Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.04.2007 по справі № 2-1235/2007 на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.04.2007 по справі № 2-1235/2007 з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2007 і до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує значно більше матеріальних коштів, ніж визначено рішенням суду. Відповідач коштів на навчання сина, придбання одягу, взуття, шкільного приладдя не надає. Їй одній надзвичайно важко забезпечити гармонійний розвиток сина як фізичний, так і соціальний. Вона на даний час не працює та має на утриманні, окрім сина [PERSON] , ще двох малолітніх дітей, а тому вважає, що є всі підстави збільшення судом розміру стягуваних аліментів з 1/4 частини доходів відповідача до 1/3 частини усіх його доходів, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що 11.08.2007 позивачка зареєструвала повторний шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2002. Згідно з довідкою № 340 від 20.02.2019, виданою житлово - експлуатаційною конторою №4, [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , доньками [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.04.2007 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2007 і до досягнення ним повноліття. Згідно зі ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 24.02.2014. Згідно з довідкою № 1006 від 03.09.2019, виданою Стрийським районним управлінням праці та соціального захисту населення, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1576,67 грн., загальна сума якої за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року становить 9460,02 грн. Також судом з`ясовано, що відповідач працездатний, не має утриманців та аліментних зобов`язань щодо інших дітей, що стверджується довідкою про заробітну плату відповідача № 3 від 26.04.2019, виданою ТзОВ «Союз ПромБуд», та довідкою про склад сім`ї, виданою Ролівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області № 199 від 24.04.2019. Тобто, після ухваленого 13.04.2007 рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , матеріальний стан відповідача не погіршився. Доказів того, що відповідач несе витрати на утримання інших непрацездатних осіб чи за станом здоров`я неспроможний утримувати сина, суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що розмір доходу позивачки [PERSON] є очевидно недостатній для самостійного утримання сина [PERSON] , чим були б порушені права дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що обов`язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька. Тому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що відповідач має відносно молодий вік, є працездатним, фізично здоровий, його матеріальний стан (доходи) від часу ухвалення попереднього рішення не погіршився, а також матеріальне становище та стан здоров`я його сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, а також те, що на даний час змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з 2007 роком та вік дитини, а відповідно зросли потреби щодо забезпечення та створення умов життя, необхідних для її гармонійного розвитку. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити, розмір аліментів змінити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved