overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла 24 серпня 2011 року в с.Вовківці Шумського району Тернопільської області по заповіту. В судове засідання сторони не з»явилися , представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 124222, виданого 26 серпня 2011 року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, гр. [PERSON] померла 24 серпня 2011 року в с.Вовківці Шумського району Тернопільської області, а/з № 23 . Померлій [PERSON] на день смерті належала земельна ділянка , площею 0.27 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Великодедеркальської сільської Ради Шумського району Тернопільської області, призначення яких для ведення особистого товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного Акту серії ЯГ № 025138, виданого 30 травня 2006 року [PERSON] райдержадміністрацією Тернопільської області та земельна ділянка, площею 1.22 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Великодедеркальської сільської Ради Шумського району Тернопільської області, призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного Акту серії ЯГ № 025589, виданого 30 травня 2006 року [PERSON] райдержадміністрацією Тернопільської області . За свого життя померла [PERSON] здійснила заповітне розпорядження належним їй на день смерті майном, заповівши його позивачці , та посвідчила заповіт у Великодедеркальській сільській [PERSON] району 06 червня 2001 року. 01.04.2014 року за № 64/01-16 приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла 24 серпня 2011 року у зв»язку із тим, що не представлено документів , що підтверджують факт родинних відносин . Згідно довідки № 379 від 02.04.2014 року, акту обстеження, виданих Великодедеркальською сільською [PERSON] Шумського району позивачка проживала із померлою [PERSON] в с. Вовківці на день її смерті. Оскільки позивачка спадкує за заповітом, суд вважає , що підтвердження факту родинних відносин непотрібно. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав , що не заборонені законом . У відповідності до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у звязку із смертю власника. За вказаних обставин суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно по заповіту , яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , яке складається із земельних ділянок площею ,1.22 га, 0.27 га які розташовані на території Великодедеркальської сільської ради Шумського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків (витребування майна з чужого незаконного володіння). Позов мотивує тим, що 31 грудня 2006 року помер її батько [PERSON], на час смерті йому належав пай у СТОВ «Промінь», вартість якого на 01.05.2001р. складала 15450грн. або 0,27993% від вартості майна пайового фонду. Відповідач був ліквідатором СТОВ «Промінь», тому позивачка просить вилучити з незаконного володіння відповідача майно, яке належало батькові та повернути їй або відшкодувати його вартість. В судове засідання позивачка направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується сторонами, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ХО-ХІV № 009055 мав право на частку (пай) у пайовому фонді КСП ім. Леніна (СТОВ «Промінь»), що складала 15450грн. або 0,27993% від вартості майна пайового фонду. Відповідно відповіді голови ліквідаційної комісії СТОВ «Промінь» [PERSON] 13 грудня 2005 року зборами засновників СТОВ «Промінь» було прийняте рішення про ліквідацію товариства. Встановлено двохмісячний строк для прийняття претензій кредиторів. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014 року юридичну особу СТОВ «Промінь» припинено. Згідно ч.1 ст.. 104 ЦК України\~юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. У ч. 5 ст. 112 ЦК України передбачено, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. Оскільки рішення про ліквідацію СТОВ «Промінь» прийнято у 2005 році, юридичну особу СТОВ «Промінь» остаточно ліквідовано у 2014 році, ліквідація товариства не допускає правонаступництва, а голова ліквідаційної комісії [PERSON] не може відповідати за зобовязаннями товариства, також не збереглися будь-які документи щодо ліквідації СТОВ «Промінь», у позові слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, фізичній особі, яка потерпіла від злочину. В процесі розгляду справи в порядку ст. 31 ЦПК України позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, а саме: просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 51849,45 грн. (пятдесят одну тисячу вісімсот сорок девять гривень 45 копійок), витрати, повязані з наданням правової допомоги захисника в кримінальній справі та представника позивача в цивільній справі в розмірі 10 000 грн. ( десять тисяч гривень) та моральну шкоду, заподіяну внаслідок злочину в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень). У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з»явилась , представила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, із повним підтриманням позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився , належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи ,заяви про розгляд справи у його відсутності не представив. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 18 грудня 2006 року, який розірвали 04 серпня 2010 року, що стверджується рішенням Шумського районного суду від 10.08.2010 року . Від спільного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 079642, виданим 12.08.2008 року Суразькою сільською радою , а/з № 16. Рішенням Шумського районного суду від 09 квітня 2012 року , справа № 2-172/2012 було стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] по 400 грн. щомісячно до настання повноліття дитини , на підставі якого 24.04.2012 року Шумський районний суд видав виконавчий лист. Згідно довідки про отримання аліментів, виданої Шумським РВ ДВС, станом на 21.02.2018 року у відповідача [PERSON] заборгованість по аліментах відсутня. Відповідно до довідки про склад сім»ї № 334 від 20.02.2018 року , склад сім»ї [PERSON] , жительки с. Сураж Шумського району складається із : [PERSON] , [INFO]- дід; [PERSON] , [INFO]- дочка. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/ . У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин , враховуючи , що із 08 липня 2017 року в ст. 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше , ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , дочка сторін має вік 10 років, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1000 грн., починаючи із 28 лютого 2018 року та проводити до настання повноліття дитини, оскільки відповідач , як батько , є працездатним , здоровим , має можливість працювати та приймати участь в утриманні дитини в розмірі, який не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини , дочки [PERSON] , [INFO] до 930 грн., починаючи із 09 листопада 2017 року та проводити до настання повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з»явилася , представила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності , із повним підтриманням позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак від представника надійшла заява про слухання справи у його відсутність, із визнанням позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 20 серпня 2007 року, який розірвали 14 вересня 2012 року, що стверджується рішенням Шумського районного суду від 14.09.2012року. Від спільного шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, а/з № 17. . Рішенням Шумського районного суду від 01 жовтня 2012 року було стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи із моменту реєстрації позовної заяви та продовжувати до настання повноліття дитини. Згідно довідки № 2100 , виданої 26.10.2017 р. Великозагайцівською сільською радою Шумського району склад сім»ї [PERSON] є таким : син - [PERSON], [PERSON] - сестра, [PERSON] - племінниця, [PERSON] - племінник, [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - брат. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/ . У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин , враховуючи , що із 08 липня 2017 року в ст. 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше , ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , син сторін має вік 10 років, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 930 грн., починаючи із 09 листопада 2017 року та проводити до настання повноліття дитини, оскільки відповідач , як батько , є працездатним , здоровим , має можливість працювати та приймати участь в утриманні дитини в розмірі, заявленому позивачкою.. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини , дочки [PERSON] , [INFO] до ? частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 08 липня 2017 року та проводити до настання повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з»явилася , представила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності , із повним підтриманням позовних вимог, згодою на заочний розгляд. Відповідач в судове засідання не з»явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не представив. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 26 жовтня 1996 року, який розірвали 13 червня 2014 року, що стверджується рішенням Шумського районного суду від 13.06.2014рооку. Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14 березня 2005 року Людвищенською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а/з № 1. . Рішенням Шумського районного суду від 13 червня 2014 року було стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи із моменту реєстрації позовної заяви та продовжувати до настання повноліття дитини. Згідно довідки № 512, виданої 04.09.2017 р. Людвищенською сільською радою Шумського району склад сім»ї [PERSON] є таким : дочка - [PERSON], дочка - [PERSON], [PERSON] - чоловік, зареєстрований але не проживає з 2014 року. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/ . У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин , враховуючи , що із 08 липня 2017 року в ст. 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше , ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , дочка сторін має вік 14 років, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 900 грн., починаючи із 07 вересня 2017 року та проводити до настання повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом десяти днів. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ нерухомого майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності . В судовому засіданні позивачка збільшила розмір позовних вимог та пояснила, що їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить нерухоме майно , а саме житловий будинок із господарським будівлями , що в [ADDRESS] на підставі дублікату свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.07.1989 року , виданого 29.11.2001 року Шумською районною державною адміністрацією . Вона сплатила відповідачу ? частину вартості нерухомого майна. Просить провести розподіл нерухомого майна та виділити їй цілу частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами , що в [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на нерухоме майно. Відповідач в судове засідання не з'явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представив письмову заяву про визнання позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача , оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.07.1989 року , виданого 29.11.2011 року Шумською районною державною адміністрацією , як дублікат, житловий будинок , що в [ADDRESS] належить колгоспному двору , головою якого вказано [PERSON] . Як вбачається з довідки № 74 від 19 лютого 2014 року , виданої Шкроботівською сільською Радою , станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку що в [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєструвала 04.09.2005 року шлюб із [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 04 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно , набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім'ї ,є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом . У відповідності до ст. 369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ними спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст..372 ЦК України майно , що є спільною сумісною власністю , може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Сторони по справі домовилися про поділ майна , що є об'єктом спільної сумісної власності , позивачка сплатила відповідачу вартість ? частини нерухомого майна , відповідач згідний на визнання за позивачкою права власності на цілу частину. . За вказаних обставин суд вважає за доцільне виділити в користь позивачки цілу частину нерухомого майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності , житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що в [ADDRESS] та визнати за нею право власності на це майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ не рухомого майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судове засідання сторони не з»явилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності з повним підтриманням позовних вимог . Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 06 листопада 1966 року , який був зареєстрований Великозагайцівською сільською Радою Шумського району , що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 06.11.1966 року В.Загайцівською сільською Радою, а/з № 11. За час шлюбу сторони придбали житловий будинок , що в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16 червня 1989 року, виданого виконкомом Шумської районної Ради народних депутатів . Сторони , згідно поданих заяв погодили, що не рухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами , що в [ADDRESS] , вони побудували за спільні кошти за час шлюбу, а тому ці обставини у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За вказаних обставин суд вважає за доцільне виділити в користь позивача житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що в [ADDRESS] що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на це майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved