Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] у грудні 2013 року звернулася до суду з позовом до Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що вона в 1971 році одружилася з [PERSON]. Під час перебування у шлюбі, позивачка та її чоловік побудували будинок по [ADDRESS]. 27 жовтня 1999 року, на підставі рішення виконавчого комітету Малютинської сільської ради від 19 серпня 1999 року № 6, на вищевказаний будинок було видане свідоцтво про право власності. Проте, дане свідоцтво про право власності, помилково,не було зареєстроване у відповідності з чинним на той момент законодавством України. Рішенням виконкому Малютинської сільської ради № 36 від 21 листопада 2013 вищезазначеному житловому будинку присвоєна адреса: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Крім неї, в будинку більше ніхто не проживав. Інші спадкоємці за законом, які могли б претендувати на частку чоловіка після його смерті - діти, в період, відведений для прийняття спадщини не виявили наміру її прийняти, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини не подавали. У зв'язку з тим, що право власності, на зазначене нерухоме майно не було зареєстроване в органах БТІ, нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори відмовляється видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, а тому позивач не може оформити право власності на будинок в нотаріальному порядку. Просить визнати за собою право власності на ? частину будинку по [ADDRESS], як частку в спільній сумісній власності подружжя. Також просить визнати за собою право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], що знаходиться по [ADDRESS], в розмірі ? частини будинку. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, позивачка направила до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов просить задовольнити. Представник відповідача Малютинська сільська рада Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, відповідач направив суду листа у якому позов [PERSON] до Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування визнає, проти задоволення позову не заперечує. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність позивача та представника відповідача, оскільки їх особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Судом установлено: 03 листопада 1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.14). В період шлюбу, подружжя побудувало будинок по [ADDRESS] (а.с.5-8). В даному будинку подружжя проживало та вело спільне господарство (а.с.23). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно [PERSON] є власником ? частини вищевказаного будинковолодіння. На підставі рішення виконавчого комітету Малютинської сільської ради від 19 серпня 1999 року № 6, на вищевказаний будинок було видане свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] (а.с.12). 10 липня 2013 року помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.13). Згідно рішення виконавчого комітету Малютинської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 36 від 21.11.2013 житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, які належали [PERSON] присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини домоволодіння, що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 52, 7 кв. м., житловою площею 11, 5 кв. м., погреба під «Б», сараю «Б», сараю «В», сажу «Г», сараю «Д», вбиральні «Е», літнього душу «Ж», прибудови до сараю «б», огорожі № 1,2, водогону №3, колодязю №4 які розташовані по [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки № 13/99-14 від 15.10.2013, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» загальна вартість даного будинковолодіння складає 121 273 грн. (а.с.11). [PERSON] є спадкоємцем 1-ї черги за законом майна померлого [PERSON] Інший спадкоємець, син позивачки [PERSON], відмовився від належної йому частки у спадщині на користь останньої (а.с.20). [PERSON] від спадщини не відмовлялася, проживала разом з чоловіком до дня його смерті і вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.23). Після смерті чоловіка позивачка звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їй було відмовлено, оскільки за життя її чоловік [PERSON] своєчасно не зареєстрував право власності на житловий будинок у відповідних органах (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є співвласницею (1/2 частини) будинковолодіння у [ADDRESS] та спадкоємцем ? частки у ньому свого чоловіка [PERSON], а правовстановлюючий документ не зареєстрований в установленому законом порядку, інакше як у судовому порядку визнати право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок та господарські споруди неможливо, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved