Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому уточнивши свої позовні вимоги вимагає стягувати з відповідача з його доходу на її користь 1/3 розміру аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Обґрунтовуючи свої вимоги пояснила, що за рішенням Бершадського районного суду від 10.03.2010 року відповідач зобовязаний сплачувати їй аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 375 грн. на кожну дитину, починаючи з 29 січня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день відповідач свої зобовязання виконує невчасно. Він не враховує інтереси їхніх дітей, які з часу постановлення рішення судом виросли з 4 років до 9 років та з 2 до 7 років. На утримання дітей щомісячно необхідно набагато більше грошових коштів ніж 375 грн. на місяць. З часу винесення рішення суду і на сьогоднішній день в державі інфляція збільшилась, та виріс курс долара, що негативно відобразилось на матеріальному становищі їхніх неповнолітніх дітей, яким необхідна постійна турбота та матеріальне забезпечення. На її неодноразові звернення до відповідача про збільшення розміру аліментів, вона отримує відмову. Відповідач матеріально забезпечений, оскільки має постійні заробітки за кордоном у Фінляндії, де в нього висока місячна заробітна плата. Таким чином, його фінансовий матеріальний стан значно збільшився і він спроможний сплачувати їй щомісяця набагато більшу суму аліментів на утримання дітей, чим сплачує на даний час . Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про визнання позову, та про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що учасники справи скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Відповідно до постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 р., «враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів….» Виходячи з того, що після призначення аліментів судом змінилися матеріальні умови життя відповідача, він має постійні заробітки за кордоном у Фінляндії, де в нього висока місячна заробітна плата, суд зазначені обставини визнає як зміну матеріального стану відповідача. Крім того, суд приймає до уваги і те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, що зазначені в позовній заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі ст. ст. 180, 192 СК України,

Outcome: approved