Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 02.06.2015 року померла мати її чоловіка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з подвірним господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області. Спадкоємцем за заповітом є її, позивачки чоловік [PERSON], та його сестра [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. [PERSON] нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Спадкове майно складається із земельної ділянки, на яку у померлої мались правовстановлюючі документи, та житловий будинок, на якій правовстановлюючі документи відсутні. При житті, померла побудувала житловий будинок, у якому проживала до смерті, але вона не оформила належним чином своє право власності на нерухоме майно. [PERSON] почав приймати спадкове майно, та звернувся до суду, з позовною заявою про визнання за ним права власності на нерухоме майно, але 04.05.2017 року помер. Вона, [PERSON] проживала довгий час з матірю свого чоловіка [PERSON] та чоловіком [PERSON], за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області, та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із матірю її померлого чоловіка до дня її смерті, здійснювала догляд, здійснювала поховання. [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області в господарській книзі №4 за 2016-2020 роки зроблено особовий запис №02-0588-5, що власником будинку, що знаходиться у с. Карашин, вул. Брусилівська №7, Макарівського району Київської області, є [PERSON]. Своїм рішенням №40 від 08.12.2016 року [PERSON] сільська рада просить виготовити свідоцтво про право власності на вище згаданий будинок на імя [PERSON]. Позивачка просить: визнати за\~нею право\~власності на\~А \~житлового будинку,\~з господарськими\~спорудами,\~загальною площею\~102\~кв м,\~житловою площею\~58,7\~кв м,\~підсобні приміщення\~43,3\~кв м.\~1.\~ коридор,\~2.\~санвузол,\~3.\~кухня,\~4.\~коридор,\~5.\~коридор,\~6.\~житлова,\~7.\~житлова,\~8.\~коридор,\~9.\~житлова,\~10.\~житлова, Б гараж, В.Г.К. сарай, Д. літня кухня, під К, погріб, Ж вбиральня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 хвіртка, що знаходиться в с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області, що належало померлій 02.06.2015 року [PERSON]. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області в особі сільського голови [PERSON] надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Встановлено, що відповідно свідоцтву про народження серії ІІ-УР №837416, виданого Велико-Карашинською радою депутатів трудящих, [PERSON] народився 11.03.1961 року, його матірю вказана [PERSON] (а.с.8). Відповідно свідоцтву про смерть серії І-ОК №344870, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] померла 02.06.2015 року у віці 78 років (а.с.9). Відповідно експертному висновку №056/332-а від 05.04.2016 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, українські записи форм імені по батькові ЛЕОНТІЇВНА та ЛЕВОНІВНА є ідентичними (а.с.10). Як вбачається із заповіту від 09.11.1989 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: жилий будинок, що знаходиться в с. М.Карашин Макарівського району Київської області, з надвірними будовами заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON](а.с. 11). Відповідно Державному акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №097390 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,486 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,236 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №127 від 12.02.1998 року (а.с. 12). Відповідно довідки №568 від 17.10.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] дійсно на день смерті своєї матері [PERSON], 02.06.2015 року, проживав за одною адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівський район Київської області (а.с. 13). Згідно рішенню виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області №40 від 08.12.2016 року, вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок №7 з господарськими спорудами по вул. Брусилівська в с. Малий Карашин, Макарівського району Київської області, за [PERSON]. Підстава: запис в книзі по господарського обліку №02-0588-5 (а.с. 14). Згідно виписки з книги погосподарського обліку, виданої [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області, в книзі погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області №4 за 2016-2020 роки зроблений особистий запис №02-0588-5, власника домоволодіння, яке розташоване за адресою вул. Брусилівська, 7, в с. Малий Карашин Макарівського району Київської області, не визначено (а.с. 15). Відповідно довідки №566 від 17.10.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області [PERSON] [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично, на день смерті своєї матері [PERSON] 02.06.2015 року, проживав в [INFO] (а.с. 16). Відповідно довідки №507 від 17.10.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] дійсно за власні кошти похоронив свою матір [PERSON], яка померла 02.06.2015 року (а.с.17). Відповідно технічному паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівського району Київської області, вказаний житловий будинок будівництвом завершений (рік будівництва будинку 1965 рік) та його інвентаризаційна вартість станом на червень 2016 року становить 67549 гривень, загальна 102 кв м, житловою площею 58,7 кв м, підсобні приміщення 43,3 кв м. На земельній ділянці знаходяться: літ А житловий будинок, літ Б гараж, літ. В.Г.К. сарай, Д літня кухня, К погріб, Ж вбиральня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 хвіртка (а.с. 18-23). Відповідно заяви [PERSON], яка адресована Макарівській районній нотаріальній конторі Київської області, остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 24). Згідно відповіді на заяву з приводу оформлення спадщини №881/02-31 від 14.06.2016 року, при перевірці документів, поданих нотаріусу для оформлення спадщини, зясувалось, що документ, який би посвідчував право власності [PERSON], яка померла 02.06 2015 року, на житловий будинок по вул. Брусилівська, 7, с. Малий Карашин, Макарівського району Київської області, відсутній (а.с. 25). З матеріалів спадкової справи №357 за 2015 рік до майна померлої 02.06.2015 року, [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом до майна спадкодавця, є її син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], (а.с.35-52). Встановлено, що відповідно свідоцтву про укладення шлюбу IV-БК №462833 від 29.05.1993 року, [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб 29.05.1993 року, про що зроблено відповідний актовий запис №815 (а.с. 60). Відповідно довідки №624 від 30.10.2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON], яка померла 02.06.2015 року, дійсно до дня смерті проживала і була зареєстрована з 10.01.1979 року за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівського району Київської області. Разом з нею на день її смерті постійно проживали без реєстрації місця проживання: син [PERSON] [INFO], який помер 04.05.2017 року, невістка [PERSON] [INFO], (а.с. 62). З матеріалів спадкової справи №1310/2017 до майна померлого 04.05.2017 року [PERSON], вбачається що спадкоємцем є [PERSON] [INFO], (а.с. 65-156). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог\~ ч.1,\~2,\~3\~ст.1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~ має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~з умовою\~чи із\~застереженням.\~Незалежно від\~часу прийняття\~спадщини вона\~належить спадкоємцеві\~з часу\~відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що вказаний будинок побудований у 1965 році, в цей час до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку На виконання\~постанови [PERSON] Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105\~у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померла [PERSON] була власником домоволодіння №7 по вулиці Брусилівська в селі Малий Карашин Макарівського району Київської області. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved