Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS] за заповітом після смерті 20.09.2015 року її тітки [PERSON] та на ? частину цієї ж квартири за правом представлення. В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликаються на те, що відповідачка по справі її двоюрідна сестра. 20 вересня 2015 року в м. Стрию померла їх тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Тітка разом із своїм сином [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS]. Кожному з них належало по ? частині цієї квартири. [PERSON] помер 17.09.2015 року. Спадкоємців, крім своєї матері, він не мав. [PERSON] померла через три дні після смерті свого сина і офіційно прийняти спадщину не встигла. Однак, оскільки вона проживала разом із сином в одній квартирі і інших спадкоємців в нього не було, вважає, що [PERSON] прийняла спадщину і стала власницею всієї згаданої вище квартири. Ще при житті її тітка 03.02.2015 року склала заповіт, згідно якого заповіла їй належну на той час ? частини квартири. Саме цю половину квартири вона повинна успадкувати згідно заповіту. Друга половина згаданої квартири повинна спадкуватись нею з відповідачкою порівну у відповідності з ч. 3 ст. 1266 ЦК України за правом представлення, так як рідна сестра померлої (її мама [PERSON]) на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вже померла і вона з відповідачкою повинна спадкувати по ? частині цієї квартири. Батько відповідачки, який був рідним братом померлої [PERSON] теж помер ще до смерті спадкодавця. Право власності на квартиру [ADDRESS] на імя померлих тітки та її сина стверджується також будинковою книгою, де є запис про їх право власності, а також технічним паспортом на цю квартиру на імя померлої тітки. Вона своєчасно звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і за правом представлення, і за заповітом, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа. В документах померлої тітки знайшла лише копію свідоцтва про право власності на квартиру від 29.09.1998 року на її імя та її сина. Так як оригінал цього свідоцтва втрачений, змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] та її адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивачки, адвоката позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та племінницею [PERSON], які є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯГ від 066003 від 26.07.1957 року, свідоцтвом про народження серії РК № 580414 від 1941 року, повторним свідоцтвом про народження № 0633965 від 10.02.2016 року. Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 29.09.1998 року квартира, яка знаходиться за адресою: м. Стрий, вул. Дрогобицька, 9/49, дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON], [PERSON] [PERSON] син [PERSON] Згідно технічного паспорта на квартиру № 49 у житловому будинку № 9 по вул. Дрогобицька в м. Стрий Львівської області, виданого 26.01.2015 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 4815, реєстровий № 10751, загальна площа квартири - 51,3 кв.м, інвентаризаційна вартість 187916 грн. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] спірна квартира знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Ринкова вартість квартиру № 49 у житловому будинку № 9 по вул. Дрогобицька в м. Стрий Львівської області станом на 28.01.2016 року становить 336748 грн., що підтверджується висновком про вартість № 897430_28012016_001 від 02.02.2016 року. Відповідно до заповіту складеного 03.02.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], розуміючи значення своїх дій, діючи добровільно, без будь-якого примусу чи насильства як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності ? частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] померла 20.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 406009 від 21.09.2015 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 406008 від 21.09.2015 року [PERSON] помер 17.09.2015 року. [PERSON] померла 14.04.2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІ-АК № 731099 від 16.04.2007 року. З пояснень представника позивачки встановлено, що відповідачка по справі є двоюрідною сестрою позивачки, так як батько [PERSON] є рідним братом [PERSON], який теж помер. Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно відповіді Стрийської державної нотаріальної контори № 528/02-14 від 21.03.2016 року на заяву [PERSON] та [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченим Стрийською державною нотаріальною конторою 03.02.2015 року № 303, та за законом після смерті їх тітки [PERSON], яка померла 20.09.2015 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS]. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного, враховуючи встановлені обставини справи і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її тітки [PERSON] та на ? частину цієї ж квартири за правом представлення.

Outcome: approved