overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка в листопаді 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 20.01.2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, син фактично знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 643 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2007 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 20.01.2007 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.05.2013 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син перебуває на матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка в листопаді 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.05.2007 року по 12.02.2014 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Від народження сина відповідач жодним чином не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його матеріальним забезпеченням та розвитком. Вона самостійно матеріально забезпечує сина, відповідач добровільно не бажає надавати кошти на утримання сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Належно повідомлений відповідач в судові засідання призначені на 21.12.2015 року та 12.01.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.05.2007 року, після чого шлюб було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.02.2014 року. Рішення набрало законної сили 23.02.2014 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2012 року. Як вбачається з копії довідки № 47 від 09.11.2015 року, виданої дошкільним навчальним закладом с. Сморжів Радехівського району Львівської області про те, що [PERSON] життям дитини [PERSON], який відвідує дошкільний заклад с. Сморжів, не цікавиться, на заходи до дитини не приходить, дошкільний заклад не відвідує. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка в листопаді 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 03.08.2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Так як примирення між ними неможливе, просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище та стягнути судовий збір з відповідача на її користь. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 217216 від 03.08.2013 року виданим Відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ у Львівській області. Подружнє життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, збереження сімї не відповідало б інтересам позивачки. Враховуючи наведене суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивачка в листопаді 2016 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2014 р., у період якого народила доньку - [PERSON], [INFO] Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинено з серпня 2016 р. З цього часу подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини не виконує, участі у вихованні доньки не бере, матеріально не забезпечує, а тому наявні всі підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі ? частини від доходів відповідача. Сторони в судове засідання не з'явились, відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, у зв'язку з наведеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 26). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка в листопаді 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 17.11.2012 року. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На протязі останніх кількох місяців сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем які виникають, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї. Зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами, ведення спільного господарства між ними припинено, сімейні відносини не підтримують. Спору щодо проживання дочки разом з нею між ними немає, відповідач не заперечує на розірвання шлюбу, то просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не з`явилася її представник в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що з червня 2016 року позивачка та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач з власної ініціативи покинув місце проживання з позивачкою в м. Червонограді, та переїхав в м. Новий Розділ. Ствердив, що сім`я розпалася остаточно, збереження сім`ї не відповідає інтересам позивачки та просить після розірвання шлюбу між сторонами, позивачці залишити шлюбне прізвище «Домашенко». Належно повідомлений відповідач в судові засідання 07.12.2016 року та 22.12.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями в суд не звертався. Крім того, в судове засідання призначене на 22.12.2016 року, останній викликався через оголошення в газеті. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 198986 від 17.11.2012 року, виданим відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 364501 від 23.02.2013 року. Спільне життя в сім`ї не склалося, з червня 2016 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 100,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка в лютому 2014 року звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 384. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в 2005 році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі народжена дитина - син [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя між позивачкою та відповідачем не склалося у зв'язку з непорозумінням один одного, різних поглядів на життя, сімейні відносини почали носити формальний характер. Позивачка до судового засідання не з'явилась. У заяві поданій до суду просила справу розглядати у її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач до судового засідання не з'явився. У заяві поданій до суду просив справу розглядати у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 384. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст.111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка в лютому 2015 року звернулась до суду з позовом з тих підстав, що разом з нею проживає її неповнолітній син [PERSON], батько якого сплачує аліменти за рішенням суду в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, чого не вистачає на належне утримання дитини, в той час як вона не працює, має іншу неповнолітню дитину, для розвитку здібностей дитини - додаткового навчання іноземній мові несе додаткові витрати на оплату вартості навчання та харчування в ліцеї. Просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у розмірі 1945 гривень, а 5 березня 2015 року збільшила розмір позовних вимог до 2280 гривень. Просила стягнути понесені витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала згоду на розгляд справи у відсутність відповідача з постановленням заочного рішення. Суду пояснила, що відповідач живе в м. Маріуполі, працює неофіційно, має достатній дохід, у власності дорогий автомобіль, що свідчить про можливість надання додаткової допомоги сину, однак щомісяця поштою перераховує лише по 600 грн.. Відповідач у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, заперечень проти позову не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення судового розгляду не надав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.12.2011 року сплачує щомісяця 600 грн аліментів. Дитина навчається в Центрі довузівської підготовки та роботи з іноземними студентами Маріупольського державного університету, за що позивачкою сплачено за період навчання з січня 2012 року по березень 2015 року 3700 гривень. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже за встановлених судом обставин, суд вважає додатковими витрати, пов'язані з оплатою вартості курсів іноземної мови, оскільки вони пов'язані з розвитком здібностей дитини - схильності до навчання іноземної мови, а тому відповідач повинен брати участь в додаткових витратах на дитину в рівних долях з позивачкою. Витрати позивачки, пов'язані з харчуванням дитини, не є додатковими, оскільки дитина повинна харчуватись щоденно, і гроші витрачені на придбання обідів в студентській їдальні, щ не пов'язане з особливими обставинами. Отже, в цій частині вимоги позивачки необґрунтовані, задоволенню не підлягають. У зв'язку з частковим задоволенням позову відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути за користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, а на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка в лютому 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 07.08.2003 року. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. За останній рік відносини між ними погіршилися, протягом цього часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що причиною розпаду їх сімї є те, що у відповідача є інша жінка, а тому поновити їх подружні відносини фактично неможливо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та їх неповнолітнього сина залишити на проживанні та вихованні з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач до суду не зявився. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Не заперечує проти розірвання шлюбу та проти того, щоб син проживав разом з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 159149 від 07.08.2003 року виданого відділом РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 073439 від 01.04.1998 року. Сімейне життя в сторін не склалося, через різні погляди на життя, на даний час спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, протягом року разом не проживають. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України, але частково так як у вихованні дитини повинні брати участь обоє батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка в лютому 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.04.1999 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоч працює на шахті і має регулярний дохід. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33 % всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.04.1999 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.1999 року виданого Карівською сільською радою Сокальського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася двоє дітей: · [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1999 року. · [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.2005 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач в повній мірі не дотримується, то суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved