Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2140/02-14 від 25.05.2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав спадкодавцю, має неналежний вигляд, а саме зіпсований плямою, текст якого неможливо розпізнати, крім того зазначений сертифікат не зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). У зв'язку з викладеним вона звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але від її представника до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача - Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 9). Позивачка є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.29), а тому згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) вона є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним по день його смерті в [ADDRESS], про що свідчить довідка Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1543 від 19 жовтня 2017 року та копія паспорту серії [NUMBER], виданого 29 червня 2011 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області з відміткою про зареєстроване місце проживання позивачки за вказаною адресою з 25 червня 1996 року (а.с. 4, 12). Позивачка звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2140/02-14 від 25 травня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав спадкодавцю, має неналежний вигляд, а саме зіпсований плямою, текст якого неможливо розпізнати, крім того зазначений сертифікат не зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 8). Факт належності при житті померлому земельної частки (паю) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області № П-51/0-136/6-17 від 26.01.2017 року, відповідно до якого громадянину [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Троїцьке» за № 279 від 15.02.1998 року, а також сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 9, 11). У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). П. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Троїцьке» в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved