Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 11 серпня 2009 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис №97). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач працює в ПАТ «Київська виробнича компанія «Рапід», а тому на думку позивачки, відповідач має змогу надавати допомогу на утримання дитини, але в добровільному порядку не бажає надавати таку допомогу. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень до повноліття дитини, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, викладені в заяві до суду, та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16 березня 2010 року. Спільне життя у сторін не склалось і сімейні відносини були припинені. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач по справі є особою працездатною, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, однак добровільно не надає ніякої допомоги на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 17 травня 2010 року; - ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 11 серпня 2009 року; - копією рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2014 року про розірвання шлюбу; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved