Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 29.05.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується поданою заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідач також подала заяву про прийняття спадщини за законом. До складу спадщини входить 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2010 року, справа №2-793/2010, зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.03.2010 року, номер запису 36698 в книзі 244. Зазначений правовстановлюючий документ відповідач зберігає в себе та відмовляється надати позивачу, саме тому позивач не може оформити право власності на цю квартиру. Позивач звернулась до [PERSON], приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2016 року вих. № 400/02-31.Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала та обставина, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що вона не перешкоджала позивачці в оформленні спадщини, та під час розгляду справи передала їй документи, однак позивачка їх загубила, тому просить суд не стягувати з неї судові витрати. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 29 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №324714 від 16.06.2015. (а.с.9) Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належить померлій [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2010 року, справа №2-793/2010, зареєстроване 10.03.2010 року, номер запису 36698 в книзі 244, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25518371 від 10.03.2010 року. (а.с. 12-14) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Батьками [PERSON], є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖС №332320 від 01.08.1985. (а.с.10) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЖС №029191 від 22 грудня 2006р. (а.с.11) [PERSON] належить інша 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі Договору дарування від 11.06.2011 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав№30464430 від 30.06.2011 року. (а.с. 15-18) Згідно з довідкою №5328 від 05.08.2015р., [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.41) Частиною 1 ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після померлої [PERSON] спадкоємцями є її дочка [PERSON] та дочка [PERSON]. 03.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], та повідомила нотаріуса, що крім неї є інші спадкоємці, це [PERSON]. (а.с. 28) 09.09.2015 відповідачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] та повідомила нотаріуса, що крім неї є інші спадкоємці, це [PERSON], та батько померлої [PERSON], який зареєстрований у [INFO]. (а.с. 52) Батьками [PERSON], є батько [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖС №368581. (а.с.53) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ЖС №094528 від 26.10.2002. (а.с.54) Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015462118 від 10.06.2015 року, [PERSON] зареєструвала шлюб 20.01.1979 року та змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 55) Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00015462323 від 10.06.2015 року, [PERSON] розірвала шлюб 04.07.1981 року та змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 56) Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015462434 від 10.06.2015 року, [PERSON] зареєструвала шлюб 21.09.1984 року та змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 57) Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00015462547 від 10.06.2015 року, [PERSON] розірвала шлюб 19.05.2009 року та залишила прізвище [PERSON]. (а.с. 58) Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON], який був зареєстрований у [INFO]. до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. 05.11.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №7661 від 05.11.2015. (а.с. 67) Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину\~прийняло кілька\~спадкоємців,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~кожному з\~них із\~визначенням імені\~та часток\~у спадщині\~інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~нерухоме майно,\~зобовязаний звернутися\~до нотаріуса\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на нерухоме\~майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на імя кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженоїпередбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підля наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5гає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири№15, яка розташована в будинку № 16 по вул. Кияшка у м. Запоріжжя, після померлої [PERSON], у звязку з відсутністю документу, що підтверджує склад спадкового майна. (а.с. 73) Позивачка [PERSON] надала суду Висновок про результати розгляду звернення складений ст. оперуповноваженим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 20.02.2018 року, в якому зазначено що [PERSON] повідомила оператора 102, що невідомі викради гаманець та документи. (а.с. 117-118) Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], та у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були викрадені у неї, не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до п.1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved