Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку по вулиці Колгоспній,24 в смт.Велика Олександрівка і відповідачі зареєстровані в ньому, але фактично з середини 2014 року не проживають. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. законодавство України не передбачає перехід прав та орбов»язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім»ї колишнього власника у випадку зміни власника. Припинення права власності на житло припиняє право користування ним самого колишнього власника та членів його сім»ї. Реєстрація відповідачів в моєму будинку створює перешкоди в його користуванні, використанні прав на житло в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову і пояснила, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку по вул.Колгоспна,24 смт.В.Олександрівка з серпня 2014р. Вона почула, що [PERSON] продають будинок, домовились з ними за купівлю-продаж. Більшу половину суми їм було виплачено в серпні 2014р. і вони відразу ж виїхали з будинку, а вона в нього поселилася. Стосовно другої половини грошей була домовленість, що за рік вона назбирає обумовлену суму і віддасть їм при оформленні договору купівлі-продажу. Тому [PERSON] приїхав вже через рік у серпні 2015р., отримав гроші і видав довіреність на купівлю-продаж будинку за якою вона в серпні 2015р. оформила придбання будинку на своє ім»я. Однак [PERSON] та його дружина не знялися з реєстрації в даному будинку, що перешкоджає їй реалізовувати права власника, позбавляє можливості оформити субсидію. Відповідачі по справі в судове засідання не з»явились, на розгляд справи викликались належним чином, в установленому законом порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] проживає [INFO] півтора року, придбала будинок у сім»ї [PERSON], які, наскільки їй відомо з розмов, виїхали до Росії. Свідок [PERSON] також підтвердив, що знав і сім»ю [PERSON] і знає [PERSON] [PERSON] продавали будинок, бо мали намір виїхати з України. [PERSON] домовилась з ними за купівлю-продаж; гроші віддавала частинами. Коли віддала першу половину грошей, [PERSON] виїхали з будинку, а [PERSON] десь на початку вересня 2014р. переїхала в нього проживати. Свідок [PERSON] пояснив, що являється вуличним депутатом, близько 15 років проживає по вул.Колгоспній в смт.В.Олександрівка і підтвердив, що після подій на майдані Незалежності сім»я [PERSON] вирішила виїхати до Росії, де проживають їх діти і вони раніше там жили та працювали. В кінці літа 2014 року ця сім»я виїхала, а в будинок вселилась [PERSON] і проживає до цього часу. Досліджена в судовому засіданні нотаріально посвідчена 05.08.2014р. заява [PERSON] підтверджує, що ним отримано суму завдатку за належний йому будинок по вул.Колгоспна,24 в смт.В.Олександрівка і він зобов»язався до 05.08.2015р. підготувати документи для посвідчення договору купівлі продажу-будинку та отримання залишку суми за свій будинок. Договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 19.08.2015р. приватним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] підтверджує продаж [PERSON] житлового будинку по вул.Колгоспній,24 в смт.В.Олександрівка. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджує, що право власності на цей будинок 19.08.15р. зареєстровано за [PERSON] Акт сусідів позивачки підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку по вул.Колгоспній,24 смт.В.Олександрівка з середини 2014р. Дані домової книги на будинок № 24 по вул.Колгоспній в смт.В.Олександрівка підтверджують, що відповідачі по справі зареєстровані за даною адресою і [PERSON] був власником будинку з 18.09.97р., а [PERSON] стала його власницею з 19.08.2015р. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В пунктах 33, 34 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов»язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР. У зв»язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, попередніми членами його сім»ї, а також членами сім»ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. З пояснень свідків та документів, вбачається, що з серпня 2014 року відповідачі не проживають в будинку по вулиці Колгоспній,24 смт.В.Олександрівка. В даному випадку також встановлено, що [PERSON] продав свій будинок і перестав бути його власником. Законним власником стала позивач по справі [PERSON] Реєстрація відповідачів в придбаному нею будинку створює перешкоди новому власнику в реалізації прав власника будинку, зокрема можливості оформити субсидію. Тому є всі підстави для визнання [PERSON] особою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул.Колгоспній,24. Його дружина, як член його сім»ї також втратила право користування цим житлом бо припинилась обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту, тобто права користування чужим житлом ст.406 ЦК України.

Outcome: approved