Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувавала тим, що з 26 червня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача по справі. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету та виховання сина. Останнім часом між ними все частіше почали виникати сварки, що призвело до того, що з серпня 2015 року подружжя перестали вести спільне господарство та мешкати разом. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні сина ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки хоч офіційно не працює, однак отримує нерегулярний, мінливий дохід. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 487,20 грн. Позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про перенесення розгляду справи суду не надавав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, при винесенні заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4), з якого вбачається що батьком [PERSON] вказано відповідача по справі, копію довідки про склад сімї (а.с.5), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сімю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючого на України з 27 вересня 1991 року, держава-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; Відповідно ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved