Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка в квітні 2015 року звернулась з вищезазначеним позовом до суду і просила ухвалити рішення яким визнати ПАТ»Банк «Фінанси та Кредит» винним у порушенні її права як споживача фінансових послуг у вигляді невиконання договору-заяви від 06.01.2015 року №300/131/151573/3-15 банківського строкового вкладу(депозиту)»Пенсійний» та стягнути на її користь з відповідача протягом 10 банківських днів з дня набрання рішення суду законної сили 65550.00грн., а також суму нарахувань(дивідентів) 3785.51грн.,суму пені(неустойки) в розмірі 12391.64грн. та у відшкодування моральної шкоди 5000.00грн. Під час розгляду справи позивач надала письмову заяву про уточнення позовних вимог,а саме просила стягнути на її користь з відповідача заборгованість за вказаним строковим договором банківського вкладу 65550грн.,суму нарахувань(дивідендів) 10444.86грн.,суму інфляційних витрат в розмірі 22287.00грн., суму пені(неустойки) в розмірі 131755.5грн. та моральну шкоду в розмірі 5000.00грн. Свої вимоги обґрунтовує тим,що між нею та відповідачем в особі начальника відділення №35 АТ»Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] 06.01.2015 року було укладено договір №300131/151573/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяця в національній валюті. Відповідно до вказаного договору вона внесла,а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 65550.00грн. на депозитний рахунок №2638.2.101036.005. Вкладник має право отримувати суми процентів ,нараховані на вклад протягом строку,визначених п.1 цього договору-заяви,помісячно,у порядку та строки,передбачені п.4.2 ,4.3.2 Основних умов. Після закінчення строку договору вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути кошти,але отримала відмову. Вважає,що діями відповідача їй завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що її було позбавлено можливостей реалізувати свої бажання і звички. Протягом тривалого часу вона змушена відволікатися від повсякденних справ, звертатися за консультаціями до юриста,відвідувати юридичну консультацію та суд. Укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти відповідачу, вона розраховувала на порядність і чесність Банку,дотримання Банком усіх умов і положень договору, а відмова відповідача повернути вклад, стала для неї шоком. До цього часу вона переносить моральні страждання та відчуває душевний дискомфорт. Через ці події у неї погіршився не тільки психологічний стан, а в загалі погіршився стан здоров»я. Моральну шкоду вона оцінює у 5000.00грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просили його задовольнити в повному обсязі з посилкою на вищезазначене. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з»явився,заперечень не надав,про причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача,дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що між сторонами існують договірні відносини. Відповідно до договору №300131/151573/3-15 про банківський строковий вклад(депозит) «Пенсійний» 06.01.2015 року [PERSON] внесла,а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на депозитний рахунок №2638.2.101036.005 у сумі 65550.00грн. з обумовленим строком. За час користування коштами вкладу протягом строку,визначеного п.1. цього договору,відповідач нараховує і виплачує [PERSON] проценти за відповідними ставками(а.с.4). З меморіального ордеру №76130 від 06.01.2015 року слідує,що позивач внесла на депозит установи банку 65550.00грн.(а.с.5). З заяви(а.с.28,32) вбачається,що [PERSON] зверталась до відповідача з вимогою про повернення коштів. Відповідно договору №300131/151573/3-15 від 06.01.2015 року про банківський строковий вклад(депозит)»Пенсійний» [PERSON] внесла,а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок у сумі 65550.00 грн. на строк 3 місяці. Вкладник має право отримувати суми процентів(а.с.4,29-31). Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11,14 ЦК України - підставами виникнення цивільних обов»язків є договори та акти цивільного законодавства,в межах яких зазначені обов»язки мають виконуватися. Відповідно до ст.10,ст.11,ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів .Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи та встановлені правовідносини відповідають вимогам ст.ст.11,14,202-205,207-208,1058 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Як було встановлено,строк дії вищезазначеного договору закінчився,а тому боржник повинен повернути кредитору належні до сплати суму грошових коштів згідно умов укладених договорів. Відмова відповідача у видачі належних позивачеві грошових коштів порушує його права,як власника,та дії відповідача суперечать умовам укладеного договору, ст.41 Конституції України. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди,так як правовідносини,які існують між сторонами по справі,є зобов»язальними правовідносинами,що ґрунтуються на письмовому договорі ,проте умовами вказаних договорів,укладених між сторонами,не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов»язань по них,а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі та договорі. Окрім цього,також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у відповідності до законодавства про захист прав споживачів,так як відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди ,коли моральна(немайнова) шкода,заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією і т.і.у випадках,передбачених законодавством. Наявність підстав для її відшкодування не було встановлено у судовому засіданні(не встановлено,що не виконання боржником умов договору банківського вкладу є небезпечним для життя чи здоров»я людей). Судові витрати у справі повинні бути стягнуті із відповідача на користь відповідного бюджету,виходячи із розміру задоволення позовних вимог. Так як позивача звільнено від сплати судового збору згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»,судові витрати в частині незадоволених позовних вимог повинні бути віднесені за рахунок держави.

Outcome: partial