Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої дочки - [PERSON]. В обгрунтування позову зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в іншій державі, а саме: на проїзд до місця навчання, проживання, харчування, придбання одягу, підручників та інших витрат пов'язані з виїздом за кордон не надає, тому вона змушена звернутись до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить задовольнити. Відповідач позов визнав частково пояснивши, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини його доходу, оскільки він сплачує ще аліменти на меншу доньку сторін в розмірі 1/4 частини. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1999 року і є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки № 384/2018 середньої гімназії № 1 ім. Марії Склодовської-Кюрі (переклад з польської мови на українську мову) Дирекція Середньої гімназії № 1 в м. Ключборк засвідчує, що [PERSON] є ученицею III класу технічного училища, навчається за професією Технік готельної справи в 2018-2019 навчальному році. Навчання за вищезгаданою програмою закінчиться у червні 2020 р. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, також, що відповідач є працездатним і працює, отже має можливість надавати матеріальну допомогу, сплачує аліменти на меншу доньку сторін Антоніну в розмірі ? частини доходу, доходи позивачки, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки переклад довідки «про навчання» в розумінні ст. 133 ЦПК України не відноситься до судових витрат, тому ці кошти не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial