Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка вимушена звертатися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Дослідивши надані докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.01.2018 року був розірваний. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.01.2011 року Боївською сільською радою Нікольського району Донецької області вбачається, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області № 1228 від 17.10.2018 року проживає разом з позивачкою. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов'язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої донька підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що діти [PERSON], [INFO], проживає матір'ю, домовленості між батьками щодо способу виконання батьком дитини обов'язку по її утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved