Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 10.01.2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у виконавчому комітеті Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №01. Зазначає, що за час шлюбу у них народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що шлюб між нею та відповідачем має лише формальний характер, подружніх відносин вони не підтримують, втратили один до одного почуття любові, взаємоповаги та довіри, шлюбні стосунки припинили. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. Такий неодноразово застосовував до неї, позивачки, фізичну силу, зловживає спиртними напоями, тощо. Зазначає, що вживала заходів до збереження сім`ї, однак бажаних результатів не отримала. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Окрім цього, просить відновити їй, позивачці, дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій позов визнав. Не заперечував щодо розірвання шлюбу між ним і позивачкою. Просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 10.01.2017 року у виконавчому комітеті Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №01. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Слід зазначити те, що подружжя « [PERSON] » шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивачка [PERSON] несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, про що подав відповідну заяву. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: оригіналом свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 10.01.2017 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] , 2018 р.н.; копією паспорта позивачки [PERSON] , іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки [PERSON] , а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивачки [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого сторонам по справі, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, враховуючи те, що позивачка [PERSON] заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Водночас позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується поданою квитанцією. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачці [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 384,20 грн., а іншу частину сплаченого позивачкою та документально підтвердженого судового збору в розмірі 384,20 грн. необхідно стягнути з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved