Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 09.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №229. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейне життя між ними не склалося по причині розходження поглядів на життя, шлюб, побут, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Подружні стосунки та ведення між ними спільного господарства припинено, шлюб існує лише формально. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить суд залишити прізвище Геращенко. В судове засідання відповідач не зявився, від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 09.03.2016 року позивачка [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №229, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.5/. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження/а.с.4, 6/. Як вбачається з позовної заяви, за взаємною згодою сторін, син [PERSON], [INFO], залишається проживати з батьком, а молодший син [PERSON], [INFO] буде проживати з матірю, у звязку з чим між сторонами немає претензій один до одного з приводу матеріального утримання дітей. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї стало несумісність характерів, постійні сварки, різні погляди на життя. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 275 грн. 60коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved