Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - інваліда. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона 05 вересня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області зроблено відповідний запис за №87. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають синів: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який відповідно до довідки обласної СМЕК №2 від 16.01.2019р. має І (першу) групу інвалідності «Б» та потребує постійного стороннього догляду. Дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка працює, але зароблених коштів не достатньо для лікування та проживання дитини. Крім того, вона утримує ще і неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідач працює і має змогу надавати кошти на утримання сина-інваліда, крім того з нього стягуються аліменти на їхнього неповнолітнього сина. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина-інваліда, позивачка вимушена звернутися до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина-інваліда з дитинства І групи « Б » [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, довічно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився. При цьому подав заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та згідний на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина-інваліда з дитинства І групи « Б » [PERSON] . У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 05 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області зроблено запис за №87, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Сторони від спільного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №123, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 25.12.2012р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області, та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 03.01.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жашківського управління юстиції в Черкаській області. Згідно довідки №4488 від 05.08.2019р. позивачка [PERSON] має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , 2001р.н., син [PERSON] , 2000р.н., мати [PERSON] , 1950р.н., сестра [PERSON] , 1973р.н. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. П.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно положення ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З довідки обласної МСЕК №2 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №130251 від 16.01.2019р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , безтерміново встановлено І (першу) « Б » групу інвалідності з дитинства. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що [PERSON] є повнолітньою дитиною - інвалідом дитинства і потребує постійного стороннього догляду та значних витрат на забезпечення всіх його потреб, що дає підстави для стягнення на його утримання аліментів. Згідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було досліджено заяву відповідача [PERSON] , в якій останній визнав позовні вимоги позивача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи в першу чергу інтереси дитини та стан її здоров`я, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину - інваліда та стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина-інваліда з дитинства І групи « Б » [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) довічно, починаючи з дня подання заяви до суду. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Таким чином, позивач [PERSON] звільняється від сплати судового збору у даній справі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовну заяву[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - інваліда задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved