Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який в подальшому уточнила, та в якому зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2010 року, від якого має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. На протязі останніх восьми років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувались, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, що приводить до взаємного непорозуміння. Крім того, відповідач вчиняє сварки, що негативно впливає на стан здоров,я дітей та позивачки, також, мешкає з іншою жінкою, спора про дітей та майно не має. Також, відповідач, як батько дітей, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 500грн. на кожного, щомісячно до повноліття дітей, на її користь. У судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити, додатково суду пояснила, що фактично з 2014р. між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини, з 2015р. вона проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], від якого у грудні 2015р. завагітніла та з яким планує у майбутньому укласти шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, згідно до ч.9 ст.74 ЦПК України був повідомлений належним чином про час розгляду справи, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшла. Приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] не заперечував проти заявлених вимог та пояснив суду, що з 2015р. він проживає з цивільною дружиною [PERSON], яка від нього у грудні 2015р. завагітніла, тобто, він визнає себе батьком зачатої дитини, після народження якої він планує офіційно зареєструвати шлюб з [PERSON] та визнавати себе батьком дитини, яка народиться у позивачки, і про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2010 року (а.с.13), мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.11,15), позивачка перебуває у стані вагітності ( а.с.33), сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2014р., спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суперечки про дітей та майно немає. Крім того, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, на теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, який визнає себе батьком зачатої дитини. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, оскільки її шлюб носить формальний характер, при цьому батьківство зачатої дитини визнається [PERSON] Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я якого вони виплачуються і використовуються за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі згідно до вимог ст. 184 СК України. Оскільки, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, суд відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін та дітей, відсутність доказів про наявність регулярного доходу у відповідача, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дітей на 2016 рік, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500грн. на кожного, з відповідача, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved