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 470. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьком дитини зазначено відповідача - [PERSON]. Згідно Довідки № 000743370 наданої ТОВ «Інфо-Ком» м. Дніпродзержинська про склад сім'ї від 06.07.2015р., малолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто. Відомості щодо стягнень на утримання інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, з відповідача - матеріали справи не містять. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: approved