Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], в якому просить : розірвати трудовий договір, укладений 4 квітня 2006 року у Довгинцівському центрі зайнятості м. Кривого Рогу між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON]; зобовязати фізичну особу підприємця [PERSON] повернути [PERSON] трудову книжку. В обґрунтування поданої заяви зазначила наступне. Між нею - [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON], 4 квітня 2006 року був укладений трудовий договір № 441. Згідно договору вона - [PERSON] є працівник, а [PERSON] фізичною особою. Укладений договір був зареєстрований у Довгинцівському центрі зайнятості м. Кривого Рогу 4 квітня 2006 року. Відповідно до п. 1 договору, вказаний трудовий договір є безстроковим і починає діяти з 1 квітня 2006 року. Відповідно до п. 2 договору, працівник зобов'язаний виконувати продаж непродовольчих товарів у магазині «Шпалери», розташований за адресою: вул. Косіора, 25а. Відповідно до п. 2 договору фізична особа зобов'язується оплачувати працю працівника у розмірі 350 гривень на місяць (мінімальна заробітна плата станом на 2006 рік). Розмір заробітної плати визначаться за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Згідно п. 6 Договору, тривалість щорічної оплачуваної відпустки, складає 24 календарні дні. Працювала у зазначеному магазині, чесно та сумлінно виконуючи обов'язки, передбачені договором. У листопаді 2008 року, у зв'язку із вагітністю, була вимушена піти у декретну відпустку. Приблизно у липні 2010 року, [PERSON] зателефонувала позивачці та розповіла про те, що вона переносить свою діяльність в інше місце, в Донецьку область, і запропонувала написати заяву про звільнення за власним бажанням. Але, позивачка відмовилася та вказала, що згодна розірвати трудовий договір за ініціативою власника, у зв'язку з реорганізацією, або ліквідацією. У цьому питанні так і не дійшли згоди. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем, пішла до центру зайнятості, щоб дізнатися про наявність вакантних посад, куди б могла працевлаштуватися. Але їй відмовили в працевлаштуванні, у зв'язку з тим , що позивачка числиться, як працююча у [PERSON] Позивачці також повідомили, що [PERSON] закрила свою діяльність 13.06.2013 року, як приватний підприємець, але при цьому, [PERSON] офіційно так і не була звільнена з місця роботи. Наказ про її звільнення відсутній. Трудовий договір від 04 квітня 2006 року досі не розірвано та не знято з реєстрації. Її трудова книжка знаходилася у [PERSON], і на теперішній час не повернута. У центрі зайнятості просила розірвати трудовий договір, але їй відмовили, мотивуючи тим, що друга сторона договору більше не зареєстрована, як приватний підприємець, і що в односторонньому порядку неможливо розірвати цей договір, таке розірвання трудового договору можливо лише в судовому порядку. Через те, що їй відмовили у розірванні трудового договору, не може працевлаштуватися на законних підставах. У зв'язку з тим, що її трудова книжка залишилася у [PERSON], не знає чи були внесені якісь записи до неї за час роботи, і чи були внесені записи щодо її звільнення. Таким чином, через протиправні дії [PERSON], не може у повній мірі реалізувати свої трудові права. Сподівалася вирішити це питання, зв'язатися з [PERSON], чекала на її дзвінок або інше повідомлення. Але час ішов, продовжує потерпати від неправомірних дій [PERSON]В, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що з метою уникнення своїх обов'язків, як працедавця, [PERSON] свідомо та навмисно перервала з нею позивачкою усі зв'язки та відносини, і при цьому офіційно не звільнила та не розірвала трудовий договір. Своїми неправомірними діями [PERSON] порушила мої права. На теперішній час, не може зв'язатися із [PERSON] і вирішити це питання у позасудовому порядку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердивши зміст позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи Криворізького міського центру зайнятості у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved