Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що з 15 серпня 2007 року згідно рішення Коломийської міської ради № 703-20/2007 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: м. Коломия, вул. Подільська, 3, площею 0,0645 га. В червні 2008 року вона зайнялася підприємницькою діяльністю з видом діяльності КВЕД 15.81.0 виробництво хліба та хлібобулочних виробів, яку планувала здійснювати в переобладнаній господарській будівлі під міні-пекарню. Для комерційного використання позивачці необхідно було змінити цільове призначення земельної ділянки, а тому вона звернулася із відповідною заявою до Коломийської міської ради. 24 червня 2009 року рішенням Коломийської міської ради № 2179-40/2009 було змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,0177 га., а саме на земельну ділянку для комерційного використання. Дана ділянка розташована по середині земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, площею 0,0645 га, яка їй була надана рішенням Коломийської міської ради № 703-20/2007 від 15 серпня 2007 року. Спірній земельній ділянці не було присвоєно відповідний кадастровий номер та не вказана точна адреса розташування, а тому цей Державний акт на право власності на землю фактично не відповідає діючому законодавству. 24 лютого 2014 року вона припинила підприємницьку діяльність. На даний час зазначена земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, що є підставою для скасування у судовому порядку Державного акту. На підставі наведеного просить скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 144952 від 29 жовтня 2009 року на земельну ділянку площею 0,0177 га. для комерційного використання переобладнання господарської будівлі під міні-пекарню, виданий їй на підставі рішення Коломийської міської ради № 2179-40/2009 від 24 червня 2009 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0109297014941. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача звернувся до суду з клопотання, згідно якого просить суд справу розглядати без його участі та винести рішення відповідно до норм чинного законодавства. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, 12 грудня 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 839112, згідно якого вона на підставі рішення Коломийської міської ради від 15 серпня 2007 року за № 703-20/2007 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, площею 0,0645 га, яка розташована по вул. Подільська, 3 в м. Коломия. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 144952 від 29 жовтня 2009 року, на підставі рішення Коломийської міської ради від 24 червня 2009 року за № 2179-40/2009, позивачка також являється власником земельної ділянки для комерційного використання переобладнання господарської будівлі під міні-пекарню, площею 0,0177 га., яка знаходиться за адресою вул. Подільська, 3, м. Коломия. Відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24 лютого 2014 року внесено запис № 21210060003004955 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. З часу припинення підприємницької діяльності і поданий час позивачка спірну земельну ділянку не використовує за цільовим призначенням. Частиною 1\~ст. 16 ЦК України\~особі гарантується право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Статтею 152 ЗК України передбачено, що\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт вважається недійсним, що передбачено ст. 155 ЗК України. Згідно\~ст. 393 ЦК України\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, виходячи з того, що позивачка припинила здійснювати підприємницьку діяльність, в результаті чого не використовує надану їй з цією метою земельну ділянку за цільовим призначенням, що є підставою примусового припинення права на земельну ділянку, представник відповідача не заперечує проти позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст.\~15,\~ 16,\~317, 393 ЦК України, ст.ст. 141, 143, 152, 155, 158 ЗК України,

Outcome: approved