Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] року помер [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Вищевказаний будинок перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу №76 «Прогрес». В спірну квартиру [PERSON] вселився на підстав обмінного ордеру [NUMBER] від 17.12.1982 року, був прийнятий в члени кооперативу та повністю сплатив пайовий внесок за останню, набувши таким чином право власності на квартиру. Після своєї смерті [PERSON] залишив на її ім'я заповіт. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини, вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру. В зв'язку з цим, позивачка просила суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру №70, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач на неодноразові виклики явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про причини його неявки суд не повідомляв. Від третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу №76 «Прогрес», надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, з зазначенням про відсутність заперечень проти позову. Представник іншої третьої особи - Державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням потворної неявки представника відповідача, думки представника позивачки та положень ст.ст.169,224 ЦПК України судом було ухвалено про проведення розгляду справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі ордеру [NUMBER] від 17.12.1982 року [PERSON] вселився до двокімнатної квартири [ADDRESS] що перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу №76 «Прогрес». 04.02.1983 року був зареєстрований за вказаною адресою, прийнятий в члени кооперативу та повністю сплатив пайовий внесок за останню. Вказане підтверджується копію відповідного ордеру та довідками Житлово-будівельного кооперативу №76 «Прогрес». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 03.11.2015 року, [PERSON] помер [INFO] року. За життя останній склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотарі-ального округу Сусловою Н.Б. 17.10.2014 року за реєстровим номером №1428, згідно якого заповідав усе належне йому майно позивачці [PERSON] Остання після смерті [PERSON] звернулась до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної кон-тори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі за її заявою від 01.06.2016 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] на квартиру №70 по [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а також рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на останнє в порядку спадкування за заповітом. Вказане підтверджується, відповідною постановою державного нотаріуса від 01.06.2016 року, копія якої надана до позовної заяви. З огляду на зазначене, суд вважає встановленим та доведеним позивачкою належними доказами, що [PERSON] вселившись до квартири №70 по [ADDRESS] у передбаченому законом порядку, будучі прийнятим в члени кооперативу та повністю сплативши пайовий внесок за останню у відповідності до діючих на той час ст.15 Закону України «Про власність» та ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» фактично набув право власності на останню. Таким чином, суд вважає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить і зазначена вище квартира. Оскільки позивачка є спадкоємицею за заповітом після померлого [PERSON], у передбаченому зако-ном порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, але позбавлена можливості реалізувати свої права, як спадкоємця та отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги останньої є обґрунтованими і підлягають задоволенню та за [PERSON] слід визнати право власності на двокімнатну квартири №70, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи характер виниклих правовідносин та підстави пред'явленого позову, суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивачу. На підставі викладеного та

Outcome: approved