Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , за період з 17 квітня 2012 року по 30 липня 2019 року у розмірі, що не перевищує 100 % заборгованості, а саме в сумі 88 717,30 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини доходу щомісяця, починаючи з 17 квітня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист, який було передано на примусове виконання до виконавчої служби та відрито виконавче провадження № 33395823. Починаючи з 17 квітня 2012 року по 30 липня 2019 року відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконував, хоча був працевлаштований, в результаті чого утворилась заборгованість з аліментів, яка станом на 30 липня 2019 року становила 88 717,30 грн. Все час після розірвання шлюбу син проживав разом з позивачкою та знаходився на її повному утриманні, відповідач із сином не спілкується, не цікавиться його життям. Починаючи х жовтня 2019 року відповідач почав сплачувати аліменти та погашати заборгованість по ним за попередній період. В той же час, на протязі всього періоду стягнення аліментів відповідач був працездатним, працював та повинен був сплачувати аліменти на дитину своєчасно. Загальний розмір пені за аліментами за період з 17 квітня 2012 року по 30 липня 2019 року становить 778 422,15 грн., розрахунок якої наведено позивачем у позовній заяві. Проте, враховуючи положення ч. 1 ст. 164 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів у розмірі, які відповідає розміру заборгованості за аліментами станом на 30 липня 2019 року, а саме у сумі 88 171,30 грн. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачкою, він створив нову сім`ю, та [INFO] у них народився син [PERSON] . 21.08.2019 вперше отримав виклик від державного виконавця, при цьому він ніколи не виїжджав за кордон, не змінював місце реєстрації та не приховувався від виконання своїх обов`язків зі сплати аліментів. Також зазначає, що згідно довідки державного виконавця у серпні 2019 року ним була сплачена заборгованість за аліментами у розмірі 26 000 гривень, однак це не відповідає дійсності та насправді ці грошові кошти ним було сплачено починаючи з 2012 року, тому сума заборгованості станом на липень 2019 року є значно меншою. Також зазначає, що на теперішній час його щомісячний доход, після сплати усіх податків, складає 5500 грн., 50 відсотків від яких з нього утримуються в якості аліментів та погашення заборгованості з аліментів, тому будь-яка сума неустойки (пені) за аліментами буде для нього непід`ємна. Також зазначає, що його син від другого шлюбу постійно хворіє, тому він витрачає багато коштів на його лікування а його дружина не має можливості працевлаштуватись, тому він є єдиним годувальником у сім`ї. У 2015 році він втратив роботу та не працював протягом 8 місяців, в результаті чого у нього утворились великі борги. Враховуючи його майновий та сімейний стан, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач також надав до суду уточнений відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ні він ні його дружина не мають власного житла, тому вимушені винаймати житло, розмір орендної плати за яке становить 3000 грн. Факт стягнення з нього аліментів на утримання дитини та заборгованості з аліментів у загальному розмірі 50 % від його заробітної плати ставить його у важке матеріальне становище. У 2019 році він звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів та рішенням суду його позовні вимоги задоволено, зменшено розмір стягнутих аліментів з ј на 1/6 частину від його доходів. Разом з тим, він не звертався до суду із проханням відкликати минулий виконавчий лист та видати новий у розмірі 1/6 частини його заробітку, оскільки розуміє свої батьківські обов`язки з утримання свого сина, та на теперішній час продовжує сплачувати аліменти у розмірі ј частини від його доходів. Також зазначає, що згідно довідки державного виконавця, наданої позивачкою до суду, заборгованість з аліментів станом на 01.10.2020 року складає 48 997,08 грн. Тобто з урахуванням матеріального та сімейного стану, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, просив застосувати до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 3 ЦК України, ст. 7, ч. 2 ст. 196 СК України та зменшити розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів. Позивачка надала до суду додаткові пояснення, які по суті є відповіддю на відзив, в яких зазначила, що той фак., що відповідач створив іншу родину та утримує іншу дитину, не позбавляє його обов`язків від утримання їх спільної дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання зі сплати аліментів, яка сприяє належному виконанню боржником своїх зобов`язань. Однак після порушення боржником своїх зобов`язань, пеня починає виконувати функцію майнової відповідальності, тобто є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Для застосування такої санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів; наявність винних дій боржника. Зазначені обставини існують у правовідносинах, які склались між позивачем та відповідачем. Також зазначає, що договір оренди житла, копію якого надав відповідач в підтвердження скрутного майнового становища, укладено 15 січня 2021 року, тобто вже після відкриття провадження по справі, крім цього такий договір укладений з чоловіком рідної сестри відповідача. Заборгованість зі сплати аліментів у відповідача утворилась за період з 2012 року по 2019 рік, та лише у серпні 2019 року відповідач почав погашати заборгованість з аліментів. Вважала, що відповідач не довів відсутності його вини у несплаті аліментів на утримання сина, тому просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав до суду письмову відповідь, яка по суті є запереченнями відповідача, в яких останній зазначив, що не згоден із сумою заборгованості зі сплати аліментів, яка зазначена державним виконавцем станом на 31 липня 2019 року у розмірі 88 717,30 грн., оскільки він до цього часу офіційно працював та сплачував аліменти. Так, у період з 2012 року по 2014 рік він працював в ПАТ «Банк Національний Кредит», який припинив обслуговування у 2014 році у зв`язку із проведенням АТО. Наступного року банк було ліквідовано, тому він позбавлений можливості отримати документи, які підтверджують його працевлаштування у зазначеному банку. Крім цього зазначає, що у 2015 році, у зв`язку із проведенням АТО, він втратив роботу, що підтверджується довідкою ОК-5 за 2015 рік про відсутність працевлаштування. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, згоден із заборгованістю за аліментами, однак вважав, що сума пені занадто велика. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що до 05 червня 2021 року позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 червня 2012 року (справа № 2/0519/2415/12) (а.с.20). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 2007 року (а.с.21). Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 травня 2012 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, починаючи з 17 квітня 2012 року та до повноліття дитини (а.с.14-15). Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/0519/2041, виданого 15 травня 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення [PERSON] аліментів (а.с.16). Відповідач [PERSON] з 08 жовтня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2015 року (а.с.39). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2013 року, відповідач [PERSON] має також сина [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] виконував не належним чином, у зв`язку із чим станом на липень 2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 88 717,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 12 квітня 2021 року, наданої головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницької В.А. (а.с.98-100). Як вбачається з копії довідки ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України на ім`я [PERSON] , останній у період з січня 2015 року по липень 2015 року включно, доходів не отримував. В інший період сплати аліментів, зокрема з жовтня 2012 року, мав офіційні доходи з яких сплачувались страхові внески, зокрема у 2012 році загальний дохід для обчислення пенсії за рік склав 16 680,48 грн., за 2013 рік - 28 097,38 грн., 2014 рік - 29 026,95 грн., 2015 рік - 6140 грн., 2016 рік - 28 671,03 грн., 2017 рік - 47 632,77 грн., 2018 рік - 122630,10 грн., 2019 рік - 91 723,23 грн. (а.с.23-27). Предметом позовних вимог позивачки є стягнення пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 17 квітня 2012 року по 30 липня 2019 року, тому суд,

Outcome: approved