Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2017 року у Лідихівській сільській раді Кременецького району, Тернопільської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим припинили вести спільне господарство. За вказаних обставин просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відзиву на позов відповідач [PERSON] до суду не подавав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, у позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подавав відзиву, а позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 11 серпня 2017 року, про що складено актовий запис №09 Лідихівської сільської ради Кременецького району, Тернопільської області, якою 11 серпня 2017 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №505 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 07 березня 2018 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Неповнолітня дочка сторін зареєстрована та проживає разом із позивачкою по [ADDRESS] відповідно до довідки виданої головою ОСББ «Яреми,14 « Колівошко І. С. 31 серпня 2021 року. Згідно викладених у позові обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя сторін не склалося, внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим припинили вести спільне господарство. Як убачається із матеріалів цивільної справи, 03 серпня 2021 року поліцейським Кременецького РВП винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №136652 , згідно якого заборонено кривднику [PERSON] у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою [PERSON] строком на сім діб. (а.с. 8) Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved