Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з належної їй з відповідачем [PERSON] на праві спільної часткової власності квартири №4, розташованої в місті Біляївка Одеської області по вул. Отамана Головатого (колишня назва Леніна), у будинку №148, який було накладено постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області серії АА №487159 від 14.04.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що 21.10.1989 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. У період шлюбу вони за спільні кошти придбали квартиру №4 по вул. Отамана Головатого (колишня назва Леніна), буд. №148 у місті Біляївка Одеської області, яка була оформлена на імя відповідача. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.04.2018 року за нею було визнано право власності на ? частину вищевказаної квартири. Власником іншої ? частини квартири є відповідач. Наразі вона вирішила здійснити відчуження належної їй частини квартири, у звязку з чим звернулась до державного реєстратора Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області із відповідною заявою. 01.08.2018 року державним реєстратором їй було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ? частину квартири. Також, державний реєстратор повідомив їй, що згідно постанови державного виконавця Відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції від 14.04.2004 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою на вищезазначену квартиру було накладено арешт, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. З постанови державного виконавця Відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що арешт на квартиру було накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1144, виданого Біляївським районним судом Одеської області 16.12.2003 року про стягнення з відповідача на користь Біляївського ВУЖКГ заборгованості за комунальні послуги у сумі 577 грн. 44 коп. Вказаний виконавчий лист видано на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2003 року. Про існування вищевказаного судового рішення та постанови державного виконавця Відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції про арешт квартири їй стало відомо лише під час звернення до державного реєстратора Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. Станом на теперішній час борг відповідачем сплачено у повному обсязі. З метою зняття арешту з квартири вона звернулась до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, проте їй було відмовлено, так як матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1144, виданого Біляївським районним судом 16.12.2003 року на виконанні у відділі не перебувають у звязку із закінченням терміну зберігання, а тому їй було рекомендовано звернутися з позовом до суду. У звязку з накладенням арешту на квартиру вона позбавлена можливості користуватися і розпоряджатися належною їй на праві власності ? її частиною, а саме здійснити відчуження своєї частки на користь іншої особи, що є істотним порушенням її цивільних прав, у звязку з чим вона звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в підготовче судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1989 року, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.08.2015 року було розірвано. За період шлюбу подружжя Павлів придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори 27.09.1995 року. Вказану квартиру відповідно до договору було оформлено на імя відповідача (а.с.6-7). З витягу з рішення сесії Біляївської міської ради «Про перейменування вулиць, провулків, проспекту в м. Біляївка та с. Майори Біляївського району Одеської області» №101-7/VII від 23.03.2016 року вбачається, що вулицю Леніна в м. Біляївка було перейменовано на вулицю Отамана Головатого (а.с.12). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.04.2018 року за позивачкою визнано право власності на ? частини квартири №4, що розташована за адресою: Одеська область м. Біляївка вул. Отамана Головатого, №148 (а.с.13-16). Власником іншої ? частини вказаної квартири відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.1995 року є відповідач [PERSON] У теперішній час позивачка вирішила здійснити відчуження належної їй ? частини квартири, у звязку з чим звернулась до державного реєстратора Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою щодо реєстрації права власності на ? частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 01.08.2018 року державним реєстратором позивачці було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.17). Також, державний реєстратор повідомив позивачці, що згідно постанови державного виконавця Відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції від 14.04.2004 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою на вказану квартиру накладено арешт, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с.18). З постанови державного виконавця Відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що арешт на квартиру було накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1144, виданого Біляївським районним судом Одеської області 16.12.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь Біляївського ВУЖКГ заборгованості за комунальні послуги у сумі 577 грн. 44 коп. (а.с.20). Зазначений виконавчий лист видано на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2003 року (а.с.19). Про існування судового рішення та постанови державного виконавця Відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції про арешт квартири позивачці стало відомо лише під час звернення до державного реєстратора Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що станом на теперішній час, на виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.11.2003 року відповідачем [PERSON] повністю сплачено борг у сумі 577 грн. 44 коп., що підтверджується рахунком на оплату комунальних послуг та двома квитанціями КП «Біляївський водоканал» (а.с.22). З метою зняття арешту з квартири позивачка звернулась до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, проте їй було відмовлено у знятті арешту з квартири, так як матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1144, виданого Біляївським районним судом 16.12.2003 року на виконанні у відділі не перебувають у звязку із закінченням терміну зберігання. Також, за вирішенням вказаного питання їй було рекомендовано звернутися з позовом до суду (а.с.23). Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки виконавче провадження було завершене, але накладений 14.04.2004 року арешт державним виконавцем знятий не був, є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved