Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши свої вимоги, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають одну спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.22). Відповідач у судове засідання не зявився. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з уточненими позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі (а.с. 23), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №463728, виданим 30 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №93 (а.с.7). Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. Згідно довідки виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 20 березня 2017 року №495, дитина входить до складу сімї позивачки та знаходиться на її утриманні (а.с.11). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 640 гривень. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved