Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку на житлового будинку з господарчими спорудами квартири у порядку успадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.04.2012 року померла її з відповідачкою мати - [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. За життя її мати залишила заповіт, відповідно до якого належний їй на праві приватної власності будинок 7 по вулиці Іллічівська в місті Кривий Ріг та земельну ділянку, на якій він розташований, вона заповідала позивачці. У з вязку з цим, позивач звернулася до Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а після спливу встановленого законом строку - щодо оформлення спадщини після смерті матері, але дізналася, що відповідачка, користуючись правом, передбаченим ст. 1241 Цивільного Кодексу України, яка на момент смерті матері була непрацездатною за віком, теж подала заяву про прийняття спадщини за законом. Відповідач [PERSON] не згодна з часткою, що належить їй за законом, відмовляється оформлювати правовстановлюючі документи, що унеможливлює оформлення спадкових документів позивачем та призводить до порушення прав [PERSON] як власника. У звязку з вищевикладеним, позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку успадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], на 9/10 частки житлового будинку з господарчими спорудами, за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Гетьманська, буд. 7, та який в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 81,2 кв.м., житловою 59,2 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, огорожа/ворота №1,2, водоколонка/замощення І/ІІ. Представник позивача, [PERSON], уповноважена представляти інтереси позивача згідно довіреності від 03.03.2017 року, посвідчена державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в жодне судове засідання не з'явилась, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за останнім відомим місцем проживання, про що свідчать матеріали справи та за допомогою оголошення в засобах масової інформації, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року померла гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.04.2012 року (а.с. 6). [PERSON] була матірю позивача [PERSON], згідно з свідоцтвом про народження (а.с. 7), яка змінила прізвище з «Ширшова» на «Мерзлякова» у звязку зі вступом позивачки у шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Встановлено також, що 24.06.2011 року гр. [PERSON], [INFO], склала заповіт, в якому заповіла [PERSON], [INFO], належний їй на праві приватної власності будинок №7 по вулиці Іллічівська в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області та земельну ділянку, на якій він розташований. Заповіт складений у присутності свідків, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №631 (а.с. 10). Зазначений заповіт є дійсним, доказів його оскарження в судовому порядку не встановлено, тому суд виходить з презумпції правомірності правочину. Право власності на будинок, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іллічівська, буд. 7, підтверджується договором купівліпродажу, відповідно до якого гр. [PERSON] продала, а [PERSON] купила, житловий будинок, житловою площею 42,3 кв.м., літня кухня Б, сарай В, погріб Г, уборна Д, водоколонка, замощення, забор, розташованого на земельній ділянці пл. 500 кв.м. (а.с.11-12). Письмовими матеріалами справи, а саме постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017 року, виданою Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою (а.с.14), підтверджуються факт звернення позивача у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої складено спадкову справу за №373/2012; факт відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №7 по вул. Гетьманській (Іллічівська) в м. Кривому Розі, через звернення спадкоємця за законом доньки померлої [PERSON], відповідача по справі, яка як непрацездатна за віком особа має право на обовязкову частку у спадковому майні, яка з урахуванням усіх спадкоємців за законом складає 1/10 частку від житлового будинку. Згідно вказаної постанови судом вбачається, що відповідач до нотаріальної контори для вирішення питання спадкування не зявляється, а тому позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦКУ малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Отже, згідно приписів ст. 1241 ЦКУ, судом досліджено коло спадкоємців, серед яких, окрім сторін по справі, є [PERSON], [INFO], - син померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16), який відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького МНО [PERSON] від 17.12.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за №2948, від спадщини відмовився, у звязку із тим, що строк для прийняття спадщини він пропустив, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 15). Також, спадкоємцем є [PERSON], [INFO], - син померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18), який відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького МНО [PERSON] від 02.11.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за №2159, від спадщини відмовився, у звязку із тим, що строк для прийняття спадщини він пропустив, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 17). Крім того, спадкоємцем є [PERSON] (до шлюбу [PERSON]), [INFO], - донька померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 20), яка відповідно до заяви, посвідченої нотаріусом м. Уфи Республіки Башкортостан [PERSON] від 01.11.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за №2-1119, від спадщини відмовляється, у звязку із тим, що строк для прийняття спадщини вона пропустила, на спадщину не претендує, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 19). Судом узагальнено коло спадкоємців, яке складається з пяти осіб, а саме позивач по справі [PERSON] донька померлої, яка є спадкоємцем за заповітом; відповідач по справі [PERSON] донька померлої, яка є спадкоємцем за законом згідно ст. 1241 ЦКУ, котра звернулась за оформленням спадкових справ; [PERSON] син померлої, є спадкоємцем за законом згідно ст. 1241 ЦКУ, надав заяву про відмову від спадщини; [PERSON] син померлої, є спадкоємцем за законом згідно ст. 1241 ЦКУ, надав заяву про відмову від спадщини; [PERSON]. М. дочка померлої, є спадкоємцем за законом згідно ст. 1241 ЦКУ, надала заяву про відмову від спадщини. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1241 ЦКУ частка на спадщину за законом відповідача по справі [PERSON] має розраховуватися наступним чином: 1 (частка померлої) : 5 (кількість спадкоємців за законом) : 2 (половина частки, яка належала б кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом ) = 1/10 - розмір обовязкової частки у спадщині відповідача. Згідно технічного паспорту садибного (індивідуального) житлового будинку №7 по вул. Гетьманська у місті Кривому Розі Дніпропетровської області складається з житлового будинку А-1 загальною площею 81,2 кв.м., житловою 59,2 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, огорожа/ворота №1,2, водоколонка/замощення І/ІІ (а.с.22-26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що право позивача на спадкове майно, житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Гетьманська, буд.№7, не визнається, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок в нотаріальному порядку, що свідчить про наявність порушеного права, суд, з метою захисту порушених та невизнаних прав позивача, приходить до висновку про задоволення позову та визнанні права власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 640,00 грн. у вигляді сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного й у відповідності з ст., ст. 15, 16, 1216,1218, 1233, 1241, 1261, 1296, 1297, ЦК України, та ст. З, 15, 114, 118-120 ЦПК України

Outcome: approved