Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON],з яким позивачка перебувала у шлюбних відносинах з 1993 р. та у 2005 році шлюб було розірвано. З 2005 року [PERSON] спільно з позивачкою та дитиною не мешкає. По теперішній час дитина мешкає разом з позивачкою, батька не бачить, останній не виявляв ніякої зацікавленості стосовно життя сина та не спілкувався з ним. Відповідач повністю ухиляється від виховання та матеріального утримання сина, жодного разу не цікавився ним. Одночасно відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина. У 2014 році позивачка одружилась вдруге, дитина визнає за батька її другого чоловіка, який бажає всиновити неповнолітнього. Від представника позивачки, яка діє на підставі довіреності, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с.28) Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судовому засіданні присутній не був - надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, рішення просив прийняти з урахуванням прав та законних інтересів дитини (а.с.23) Прокурор вважає доцільним задовольнити позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.14). З довідки ЖКП «Жилкомплекс» вбачається, що [PERSON]мешкає в квартирі [ADDRESS] разом зі своїмисинами [PERSON], 2000 року народження, та [PERSON], 1996 року народження (а.с.15). З копії довідки № 169 від 12.11.2014 року, виданої директором Маріупольської спеціалізованої школи 1-3 ступенів № 42 [PERSON] навчається у 9 класі, його вихованням та навчанням займається одна мати, батько в закладі не з'являється, батьківські збори не відвідує (а.с.16). Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що відповідач не спілкується із дитиною, не піклується про фізичний і розумовий розвиток дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З наданого Органом опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради висновку вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON]батьківських прав відносно його неповнолітньогосина[PERSON]., 2000 року народження. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав дитини та відповідає її інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до неї, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved