Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , 3-тя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей і свої вимоги мотивує тим, що вона з 02.08.2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. 31.03.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №266. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не мешкає разом з позивачем та дітьми, діти мешкають разом з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Розпорядженням Зарічної районної у м. Суми адміністрації Сумської міської ради від 19.10.2009 року №176 було визначено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.08.20017 року було змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття, щомісячно. Посилаючись на викладене, а саме те, що між позивачем та відповідачем відсутня згода щодо місця проживання дітей, позивач просить суд визначити місце проживання дітей разом з нею. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір`ю. Представник 3-ї особи: Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні позов підтримала, вважає, що діючи в інтересах дітей необхідно визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. 07.11.2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого засідання на 22.11.2019 року. 22.11.2019 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми провадження у справі було призначеного до судового розгляду на 10.12.2019 року. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що з 02 серпня 2003 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. 31.03.2010 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №266. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не мешкає разом з позивачем та дітьми. Розпорядженням Зарічної районної у м. Суми адміністрації Сумської міської ради від 19.10.2009 №176 було визначено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно акту обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою малолітні діти проживають разом з матір`ю. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено всі належні умови. Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 21.11.2019 року №2366/27.1-26 - враховуючи інтереси дітей, необхідно визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний код платника податку: [NUMBER] ). Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, мати виховує та утримує доньку, також суд враховує позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved