Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона перебувала з [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис № 63 Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , в цивільному шлюбі. Від вказаного шлюбу [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №205. Оскільки батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, в актовому записі про народження відомості про батька було записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неповнолітня [PERSON] , [INFO] має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Позивачка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали, як сім`я, дочка знала, що [PERSON] є її батьком, останній виховував її, приділяв увагу навчанню, відвідував батьківські збори в школі, відносився по - батьківському, як до доньки. Сім`я проживала разом за адресою: [ADDRESS] . Тому на підставі вищевикладеного позивачка [PERSON] просить суд: Визнати, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] ; Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за №205 від 18.11.2009 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області в грофі «батько» змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с. 17). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі, просила визнати [PERSON] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а. с. 18). Представник третьої особи - Органу Опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує та просить не проводити фіксацію судового процесу технічними засобами (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в цивільному шлюбі, про що також не заперечують учасники справи. Від вказаного шлюбу [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №205 (а.с.6). Оскільки батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, в актовому записі про народження відомості про батька було записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Те, що [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] підтверджується Довідкою №93, яка видана Сквирською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2, де вказано, [PERSON] займався вихованням [PERSON] , цікавився її навчання, відвідував збори, залучався до ремонтних робіт у класі (а.с.8), а також заявами свідків: [PERSON] , яка вказала, що вона є сестрою [PERSON] і підтверджує, те що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.9); [PERSON] , яка є матір`ю померлого [PERSON] і підтверджує, що [PERSON] є його рідною дочкою (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №63 Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неповнолітня [PERSON] , [INFO] має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 7 Конвенції про права дитини гарантовано, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (згідно ст. 122 СК України). Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Суд враховує, що ніхто з учасників справи не заперечує факту батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що [PERSON] дійсно являється рідним батьком неповнолітньої дитини. Приймаючи рішення суд діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків дитини. В ч. 1 ст. 134 СК України наголошується на тому, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved