Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить усунути їй перешкоди у спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON], [INFO], встановити порядок та строк побачень з дитиною щоп'ятниці з 16:00 години по неділю до 16:00 год. На обґрунтування позовних вимог: Позивачка є рідною бабою малолітнього [PERSON]. На вказаний час дитина проживає разом із батьком за адресою:[ADDRESS]. Відповідач не дає можливості спілкуватися з онуком, хоч для цього у нього немає підстав. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила суд позов задовільнити. Пояснила, що няньчила і приймала участь у вихованні онука від його народження. Після народження онука для надання допомоги у вихованні онуки вона проживала у будинку разом дочкою та зятем(відповідачем у справі), оскільки дочка фактично у відпустці по догляду за дитиною не перебувала. Після смерті дочки відповідач надавав їй можливість спілкуватися з онуком, вона забирала його до себе у квартиру, він залишався ночувати з нею. Але, після того, як вона звернулася у квітні 2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті дочки, відповідач став чинити їй перешкоди у спілкуванні з онуком. Вихователям у дитячому садочку, який відвідує онук, заборонив надавати можливість бабусі спілкуватися з онуком. В обмін на спілкування з онуком відповідач вимагав відмови від заяви про прийняття спадщини. Позивачка дуже прив'язана до онука, особливо після смерті дочки, і відповідач з метою помсти за подачу нею заяви про прийняття спадщини, намагається всіляко перешкоджати їй у спілкуванні з онуком. Відповідач позов не визнав, пояснив, що спілкування онука з бабусею негативно відображається на його поведінці, позивачка налаштовує дитину проти нього та жінки, з якою він проживає протягом трьох місяців, і він привчає сина цю жінку називати мамою, дитина вже забула бабусю, а тому потреби у їх спілкуванні немає. У своїх поясненнях фактично визнав, що перестав надавати дитину бабусі після подачі нею заяви про прийняття спадщини. Представник третьої особи вважав, що перешкоди у спілкуванні бабусі з онуком відповідачем чиняться неправомірно, оскільки підстав для усунення позивачки від спілкування з онуком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, висновок виконавчого комітету Комсомольського районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона, суд встановив, що позивачка є рідною бабусею зі сторони матері малолітнього [PERSON]. Мати хлопчина, дочка позивачки померла [INFO] року. Після смерті матері хлопчик проживає разом із батьком у будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не спростовував того, що позивачка з часу народження дитини і до смерті дочки проживали разом із ними у вищезазначеному будинку для того, щоб допомагати няньчити онука, оскільки дочка працювала. Позивачка виїхала з будинку після смерті дочки і до 17.04.2013 року відповідач надавав їй можливість спілкуватися з онуком, привозив онука до неї в квартиру, нерідко онук залишався у неї ночувати. Відповідач перестав надати дитину бабусі після того, як дізнався, що вона подала заяву про прийняття спадщини після померлої дочки. Відповідач не заперечував проти вказаної обставини, і дійсно, час відмови у наданні дитини для спілкування співпадає з часом звернення бабусі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх тверджень про негативний вплив бабусі на онука, відповідач не надав жодних доказів, а тому доводи відповідача суд вважає надуманими, і погоджується з доводами позивачки про те, що відповідач зробив дитину «предметом торгу» у майнових правовідносинах, що склалися у зв'язку із прийняттям спадщини після смерті дочки. Підстав для усунення позивачки від спілкування з онуком судом не встановлено. Згідно висновку виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради є доцільним спілкування бабусі з онуком, і рекомендовано надати час для спілкування бабусі та онука кожну другу та четверту п'ятницю місяця о з 16 години на добу. Суд вважає за доцільне встановити такий порядок спілкування з дитиною, при цьому враховує, що онук до трьохрічного віку проживав разом з бабусею у будинку батьків, продовжував спілкуватися з бабусею і залишатися на ночівлю у неї в квартирі після смерті матері і виїзду бабусі з будинку, де він проживає і зараз. Решту вихідних дитина може проводити з батьком. Відповідно до ст.257 СК України баба та дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні, батьки, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо вихованні внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, то баба, дід мають право на звернення до суду із позовом про їх усунення. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: позивачці необхідно усунути перешкоди в спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO] народження, встановити такий порядок та строк спілкування з онуком - надати право позивачці забирати онука на одну добу кожну другу та четверту п»ятницю місяця о 16.00. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру сплаченого судового збору - 114,70грн.

Outcome: dismissed