overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованим 20.04.1996 року у Самбірському міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівської області за актовим записом № 57 (свідоцтво про одруження серії IСГ № 329121). В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя мають одну дитину сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Спочатку подружнє життя у них складалося добре, але з часом стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватися, все частіше виникали різні непорозуміння та конфлікти з приводу того, що відповідач не хотів давати кошти на утримувати сімю. У 2007 році відповідач перейшов проживати у квартиру своїх батьків, і з цього часу фактично вони не підтримують подружніх відносин і не проживають разом. В розмовах про подальше спільне подружнє життя вони і на даний час не можуть знайти порозуміння. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально, а тому просить його розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, даний позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав з підстав, зазначених позивакою. Не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.04.1996 року у Самбірському міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівської області за актовим записом № 57 (свідоцтво про одруження серії IСГ № 329121). Від спільного життя подружжя мають одну дитину: сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Із пояснень відповідача, який визнав предявлені позовні вимоги, та матеріалів справи убачається, що сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 07.09.2000 року у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за актовим записом № 08 (свідоцтво про одруження серії I СГ № 292369 ). В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спочатку подружнє життя у них складалося добре, вони проживала 14 років у Чеській Республіці, де були на роботі. Повернувшись додому, між нею та відповідачем стосунки почали погіршуватися, все частіше виникали різні непорозуміння та конфлікти з приводу того, що відповідач не хотів давати кошти на утримувати сімю. З 2000 року вони не підтримують подружніх відносин і не проживають разом. В розмовах про подальше спільне подружнє життя вони і на даний час не можуть знайти порозуміння. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально, а тому просить його розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, у поданій заяві просить справу слухати у її відсутності, у звязку із поганим станом здоровя, даний позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позов визнає повністю з підстав, зазначених позивакою. Не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.09.2000 року у виконавчому комітеті Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за актовим записом № 08 (свідоцтво про одруження серії I СГ № 292369). Від спільного життя подружжя мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Із заяви відповідача, який визнав предявлені позовні вимоги, та матеріалів справи убачається, що сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON], зареєстрованим 11.10.2012 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за актовим записом № 09 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя мають одну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. З самого початку спільне подружнє життя у них не складалося через протилежні погляди на сімейне життя. З кожним днем стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватися, все частіше виникали різні непорозуміння та конфлікти. На протязі восьми місяців вони не проживають разом та не підтримують подружніх відносин. На даний час у понеї фактично утворилась нова сім'я. В розмовах про подальше спільне подружнє життя вони і на даний час не можуть знайти порозуміння. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально, а тому просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що примирення між ними неможливе, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, із телефонного повідомлення відомо, що він просить справу слухати у його відсутності. Позов визнав з підстав, зазначених позивакою. Не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.10.2012 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за актовим записом № 09 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від спільного життя подружжя мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Із пояснень позивачки та матеріалів справи убачається, що вони втратили одне до одного почуття поваги та любові і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення, так як у позивачки є вже фактично інша сім'я. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку в м.Миколаєві, [ADDRESS] Львівської області. В даному будинку також зареєстровані її дочка [PERSON], зять [PERSON] та онук [PERSON], однак такі на протязі десяти років в даному будинку не проживають, не оплачують комунальних послуг, не беруть участі в утриманні майна та не приймають участі у спільному побуті, тому просила визнати їх такими що втратили право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких позов визнали, не заперечили проти задоволення такого. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в м.Миколаєві, [ADDRESS], Львівської області. Відповідно до акту перевірки фактичного проживання за місцем постійної реєстрації від 11.06.2015 року, 16.07.2015 року та 16.09.2015 року встановлено, що гр.. [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою м.Миколаєві, [ADDRESS], Львівської області не проживають з 2005 року. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], в якому просить визнати за собою право власності на ? частини квартири № 4 у житловому будинку № 22 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] у неї було позичено 10000 тисяч гривень строком до 10 жовтня 2015 року. Але, 24 серпня 2014 року [PERSON] помер, а [PERSON] та [PERSON] ухиляються від повернення боргу, пояснюючи відсутністю коштів та браку часу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири. Тому, в рахунок погашення боргу, позивач вважає, що має право успадкувати ? частину квартири № 4 у житловому будинку № 22 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області, про що не заперечували і відповідачі при зустрічі. Відповідно до укладеного договору позики передбачено, що у випадку неповернення повністю або частково суми позики, позичальники зобовязуються передати у власність [PERSON] кожний по ? частки квартири. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Згідно до вимог ст.16 ч.1,2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи між позивачкою та відповідачами по справі у якості позичальників було укладено договір позики в сумі 10000 гривень. Договором передбачено, що відповідачі у випадку не повернення повністю або частково позики в визначений строк, зобовязуються передати у власність [PERSON] кожний свою ? частину квартири № 4 у житловому будинку № 22 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області. Відповідачі умови договору не виконали і до теперішнього часу не повернули позикодавцю отримані кошти. Обовязок позичальника повернути позику передбачений статтею 1049 Цивільного кодексу України. Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у випадку невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. За таких обставин суд вважає, що для задоволення позову є підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS], згідно заповіту її батька [PERSON] від 05.10.2001 року. В даному будинку також зареєстрований її чоловік [PERSON], однак такий з 2009 року в даному будинку не проживає. На даний час її чоловік проживає з іншою жінкою в [ADDRESS] у належному їй житловому будинку. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, однак визнав факт не проживання у спірному житловому будинку з 2010 року. В судовому засіданні пояснив, що житловий будинок залишив добровільно, так як не хотів конфліктувати з дочкою, тому переїхав жити до своєї матері де і приживає до сьогоднішнього дня. Подружніх стосунків із своєю дружиною не підтримує протягом 5 років, однак на протязі двох років проживав з іншою жінкою. З позовом про усунення перешкод у користуванні спірним житловим будинком до суду не звертався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS]. Відповідно до актів перевірки дотримання паспортного режиму та фактичного проживання за місцем постійної реєстрації від 28.05.2014р., 28.06.2014 та 17.07.2014 р. встановлено, що гр.. [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 2009 року. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім»ї власника, при його вселенні угоди про порядок користування цим приміщенням не було і такий з 2010 року без поважних причин не проживає у спірному житловому будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 22.10.1994 року. В даному будинку також зареєстрований її зять [PERSON], однак такий на притязі останніх трьох років в даному будинку не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила факт непроживання протягом останніх трьох років відповідача [PERSON] в [ADDRESS]. Аналогічні покази дала і свідок [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS]. Відповідно до акту перевірки фактичного проживання за місцем постійної реєстрації від 20.11.2014 р. встановлено, що гр.. [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає більше трьох років. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім»ї власника, при його вселенні угоди про порядок користування цим приміщенням не було і такий на протязі останніх трьох років без поважних причин не проживає у спірному житловому будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку в с. Березина, вул.. Пастівник 6, Миколаївського району, Львівської області. В даному будинку також зареєстрований її син [PERSON]П, однак такий на протязі двох років в даному будинку не проживає, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в с. Березина , вул.. Пастівник 6, Миколаївського району, Львівської області. Відповідно до акту перевірки фактичного проживання за місцем постійної реєстрації [PERSON] від 15.04.2015 р. встановлено, що гр.. [PERSON] за адресою с. Березина , вул.. Пастівник 6, Миколаївського району Львівської області не проживає з лютого 2013 року. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстрований колишній чоловік її внучки [PERSON], однак такий з січня 2013 року в будинку не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS] . Відповідно до актів перевірки паспортного режиму від 22.08.2013 р., 25.09.2013р., 21.10.2013 р., 22.11.2013 р.,23.12.2013р. та 21.01.2014 р виданих Розвадівською сільською радою Миколаївського району Львівської області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за даною адресою не проживає. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім»ї власника, при його вселенні угоди про порядок користування цим приміщенням не було і такий з січня 2013 року без поважних причин не проживає у спірному будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка, [PERSON]. звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS], Миколаївського району, Львівської області. В даному будинку також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], однак такий з 2011 року в будинку не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS] Відповідно до актів перевірки від 28.05.2015 р виданого Роздільською селищною радою Миколаївського району Львівської області [PERSON], який зареєстрований в [ADDRESS], за даною адресою не проживає, а проживає за адресою [ADDRESS] Факт непроживання [PERSON] в [ADDRESS], Миколаївського району, Львівської області підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований у спірному житловому приміщенні як член сім»ї власника, при його вселенні угоди про порядок користування цим приміщенням не було і такий з 2011 року без поважних причин не проживає у спірному будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved