Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 лютого 2013 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району, Київської області за актовим записом № 2. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали спори та непорозуміння, конфліктні ситуації. Така негативна сімейна обстановка призвела до того, що вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні стосунки і з 01 вересня 2017 року проживають окремо один від одного. Позивачка стверджує, що їх шлюб існує лише формально та його збереження суперечить її інтересам, що явилось підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2013 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району, Київської області за актовим записом № 2, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з 01 вересня 2017 року проживають окремо один від одного, примирення між ними стало неможливим, що видно із їх заяв, які вони подали до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved