Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала обмотувальником елементів електричних машин 2 розряду на обмотувально-ізолювальній дільниці з 11 серпня 2009 року в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом №200у від 14 серпня 2014 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за не використану відпустку, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 15 серпня 2014 року по день постановлення рішення суду, які вона просить стягнути з відповідача на її користь, а також моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000 грн., яку вона зазнала в наслідок протиправних дій відповідача, які виразилися у незаконній відмові своєчасно виплатити в добровільному порядку належну їй суму заробітної плати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених підстав, та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, та не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 3965,36 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15 серпня 2014 року по 28 січня 2015 року у розмірі 11052,69 грн., згідно наданого нею розрахунку; при цьому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнала, посилаючись на їх не обґрунтованість, та просила відмовити в задоволенні такої вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 11 серпня 2009 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», та працювала обмотувальником елементів електричних машин 2 розряду на обмотувально-ізолювальній дільниці, наказом №200у від 14 серпня 2014 року була звільнена на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колдоговору. Відповідно до довідки № 4028/6-мех наданої 28 січня 2015 року представником відповідача ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] станом на 28 січня 2015 року складає всього 3965,36 грн.; відповідно до довідки № 4028/5-мех від 28 січня 2015 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 серпня 2014 року по 28 січня 2015 року складає 11052,69 грн., що сторонами в судовому засіданні не оспорювалось. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких підстав, оскільки позивача було звільнено з займаної посади 14 серпня 2014 року на підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колдоговору, проте остаточного розрахунку з працівником не проведено, виходячи з наданого представником відповідача розрахунку та розміру середнього заробітку позивача, суд вважає, за необхідне позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 3965,36 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 15 серпня 2014 року по 28 січня 2015 року складає 11052,69 грн., задовольнити. Що стосується позовних вимог, про відшкодування моральної шкоди, то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в судовому засіданні не доведено належними доказами факт завдання їй такої шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial