Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини: дочки [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина є інвалідом з дитинства І групи, потребує постійного стороннього догляду і допомоги, така продовжує перебувати виключно на її (позивачки) утриманні, так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Стверджує, що її (позивачки) доходи є недостатніми для забезпечення мінімальних потреб дочки, а також її лікування і реабілітаційних процедур. Крім того, вона (позивачка) у зв`язку з хворобою дочки не працює та не займається підприємницькою діяльністю. Покликається на те, що відповідач [PERSON] є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Вважає, що відповідач [PERSON] має можливість утримувати дитину, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] в розмірі по 2500 грн. щомісячно та безстроково. Ухвалою суду від 30.04.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] в розмірі по 2000 грн. щомісячно та безстроково. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не є працевлаштованим, він (відповідач) залишив позивачці з дитиною автомобіль, на даний час проживає в старій батьківській хаті та не отримує доходів, достатніх для сплати аліментів у розмірі, що визначений позивачкою. Ствердив, що пред`явлені [PERSON] вимоги визнає частково, зокрема згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі - в розмірі 1500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що від подружнього життя в сторін народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи А. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працевлаштований, такий має нерегулярний мінливий дохід, добровільно не надає кошти на утримання дитини дочки [PERSON] ,\~не піклується\~про її\~матеріальне забезпечення. Рішенням Мостиського\~районного суду\~Львівської області\~від 01.11.2019р.\~по справі\~№448/1240/19,\~- вирішено стягувати з [PERSON] (відповідача) в користь [PERSON] (позивачки) аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 200 (двох тисяч двохсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка сторін - [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття, у зв`язку з чим припинено стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання на підставі зазначеного судового рішення. Сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів, які має сплачувати відповідач, як батько на повнолітню непрацездатну дочку. Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: поясненнями сторін; копією свідоцтва про народження дитини дочки [PERSON] , [INFO] ; довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №032635 від 05.05.2021р., з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства першої групи А, інвалідність встановлена безтерміново; копіями паспортів сторін по справі; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01.11.2019р.; довідкою про склад сім`ї позивачки [PERSON] , з якої відомо, що позивачка [PERSON] разом з дитиною [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; довідкою про склад сім`ї відповідача [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Так, правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані положеннями Глави 16 СК України. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом положень ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом враховано, що повнолітня дочка сторін [PERSON] є непрацездатною, має інвалідність з дитинства І групи, що свідчить про неможливість її самостійного утримання та потребу у догляді й матеріальній допомозі. Також враховано матеріальне становище сторін, ті обставини, що дитина сторін проживає разом з позивачкою [PERSON] , остання несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її постійним доглядом та лікуванням, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дочки, а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, не має на утриманні інших осіб та такий частково визнав даний позов. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання повнолітньої непрацездатної дочки сторін, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021р. по 30.06.2021 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 1769 грн., з 01.07.2021р. 1854 грн., а з 01.12.2021р. 1934 грн. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб,

Outcome: partial