Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON]-С. про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], де, крім неї, зареєстровані її чоловік [PERSON] і донька [PERSON]-С. Вказуючи на те, що відповідачка [PERSON]-С. добровільно залишила місце проживання і з серпня 2012 року в спірній квартирі не проживає, виїхавши за межі України, квартирою без поважної на те причини не користується, позивачка просить суд на підставі ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України визнати її втратившою право користування житловим приміщенням в зазначеній квартирі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і аргументуючи свою позицію непроживанням відповідачки в квартирі більше року без поважних на те причин, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] позов підтримав, вважав його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки донька позивачки [PERSON]-С. їх квартирі не проживає без поважної причини більше року, через що вони змушені нести зайві витрати при сплаті комунальних послуг та не можуть в достатній мірі розпоряджатися правом власності на цю квартиру. Представник третьої особи Димитровської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка, яка повідомлялася про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши в ній про визнання заявлених до неї вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі та давши їм юридичну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.1992 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, реєстр №1874, є власником квартири [ADDRESS], в якій, окрім неї, значаться зареєстрованими як члени її сімї її чоловік [PERSON], в шлюбі з яким вона придбала квартиру, і її донька [PERSON]-С., [INFO], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Димитровської міської ради № 117-1 від 05.05.2015 року (арк.спр.7, 8, 21). Як вбачається з долученого до позовної заяви акту Виконавчого комітету Димитровської міської ради №107-1 № 826 від 23.04.2015 року, відповідачка [PERSON]-С. у спірній квартирі не проживає з 21.08.2012 року (арк.спр.14). Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що з серпня 2012 року спірна квартира за своїм цільовим призначенням відповідачкою не використовується, її відсутність в квартирі носить безперервний характер. Поважних причин, за яких відповідачка залишила спірну квартиру чи домовленостей між нею та власниками житла [PERSON] і [PERSON] щодо порядку його використання судом не встановлено. Оскільки суд дійшов висновку, що відповідачка в квартирі не проживає без поважних причин більше одного року, квартирою не цікавиться, участі в її утриманні не приймає, це є підставою для визнання її втратившою право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved