Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка в квітні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року , який рішенням Червоноградського міського суду розірвано, від спільного життя в сторін народився син [PERSON] , 18.09.2003 року. Утримує дитину лише вона на свої кошти. Більше ніякої допомоги, моральної чи матеріальної відповідач не надає, у вихованні сина фактично участі не приймає. Відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Червоноградського міського управління юстиції здійснюється примусове виконання за виконавчим листом Червоноградського міського суду Львівської області від 24.11.2010 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини . Станом на жовтень 2016 року у відповідача утворився борг за аліментами на загальну суму 23670грн.. За період з жовтня 2009 року по жовтень 2016 року включно, розмір пені з заборгованості відповідача по аліментах становить 7215 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь 7215 грн. неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач не зявився, подав в суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, просить в позові відмовити . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.11.2010 року, [PERSON] зобовязано до сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно,починаючи з 28.10.2009 року до повноліття дитини. Відповідно до копії розрахунку заборгованості по виконавчому документу № 2-775 виданому 24.11.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області , заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.11.2016 року складала 23670грн., станом на 01.04.2017 року -13270 грн.. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по ВП 53963100 від 21.12.2017 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по вищевказаному виконавчому документу відсутня В силу ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Згідно з ч.ч. 1-4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1, 2 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах відповідач мав заборгованість по аліментах з жовтня 2009 року по жовтень 2016 року в сумі 23670 грн., однак 21.12.2017 року повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів . Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзаці 1 пункту 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Вирішуючи питання про наявність вини відповідача увиникненні заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, обчисленій державним виконавцем,суд виходить з того, що відповідачем не подано жодного доказу виникнення цієї заборгованості з незалежних від нього причин, у звязку з чим суд вважає доведеним наявність вини відповідача у їївиникненні. Відповідач за період з жовтня 2009 року по жовтень 2016 року прострочив сплату аліментів, тому пеня повинна розраховуватися відповідно до такої формули: Р = s * р * Q, де Р\~ сума пені; s\~ сума заборгованості; р\~ ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q\~ загальна кількість днів прострочення. А отже пеня за прострочення сплати аліментів становить 7215,00 грн. Беручи до уваги те, що відповідач на даний час не працевлаштований, а отже перебуває в важкому матеріальному становищі, на час розгляду справи заборгованість по аліментах сплатив повністю, то суд зменшує розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, до 1000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved