Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року, посилаючись на такі обставини. [PERSON] 26 липня 2008 року уклала шлюб із [PERSON]. Шлюб було розірвано заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, 24 квітня 2013 року. Від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачу одній важко забезпечувати дитину, оскільки її заробітку не вистачає на двох. Відповідач працює охоронцем у супермаркеті «Віртуоз». Його заробітна плата дозволяє йому допомагати в утриманні сина, проте він не робить цього. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечували проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року по 24 квітня 2013 року, від якого народився син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 16 жовтня 2008 року, актовий запис № 825, батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved