Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом померлого чоловіка [PERSON], який помер 05 червня 2016р. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину вона звернулася до нотаріальної контори, але виявилося, що документи, які підтверджують перебування в шлюбі мають розбіжності. Так її прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON], після реєстрації шлюбу її прізвище російською мовою «Литвинюк», при отриманні свідоцтва про реєстрацію шлюбу її прізвище та прізвище її чоловіка російською мовою записані «Литвинюк». При отриманні паспорта громадянина України її прізвище записано українською мовою [PERSON]. При отриманні чоловіком паспорта громадянина України, його прізвище записано «Литвінюк», аналогічно прізвище чоловіка записано і в свідоцтві про смерть «Литвінюк». Відсутність можливості підтвердити перебування у зареєстрованому шлюбі унеможливлює прийняття спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду. Також пояснила, що спадкоємців першої черги за законом не має, а відповідачка є сестрою померлого та спадкоємцем майна за заповітом. Від відповідачки надійшла заява про визнання вимог позову та клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 165). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що 05 червня 2016р. помер [PERSON] (актовий запис про смерть № 5868 від 05.06.2016р., складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.12.1990 p., про що було складено актовий запис за № 1610 відділом ЗАГС Суворовського РВК м. Одеси, писля реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини російською мовою записані «Литвинюк». 21.09.2001р., подружжя придбали по 1/2 частці кожний квартиру [ADDRESS], в якій продовжили разом мешкати до дня смерті [PERSON] В цій квартирі було зареєстроване їх постійне місце проживання. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON], спадщину після смерті чоловіка, [PERSON] прийняла, оскільки постійно мешкала з ним на день смерті та була зареєстрована з ним за однією адресою. Крім того, вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] З відповіді від 26.08.2016р. № 133/01-16 нотаріуса [PERSON] стало відомо, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] вже заведено спадкову справу № 34/2016 від 01.08.2016р., щодо майна померлого 05.06.2016р., [PERSON]. Також було отримано лист від приватного нотаріуса [PERSON], від 01.08.2016р., № 255/02-14, в якому було повідомлено, що нею була відкрита спадкова справа № 34/2016 до майна померлого [PERSON], та запропоновано надати документи, які стверджують родинний звязок (свідоцтво про шлюб). Записи в свідоцтві про шлюб [PERSON] та [PERSON] від 29.12.1990 р. виконано на російській мові. У звязку із наявністю розбіжностей між зазначеними в паспорті прізвищем ([PERSON]), та прізвищем чоловіка ([PERSON]), позивачка позбавлена можливості оформити належну їй спадщину після смерті чоловіка та реалізувати спадкові права. Крім того, згідно з листом Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 25.07.2016р. № 571/12-78, [PERSON], було відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть [PERSON] у звязку з тим,що в актовому записі про смерть № 5868 від 05 червня 2016р., складеному Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, прізвище померлого зазначено як «Литвінюк», а в паспорті позивачки прізвище зазначено як «Литвинюк». Згідно зі ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі спадковою справою № 34/2016 щодо майна померлого [PERSON], його спадкоємцем за заповітом є відповідач, [PERSON], яка прийняла спадщину. Таким чином, у [PERSON], виникло майнове право на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до П.1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 5 п. 2 ст. 234 ЦПК України). Встановлення факту реєстрації шлюбу позивачці необхідно для визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], померлого 05.06.2016 року. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved