Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання її та [PERSON], який помер 06 вересня 2015 року, однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району Київської області з 2001 року по 06 вересня 2015 року; встановити факт спільного проживання її та [PERSON], яка померла 11 травня 2015 року, однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району Київської області з 2001 року по 11 травня 2015 року; змінити їй черговість одержання права спадкування на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку житлового будинку №35 площею 37,30 кв.м та відповідних господарських споруд, розташованого по вул. Корсунській в с. Половецьке Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в с. Вільховець Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,401 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області; визнати за нею право власності на спадкове майно: на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0978 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованого в с. Вільховець Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що 11 травня 2015 року в с. Половецьке Богуславського району померла [PERSON], з якою вона та її цивільний чоловік [PERSON] (син померлої) з 2001 року проживали однією сімєю та вели спільне господарство, після смерті якої відкрилася спадщина. 06 вересня 2015 року в своєму господарстві раптово помер її чоловік [PERSON], який не встиг оформити спадщину після смерті своєї матері. За час спільного проживання в господарстві [PERSON] вони з чоловіком за спільні кошти провели добудову до житлового будинку, збудували літню кухню, гараж, викопали криницю, поставили нову огорожу. Вона вважає, що після смерті [PERSON], вона разом з чоловіком [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України, не заявили про відмову у її прийнятті. В останні роки свого життя спадкодавець [PERSON] дуже хворіла, потребувала стороннього догляду, який вона за нею здійснювала, а тому вважає, що вона являється спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] Вона звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй будо повідомлено, що з відповідною заявою про прийняття спадщини також звернувся онук померлої [PERSON] (син померлого чоловіка [PERSON]М.), відповідно до ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія). Вона вважає, що оскільки тривалий час проживала з померлою спадкодавцем [PERSON] однією сімєю та здійснювала за нею відповідний догляд, а тому має право на те, щоб одержати право на спадкування разом з онуком спадкоємцем [PERSON] як спадкоємець першої черги, в звязку з чим і змушена була звернутися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини та просили їх позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, оскільки позивач [PERSON] не проживала однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON], а проживала разом з її сином [PERSON], а тому не може являтися спадкоємцем після смерті спадкодавця - баби відповідача. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач [PERSON] дійсно проживала однією сімєю в с. Половецьке Богуславського району з [PERSON] та її сином [PERSON] та здійснювала за спадкодавцем [PERSON] відповідний догляд, коли та перебувала у безпорадному стані. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивач [PERSON] проживала разом з [PERSON] в господарстві спадкодавця [PERSON], розташованому в с. Половецьке Богуславського району, але спільного господарства разом з нею не вели та проживали в окремих жилих приміщеннях, хоча і на одній земельній ділянці. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2015 року в с. Половецьке Богуславського району Київської області у віці 93 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №336908. Із копії свідоцтва про народження серії ІУ-УР №1381171 видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про смерть серії І-ОК №346809 вбачається, що 06 вересня 2015 року [PERSON] помер у віці 69 років в с. Половецьке Богуславського району Київської області Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 червня 2011 року видно, що [PERSON] являється власником житлового будинку №35 по вул. Корсунській в с. Половецьке Богуславського району Київської області, виданого на підставі рішення №31 виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 23 травня 2011 року. Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 24 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації з 2001 року по даний час в с. Половецьке вул. Корсунська №35 Богуславського району Київської області разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON], який помер 06.09.2015 року та його матірю [PERSON], яка померла 11.05.2015 року, та вели спільне господарство. Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 15 травня 2015 року видно, що [PERSON] дійсно за власні кошти похоронив свою матір [PERSON], яка померла 11.05.2015 року і проживали разом в [INFO] та вели спільне господарство. Із копії довідки виконкому Вільховецької сільської ради Богуславського району від 20 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON], який помер 06.09.2015 року, вели догляд за його матірю [PERSON], яка померла 11.05.2015 року. Із копії заяви до нотаріальної контори від 25 вересня 2015 року видно, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщин після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.05.2015 року, оскільки проживала однією сімєю більше пяти років до дня смерті спадкодавця та є спадкоємцем четвертої черги. Разом з ними проживав син померлої [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу та який був спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], але помер 06 вересня 2015 року, фактично прийнявши спадщину. Спадщину цією заявою вона приймає. Інших спадкоємців крім неї не має. Із копії заяви до нотаріальної контори від 30 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщин після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.05.2015 року. Спадщину цією заявою він приймає. Інших спадкоємців не має. На день смерті померла в шлюбі не перебувала. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13 листопада 2015 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що розташоване на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, яке належало [PERSON], померлій 11.05.2015 року, у звязку з тим, що в порядку ч.1 ст.1266 ЦК України та ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія) із заявою про прийняття спадщин звернувся внук померлої [PERSON], який проживає в [INFO], батько якого (син померлої [PERSON]) [PERSON] помер 06.09.2015 року. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» видно, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш пяти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. В даному випадку, суд вважає, що позивачем були надані в судовому засіданні докази, які свідчили про те, що вона в період з 2001 року та по день смерті спадкодавця [PERSON] проживала зі своїм цивільним чоловіком та його матірю однією сімєю і крім того, разом з ним здійснювали догляд за нею, а тому її слід віднести до спадкоємців четвертої черги. В судовому засіданні також було встановлено, що після смерті [PERSON]П.(11 травня 2015 року) відкрилася спадщина на належне їй майно, і за відсутності заповіту, спадкоємцем першої черги на цю спадщину став її син [PERSON], який фактично прийняв її, оскільки проживав зі спадкодавцем в одному господарстві та однією сімю і не подавав письмової заяви про відмову від її прийняття. Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після цього, 06 вересня 2015 року раптово помирає спадкоємець [PERSON], після смерті якого спадкоємцем на належне йому майно стає його син [PERSON] відповідач по справі. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частина 2 ст.1259 ЦК України визначає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В даному випадку, суд приходить до висновку, що вимога позивача [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та визнання за нею права власності на 1/2 частку у спадковому майні, в звязку з тим, що вона разом зі своїм цивільним чоловіком опікувалася та доглядала спадкодавця, яка перебувала у безпорадному стані нетривалий час та являється спадкоємцем четвертої черги на спадщину за законом, не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що після смерті матері спадщину прийняв її син [PERSON], як спадкоємець першої черги, але належним чином не оформив, оскільки сам раптово помер, а тому єдиним спадкоємцем на його спадкове майно являється його син відповідач по справі. В свою чергу позивач [PERSON] може звернутися до суду з іншим позовом до спадкоємця [PERSON] про відшкодування їй особистих матеріальних витрат під час будівництва відповідних споруд в господарстві спадкодавця або ставити питання про визнання за нею право власності на частку у спільному майні, яке було придбане ними під час спільного проживання з цивільним чоловіком [PERSON], починаючи з 01 січня 2005 року та по день його смерті. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1266, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року з відповідними змінами «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: partial