Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З 2006 року відповідач не проживає з донькою, бачився рідно, а останні роки взагалі не бачить та не спілкується, жодного з покладених на нього обов»язків не виконує, не бере будь якої участі у вихованні дітей, аліменти не сплачує, а тому просить позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснила, що донька проживають разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, жодних обов»язків як батько не виконує. Життям дитини не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Представник виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 27.09.2005 року було розірвано. Дочка [PERSON] залишилася проживати з [PERSON] З довідки Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби від 30.03.3017 року № 1068/9 вбачається, що [PERSON] дійсно не отримує аліментів від [PERSON] у період з 01.08.2016 року по 30.03.2017 року, згідно з виконавчим листом № 20231, який видано 21.06.2011 року Кагарлицьким районним судом, про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] - [INFO]. З 2006 року, батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на нього обов»язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильно трудової, або будь якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання дітей позивачка вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача Виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради як органом опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON], за результатами якого було складено висновок 169/02-44 від 02.02.2018 р. Відповідно до вказаного висновку виконавчий комітет Кагарлицької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. [PERSON] не виховує дочку, від моменту розлучення він взагалі нею не цікавиться, ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованість в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров»я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом та лікуванням, а це в свою чергу негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дочки. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. А тому суд вважає, що відповідач ухиляється від виховання дочки, свідомо нехтує своїми обов»язками, що підтверджується відсутністю серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків. Дане стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження дитини, довідки міської ради про склад сім»ї, характеристики, акту обстежень житлово-побутових умов, довідки Богуславського гуманітарного коледжу імені І.С.Нечуя-Левицького, висновку виконавчого комітету Кагарлицької міської ради, заявою [PERSON], довідкою про недоотримання аліментів. Таким чином, діючи виключно в інтересах дитини, а також те, що відповідач ухиляється від обов'язку щодо виховання своєї неповнолітньої дочки, чим завдає їй сильних моральних переживань та страждань, завдає шкоди її психологічному здоров'ю, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] - [INFO]. Судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved