Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 04.06.2014 року вона є власницею земельної ділянки площею 6,1316 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області та яка належала її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Також зазначила, що 01.01.2005 року її мати уклала з відповідачем договір оренди землі № 13, який було зареєстровано в державному реєстрі земель 27.11.2008 року за № 007411040815100133. Земельна ділянка була передана в оренду строком на 7 років. Відповідно до п.п. 4.1 - 4.3 зазначеного договору орендар зобов'язаний до 30 грудня щороку сплачувати орендну плату в розмірі 1000 грн., з урахуванням індексу інфляції, форма платежу - грошова. Пунктом 4.6 договору передбачено, що в разі невнесення орендної плати в строки встановленні цим договором застосовується пеня в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочки та п. 4.7 договору, передбачено, що орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. 17.06.2014 року вона, через свого представника за довіреністю, звернулась до відповідача за отриманням орендної плати за користування земельною ділянкою за 2009-2014 роки та їй 17.06.2014 року було нараховано до виплати орендну плату за 2009-2013 роки в загальному розмірі 16685,50 грн., яку вона отримала. Крім цього, в грудні 2014 року вона в касі ПрАТ «Юг-Агро» також отримала орендну плату за 2014 рік в розмірі 4794,00 грн. Проте, із отриманих нею сум орендної плати та довідок відповідача № 181 від 10.10.2014 року, № 113 від 10.11.2014 року вбачається, що нарахування орендної плати та її виплату відповідач проводить без урахування індексу інфляції, (п. 4.2 договору) та не індексує орендну плату на дату її виплати (п. 4.7 ч. 4 договору), чим порушує договір оренди землі та наносить їй матеріальний збиток. 20.11.2014 року вона, через свого представника, надіслала відповідачу заяву-претензію щодо перерахунку суми виплати орендної плати за землю за 2009-2014 роки з урахуванням індексу інфляції, виплати сум інфляційних, згідно ст. 625 ЦК України, 3 % річних та пені. Відповідач листом № 205 від 19.12.2014 року відмовився задовольнити її заяву-претензію на тій підставі, що виплати за договором оренди № 13 від 01.01.2005 року виплачені своєчасно. Зазначає, що станом на 01.04.2015 року відповідач повинен додатково виплатити їй за 2009-2014 роки наступні суми: 2099,91 грн. - орендна плата, з урахуванням індексу інфляції, 2478,92 грн. - інфляційні витрати за користування чужими грошовими коштами, передбачені ст. 625 ЦК України та 2467,95 грн. - суму пені. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі в сумі 2099,91 грн., інфляційні витрати за користування чужими грошовими коштами в сумі 2478,92 грн., та пеню в сумі 2467,95 грн., а всього стягнути 7046,78 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась. Надала суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім цього, просила справу розглянути у її відсутність, за участю її представника [PERSON] Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 26.05.2015 року, позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2014 року належить земельна ділянка, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області та яка належала її матері [PERSON], померлої [INFO]. Дана земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача. Відповідно до п.п. 4.1 - 4.3 договору оренди землі відповідач зобов'язаний до 30 грудня щороку сплачувати орендну плату в розмірі 1000 грн., з урахуванням індексу інфляції та п. 4.7 договору, передбачено, що орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. 17.06.2014 року він, діючи в інтересах позивачки, звернувся до відповідача для отримання орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2009-2014 роки та позивачці було нараховано до виплати орендну плату за 2009 рік - 1750,00 грн., 2010 рік - 3300,00 грн., 2011 рік - 3300,00 грн., 2012 пік - 5640,00 грн., 2013 рік - 5640,00 грн. та за 2014 рік - 4794,00 грн., які позивачка фактично отримала. Проте, як вбачається із отриманих позивачкою сум орендної плати, нарахування орендної плати та її виплату відповідач проводив без урахування індексу інфляції, що передбачено п. 4.2 договору та не індексував орендну плату на дату її виплати, що передбачено п. 4.7 ч. 4 договору, чим порушує договір оренди землі та наносить матеріальний збиток позивачки. Він, діючи в інтересах позивачки, надіслав відповідачу заяву-претензію щодо перерахунку суми виплати орендної плати за землю за 2009-2014 року з урахуванням індексу інфляції, виплати сум інфляційних, 3 % річних та пені. Проте, відповідач відмовився задовольнити заяву-претензію на тій підставі, що виплати за договором оренди виплачені своєчасно. Проте, в останнє судове засідання представник позивачки не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи. Представник відповідача ПрАТ «Юг-Агро» - Цололо Р.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та заперечував проти їх задоволення. Суду пояснив, що дійсно між ПрАТ «Юг-Агро» та [PERSON] 01.01.2015 року укладено договір оренди землі № 13, про що у Державному реєстрі земель 27.11.2008 року вчинено запис № 007411040815100133. Відповідно до п. 2.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 6,13 га. За користування вказаною земельною ділянкою орендатор сплачує орендодавцю щороку у строк до 30 грудня поточного року орендну плату в розмірі 1000 грн., що закріплено в п. 4.1, п. 4.3 укладеного договору. 17.06.2014 року до ПрАТ «Юг-Агро» звернулась позивачка [PERSON], яка надала копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2014 року та заявила свої права на отримання орендної плати за договором оренди № 13 від 01.01.2005 року. В липні 2014 року [PERSON] - представником позивачки [PERSON] за довіреністю, отримано орендну плату за 2009-2013 роки в розмірі 14281,50 грн. Крім цього, з орендної плати утримано на підставі постанови ДВС від 29.07.2014 року грошові кошти в розмірі 2404,66 грн. Позивачка наполягає на стягненні недорахованої орендної плати в розмірі 2099,91 грн., інфляційних втрат в розмірі 2478,92 грн. та пені в розмірі 2467,95 грн. Проте, зазначає, що позивачка [PERSON] набуде право вимагати сплати включно після держреєстрації укладеної угоди про внесення змін (заміни сторони у зобов'язанні) до договору оренди землі від 01.01.2015 року № 13, якої до сьогодні не існує. Також, згідно ч. 1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Позивачка звернулася до відповідача про сплату заборгованості з орендної плати лише через 6 років, а саме 16.06.2014 року, до цього часу підприємство належним чином нараховувало орендну плату, яке не мало можливості сплатити оскільки були відсутні будь-які відомості щодо смерті [PERSON] і існування правонаступника [PERSON] Таким чином, несвоєчасна сплата орендної плати сталася не з вини підприємства. Також, просив застосувати до вимог позивачки строк позовної давності, про що також надав суду письмові заперечення на позовну заяву. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутність нез'явившейся позивачки [PERSON] та закінчив розгляд справи у відсутність її представника [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивачки та представника відповідача, розглянувши письмові заперечення представника відповідача, ознайомившись з письмовою заявою позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 22.07.2004 року Володарською райдержадміністрацією, [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,13 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський» та цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.01.2005 року між [PERSON] та відповідачем ПрАТ «Юг-Агро» в особі голови правління Цололо Л.В. було укладено договір оренди № 13 земельної ділянки площею 6,13 га, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.11.2008 року за № 007411040815100133, що підтверджується зазначеним договором. Відповідно до п. 4.1 - п. 4.3 зазначеного договору розмір орендної плати щорічно складає 1000 грн., обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Згідно п. 4.6 договору в разі невнесення орендної плати в строки встановленні цим договором застосовується пеня в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочки. Пунктом 4.7 договору, передбачено, що орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі наданого Володарською державною нотаріальною конторою [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 04.06.2014 року [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] та спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,1316 га. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2014 року за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Володарською держнотконторою 04.06.2014 року, зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. Згідно довідок ПрАТ «Юг-Агро» за вих. № 181 від 10.10.2014 року та вих. № 113 від 10.11.2014 року [PERSON], яка є спадкоємицею [PERSON] 17.06.2014 року звернулась до ПАТ «Юг-Агро» з свідоцтвом про право на спадщину та станом на 17.06.2014 року їй було нараховано орендну плату за період з 2009 року по 2013 рік в розмірі 16685,50 грн. Представником [PERSON] - [PERSON] отримано орендну плату 10.07.2014 року в розмірі 5000,00 грн. та 12.07.2014 року в розмірі 9281,50 грн. відповідно постанови ДВС від 29.07.2014 року № 3-1351/14 із орендної плати за 2013 рік утримано суму 2404,00 грн., яка перерахована на рахунок управління юстиції. 20.11.2014 року представник позивачки [PERSON] звернувся до ПАТ «Юг-Агро» з заявою-претензією щодо додаткової виплати [PERSON] орендної плати за землю за 2009-2013 роки з урахуванням індексу інфляції, виплати сум інфляційних, згідно ст. 625 ЦК України, 3 % річних та пені. Відповідно до відповіді ПрАТ «Юг-Агро» на заяву-претензію за вих. № 205 від 19.12.2014 року, підприємство відмовилось задовольнити претензію, в зв'язку з тим, що виплати за договором оренди № 13 від 01.01.2015 року виплачені своєчасно. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Аналогічна позиція викладена у ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як встановлено судом, право власності на успадковану земельну ділянку у позивачки виникло лише 04.06.2014 року при внесенні державним нотаріусом запису про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, незважаючи на це, в липні 2014 року ПрАТ «Юг-Агро» виплатило позивачці [PERSON], як спадкоємиці [PERSON], через її представника, оренду плату за період 2009-2013 роки в розмірі 14281,50 грн. та за 2014 рік в розмірі 4794,00 грн., що також не заперечується сторонами. Суд прийшов до висновку, що нарахування орендної плати відповідачем здійснювалось з урахуванням індексу інфляції та при її виплаті ним здійснювалась її індексація на дату виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України, оскільки згідно договору оренди землі орендна плата складає 1000 грн., проте, як вбачається з довідок ПрАТ «Юг-Агро» за вих. № 181 від 10.10.2014 року та вих. № 113 від 10.11.2014 року орендна плата щорічно нараховувалась в більших розмірах, а саме: за 2009 рік - 1750,00 грн., 2010 рік - 3300,00 грн., 2011 рік - 3300,00 грн., 2012 рік - 5640,00 грн. та 2013 рік - 5640,00 грн., тобто з урахуванням індексу інфляції та індексації. Також, статтею ст. 613 ЦК України, передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 13.2 Договору оренди землі, передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини. Таким чином, враховуючи, що позивачка звернулася до відповідача з вимогою сплатити їй заборгованість по орендній платі за 2009-2013 роки лише 16.06.2014 року, а відповідач до цього часу належним чином нараховував орендну плату, проте не мав можливості її сплатити, оскільки у нього були відсутні будь-які відомості щодо смерті орендодавця [PERSON] та існування правонаступника [PERSON], яка в свою чергу про себе не заявляла, а тому суд вважає, що відповідач належним чином виконує зобов'язання за договором оренди землі, несвоєчасна виплата орендної плати сталася не з його вини, в зв'язку з чим відсутні підстави для застосування наслідків порушення зобов'язання у виді стягнення пені за несвоєчасне внесення орендної плати та інфляційних витрат за користування чужими грошовими коштами. Крім цього, слід зазначити, що суд до даних правовідносин не застосовує строки позовної давності, на застосуванні, яких наполягав представник відповідача, оскільки позивачкою строк позовної давності для звернення до суду порушено не було. Також на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 243,60 грн. відшкодуванню на її користь з боку відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed