Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

\~\~ Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні взаємини між ними припинені з грудня 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння. Від постійних суперечок і сварок погіршилось її самопочуття. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. \~\~\~ Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Бем». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. \~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 червня 2013 року у Петрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис №22. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини та поділ майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною його рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ \~ Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~ Статею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений між ними шлюб існує формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що вказує на відсутність з його сторони зацікавленості у збереженні шлюбу. Таким чином суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved