Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником квартири був її син, [PERSON], який помер [INFO]. У вказаній квартирі з 2000 року зареєстрований відповідач, який в кінці вересня 2011 року залишив спірну квартиру та на теперішній час проживає в [ADDRESS] за місцем проживання своєї матері. Актом від 16.03.2016 року підтверджується факт не проживання [PERSON] у спірній квартирі. Реєстрація відповідача створює перешкоди в користуванні житлом, які виражаються у перешкодах по укладенню позивачкою цивільно - правових угод відносно належної квартири, а також вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги. Тому вважає, що відповідач втратив право користування належною їй на праві власності квартирою, оскільки був відсутній понад один рік, протягом якого зберігалося за ним право користування житловим приміщенням. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] в рівних частках належить [PERSON] ( позивачці по справі) та [PERSON] ( сину позивачки) ( а.с.5). Відповідно до копії паспорта позивачки, вона зареєструвала шлюб 22.11.2014 року з [PERSON] та у зв»язку з цим змінила прізвище на «[PERSON]» ( а.с.3 зворот). [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть ( а.с.5). Як зазначає позивачка, на сьогоднішній день свідоцтво про право на спадщину після його смерті ще не видано. З довідки форми № 3 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за спірною адресою з 21.11.2000 року ( а.с.6). Позивачка вказує, що відповідач є її онуком та з вересня 2011 року залишив добровільно спірну квартиру, забрав свої речі та поїхав проживати до своєї матері в [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом, складеним керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва ( а.с.8), актом № 303 від 13 червня 2014 року ( а.с.33), актом від 16.09.2015 року ( а.с.34). Будь-яких доказів того, що відповідач з поважних причин не проживає в спірній квартирі, останнім суду не надано. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ст. 317 ЦК ). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 319 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 321 ЦК). При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно норм ст. 405 ЦК України відповідач втратив право на користування спірним житлом у зв»язку з відсутністю без поважних причин понад один рік, будь-яких об'єктивних даних встановити поважними причини відсутності чи/або наявність інших домовленостей між відповідачем і власником житла немає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність реєстрації відповідача за адресою спірної квартири, що належить позивачу на праві власності, порушує гарантовані Конституцією та законами України права власника, що потребують судового захисту. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS] за відсутності понад один рік без поважних причин, - доведені і підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.. На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved