Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить винести рішення про розірвання шлюбу між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 01 вересня 2002 року у виконкомі Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04 травня 1997 року зроблено запис за № 7. Стягнути із відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640 гривень. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом досліджені наступні докази: копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 17 травня 2007 року на бланку серії 1-МИ №047524, свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] видане 04 травня 1997 року на бланку серії І-МИ № 274689, довідку № 2617 видану Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 21 вересня 2017 року, довідку № 1221 видану Селищанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області 12 жовтня 2017 року, довідку №188 видану 12 жовтня 2017 року ТзОВ „Дністрові сади. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], дошлюбне прізвище Лавренюк, [INFO], зареєстрували шлюб 04 травня 1997 року у виконкомі Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено запис №7. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою та перебуває на утриманні позивачки. Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved