Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання та позбавити [PERSON], 1976 р.н., [PERSON], 2005 р.н., [PERSON], 2011 р.н., [PERSON], 2001 р.н., права користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності б/н від 28.04.2008 p., реєстраційний номер 18707579 позивачці належить на праві власності квартира [ADDRESS]. На даний час у її квартирі крім неї зареєстровані і проживають її чоловік [PERSON], її син [PERSON], а також зареєстровані і не проживають вже більше 6 років відповідачка [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вже тривалий час відповідачі проживають за іншими адресами. Всі експлуатаційні витрати за користування своєю квартирою сплачую позивачка. Про відсутність відповідачів, їх речей та їх не проживанням у квартирі було складено акт огляду житлового приміщення від 26.09.2017 р. Реєстрація відповідачів у її квартирі позбавляє позивачку можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним мені майном, а також лягає додатковим фінансовим тягарем на неї, як власника квартири, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить усунути перешкоди у користування квартирою та вселити її, та її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що її матері [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], у якій вони проживають з 2007 року. Стосунки між нею та матір'ю не склались з самого дитинства і з народженням у неї дітей, загострились ще сильніше, вона постійно влаштовувала сварки, намагалась вигнати її з малолітніми дітьми на вулицю та створила нестерпні умови для нашого подальшого проживання. У зв'язку з цим, [PERSON] була вимушена звернутись до суду за захистом своїх житлових прав та прав її дітей. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26.12.2011 року за [PERSON] та її дітьми визнано право користування вищезазначеною квартирою та виділено у їх користування кімнату площею 9.1 кв.м. У спільному користуванні залишено кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор та вбудовані шафи. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26.12. 2011 року встановлено, що за час спільното проживання, між [PERSON] та батьками виникали сварки з приводу користування квартирою і на той час, вона з дітьми не проживала у квартирі у зв'язку з тим, що [PERSON] чинила перешкоди. Визнання судом права користування вищезазначеною квартирою за [PERSON] та її дітьми ніяк не вплинуло на поведінку [PERSON] і вона продовжувала чинити опір їх проживанню у квартирі. Так, поки їх не було вдома, вона самостійно змінила вхідні двері та не пускала їх додому. Тому, [PERSON] була вимушена викликати спеціаліста, який би зміг відкрити двері. Коли мати про це почула, відкрила двері та з цього часу вони знову стали проживати разом. Проте, напруга вдома не спала, мати продовжувала влаштовувати сварки, доводити її і дітей до сліз, неодноразово вчиняла спроби вигнати їх з дому. Навчатись та виховувати дітей у таких умовах було не можливо, тому, наприкінці вересня - початку жовтня 2017 року [PERSON] зібрала необхідні речі та тимчасово, до моменту завершення навчання, переїхала жити до знайомих, оскільки вона не має фінансової можливості придбати або орендувати житло. Як тільки [PERSON] зібрала речі та переїхала, мати з сусідами склала акт огляду квартири від 26.09.2017 р. Таким чином, мати навмисно намагається позбавити її та її дітей законного права користування квартирою [ADDRESS]. [PERSON] незаміжня багатодітна матір, яка навчається у вищому навчальному закладі та самостійно виховує двох малолітніх та неповнолітню дитину, іншого житла вони не мають. Позивачка [PERSON] навмисно вводить суд в оману, що експлуатаційні витрати за користування квартирою вона сплачує самостійно, однак, що таке твердження не відповідає дійсності. Рахунки на експлуатаційні витрати за користування квартирою були розділені, [PERSON] оплачувала всі квитанції, що їй надходили, заборгованості по її рахунку не має. Таким чином, у зазначеній квартирі [PERSON] з дітьми не проживаю менше ніж півроку, а їх переїзд викликаний поважними причинами, зокрема тим, що позивачка [PERSON] створила їй та дітям нестерпні умови для проживання та постійно чинить перешкоди у реалізації їх права користування даним житлом, отже, підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, зі стічний позов [PERSON] не визнала, відповідачка [PERSON] та її представник позов [PERSON] не визнали, просили задовольнити зустрічну позовну заяву. Треті особи: представники Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Відділу реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова в судове засідання не з'явилися, подали листи, в яких просять розглядати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], відповідачку [PERSON] та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 28.04.2008 p., реєстраційний номер 18707579. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 2005р.н., [PERSON], 2011р.н., [PERSON], 2001р.н. [PERSON] має трьох дітей: [PERSON], 2005 р.н., [PERSON], 2011 р.н., [PERSON], 2001 р.н., та має посвідчення [NUMBER] на пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року за [PERSON] та її дітьми визнано право користування вищезазначеною квартирою [ADDRESS] та виділено у їх користування кімнату площею 9,1 кв.м. У спільному користуванні залишено кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор та вбудовані шафи. Рішення суду набуло законної сили. У відповідність до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки вищезазначена квартира належить [PERSON] на праві приватної власності, спір виникає між власником та особами, які є членами сім'ї власника житла. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року встановлено, що за час спільното проживання, між мною та батьками виникали сварки з приводу користування квартирою і на той час, вона з дітьми не проживала у квартирі у зв'язку з тим, що [PERSON] чинила перешкоди. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 26.02.2018р. № 141 вбачається, що в зв'язку з конфліктною ситуацією, яка склалась в родині між [PERSON] та її матір'ю [PERSON], та [PERSON] з метою уникнення психологічних травм дітей, з дітьми тимчасово винаймає житло. Спроби потрапити в спірну квартиру зазвичай закінчується сваркою та викликами патрульної поліції. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] разом з дітьми не проживає в квартирі [ADDRESS] з кінця вересня 2017 року, що підтверджується актом огляду житлового приміщення від 26.09.2017р. Не проживання [PERSON] з дітьми в спірній квартирі носить тимчасовий характер, викликаний поважними причинами. Факт збереження [PERSON] за собою житлової площі підтверджується, зокрема довідкою ОЖК «Дом-сервіс» № 152 від 13.03.2018 р. виданої [PERSON] що заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання будинку за адресою: [ADDRESS] станом на 01.02.2018р. не має. Висновком від 26.02.2018р. № 141 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з якого вбачається, що згідно довідки Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 166 « Вертикаль» від 23.02.2018 за № 31 діти: [PERSON], [PERSON], навчаються в даному навчальному закладі з першого класу. [PERSON], 2011 року народження, відвідує дошкільний навчальний заклад № 364. Навчальні заклади розташовані поблизу спірної квартири. Діти перебувають на обліку та отримують медичне обслуговування в Харківській міській дитячій поліклініки № 23, також за місцем реєстрації. Інформації про наявність у малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] іншого житла, яке б належало їм на праві власності або на праві користування, немає. Повідомленням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської ради від 23.04.2018р. № 4275-03 згідно якого [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], протягом 2016-2017 років перебувала на обліку в Управління як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Статтею 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради згідно висновку від 26.02.2018р. № 141 вважає за недоцільне позбавлення малолітніх дітей [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2011 року народження,неповнолітньої [PERSON], 2001 року народження, права користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою [PERSON] не надано суду доказів, що відповідачка [PERSON] та її діти не проживають у спірній квартирі більше року без поважних причин, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] та її малолітніх дітей права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, слід усунути перешкоди у користуванні квартирою та вселити [PERSON] та її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved