Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в обґрунтування якого посилається на те, що з 13.02.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні стосунки між позивачкою та відповідачем припинено, вони проживають окремо. Їх малолітній син залишився проживати з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, посилаючись на зазначені в ній обставини. Пояснила, що з травня 2020 року відповідач проживає окремо, протягом останніх трьох місяців надавав допомогу на утримання сина в розмірі 800 гривень, однак цих коштів недостатньо для забезпечення потреб малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно визнав. При цьому зазначив, що приймає участь в утриманні сина та надає позивачці матеріальну допомогу на його утримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.08.2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» для дітей віком до 6 років установлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки перебуває малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] . Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак розмір такої є недостатнім для забезпечення потреб малолітньої дитини, про що сторони не заперечили в судовому засіданні. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, визнання позову відповідачем в розмірі заявленому позивачкою, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень з часу звернення до суду з даною заявою, тобто з 16.11.2020 року, і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved