Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться в с. Піщане, вул. Вигонопоселенська, буд. 40. Крім неї, у вказаному домоволодінні зареєстровані: син [PERSON], [INFO], колишня невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] зібрала свої речі, забрала дітей та покинула зареєстроване місце проживання. Таким чином, з липня 2015 року відповідачка з дітьми не проживають в [INFO]. Реєстрація відповідачки з дітьми в будинку № 40 по вул.. Вигонопоселенській в с. Піщане заважає позивачці в повній мірі на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Тому позивачка змушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: с. Піщане, вул. Вигонопоселенська, буд. 40. До початку судового засідання від представника позивача за договором адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі та без участі позивачки, наполягав на задоволенні позовних вимог позивачки. До початку судового засідання від відповідачки надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги визнала. 30.11.2017 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від третьої особи представника служби у справах дітей Сумської міської ради надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність, а також висновок служби у справах дітей Сумської міської ради щодо розвязання спору за позовом [PERSON] Згідно висновку служби у справах дітей № 1817 від 30.11.2017 року не проживання дітей у спірному будинку зумовлено обєктивними причинами, а саме тим, що після розлучення батьків діти через свій малолітній вік не могли захистити своє порушене право та були вимушені переїхати до іншого місця проживання разом зі своєю матірю. Служба у справах дітей вважає позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у певній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.2014 року вбачається, що житловий будинок за адресою: м. Суми, вул. Вигонопоселенська, буд. 40, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми, виданого 27.05.2014 року. З довідки № 1340 від вересня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Піщанської сільської ради, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає і зареєстрована за адресою: [INFO], і має склад сімї: син [PERSON], [INFO], колишня невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO]. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] зібрала свої речі, забрала дітей та покинула зареєстроване місце проживання. Таким чином, з липня 2015 року відповідачка з дітьми не проживають в [INFO]. З свідоцтва про шлюб серії І-БП № 122463, виданого 12.09.2017 року виконкомом Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, за актовим записом № 09, вбачається, що 12.09.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка з дітьми з липня 2015 року не проживає за адресою: [INFO], не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймає участі у спільному побуті. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім»ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ГК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачка не вносять плату за комунальні послуги; не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: с. Піщане, вул. Вигонопоселенська, буд. 40, з липня 2015 року та вибула разом з дітьми в інше жиле приміщення, тобто втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: с. Піщане, вул. Вигонопоселенська, буд. 40, з дня вибуття, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачки від права користування даним будинком без наміру збереження права користування ним. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved