Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 11.06.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюб з відповідачем не розірвано, але відповідач проживає окремо та з жовтня 2017 року не надає допомоги на утримання дітей, які проживають з нею. Вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя дітям. В звязку з цим, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, просила стягнути з останнього аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та його представник зазначили про визнання позову та не заперечували проти визначення аліментів в судовому порядку в розмірі, що заявлений позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 11.06.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, але останні мешкають окремо. Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, працює, інших осіб на утриманні не має, відсутність обставин, які б виключали можливість останнього надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також спільний обовязок батьків щодо утримання дитини та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2018 року (дня предявлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved