Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20\~листопада 2004 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №1695 від 20.11.2004 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області зроблено відповідний актовий запис №413 від 04.05.2005 року (серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний запис за № 690 від 22.07.2008 року (серія [NUMBER] ), які на даний момент проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитись не вдалося. \~ \~ \~ \~На підставі\~вищевикладеного просить\~суд,\~-\~стягнути з\~ [PERSON] \~на свою\~користь аліменти\~на утримання\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~ по 2026,0 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексації, від дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29 березня 2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо і діти знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначила, що вона є працездатною особою і її місячний дохід складає приблизно 12 тис. грн. Також вказала, що відповідач не працює, є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 2000грн. Також просила відшкодувати понесені нею витрати на юридичну допомогу в розмірі 250грн., проте вказала, що їй не відомо чи є [PERSON] адвокатом, чи ФОП. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву не подано. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №1695 від 20.11.2004р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 09.07.2013р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області зроблено відповідний актовий запис №413 від 04.05.2005 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний запис за № 690 від 22.07.2008 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їхні спільні діти проживають з матір`ю. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх синів. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує обставини, які були встановлені в судовому засіданні, які визнаються позивачем та не були спростовані відповідачем, а саме те, що відповідач не працює, є пенсіонером та отримує регулярний дохід у вигляді пенсії в розмірі близько 2000грн., який, в свою чергу, є в 6 разів меншим за щомісячний дохід позивача; в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року,- держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази не дають суду підстав для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи розмір щомісячного доходу позивача та відповідача, те, що останній є пенсіонером, зі слів позивача немає у власності рухомого чи нерухомого майна, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів по 500 грн. 00 коп. щомісяця на кожну дитину, що є справедливим. Крім того, суд враховує позицію позивача щодо визначеного нею розміру аліментів на кожну дитини по 2026,00грн. Так, під час розгляду справи позивач вказала, що такий розмір визначено особою, що складала позовну заяву, а тому вона цей розмір підтримує. При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати такий розмір аліментних платежів на двох дітей. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме, - слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500грн. 00коп. щомісячно на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 01.03.2019 року до повноліття дітей. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 768 грн. 40\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». [PERSON] на підтвердження витрат за юридичні послуги надано квитанцію до прибуткового касового ордера серія 12ААА3 [NUMBER] 240434 від 28 лютого 2019 року про сплату ФОП [PERSON] . 250 грн. 00 коп. за юридичні надання юридичних послуг. Між тим, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат за надані позивачу фізичною особою-підприємцем юридичних послуг в сумі 250грн. 00коп., не підлягають до задоволення, оскільки, як зазначалось, за нормами статті 133 ЦПК, до судових витрат віднесено судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України сторони несуть такі витрати, якщо вони пов`язані з правничою допомогою адвоката, а не фізичної особи-підприємця. Отже, вимоги позивача в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial