Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] « ПРО РОЗДІЛ СПІЛЬНОГО МАЙНА ПОДРУЖЖЯ». В свою чергу, [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] « ПРО ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА МАЙНО, ВИТРЕБУВАННЯ МАЙНА З ЧУЖОГО НЕЗАКОННОГО ВОЛОДІННЯ «. В судовому засіданні позивачка [PERSON] показала суду,що з відповідачем [PERSON] вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2004 року,від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO],який мешкає разом з нею. Під час спільного проживання ,в зареєстрованому шлюбі вони проживали в квартирі відповідачів за адресою: [ADDRESS]. Спільне життя ними було припинено в липні 2011 року після чого відповідно до рішення Кіровського районного суду міста Донецька від 10 січня 2012 року шлюб між ними було розірвано,що підтверджується відповідним рішенням суду. Під час спільного проживання та за спільні грошові кошти подружжя ними було придбано наступне майно: - відеокамера « Соні» вартістю 4009 гривень, - холодильник « Атлант» вартістю 4570 гривень, - комп*ютер- ноутбук « Тошиба» вартістю 7013 гривень 76 коп. - газова плита « Горенія « вартістю 4114 гривень 01 коп. - пилосос вартістю 3072 гривні 04 коп. - два ліжка « Міленіум» вартістю 2900 гривень. Вищевказане майно ними було придбано в період часу 2006-2011 років за грошові кошти які були зняти з кредитних карток на ім*я відповідача ,після чого ними за спільні грошові кошти вищевказані кредити були погашені. Ліжка ними були придбані за готівкові грошові кошти. Крім того, під час знаходження в зареєстрованому шлюбі нею з відповідачем за власні грошові кошти були придбані для проведення ремонту у вищевказаній квартирі 3 комплекти дверей вартістю 3144 гривні 08 коп,що підтверджується накладною № 0808-1 від 8 серпня 2007 року, за спільні грошові кошти в 2010 році були замінені 2 вікна в квартирі [ADDRESS] вартістю 5217 гривень, в березні 2011 року ними за спільні грошові кошти були придбані меблі в кухню вартістю 9020 гривень, тобто в ремонт квартири відповідачів нею разом з чоловіком були вкладені грошові кошти в розмірі 17 381 гривня 08 коп. Таким чином, під час знаходження в зареєстрованому шлюбі ними було придбано майно на загальну суму 43 059 гривень 89 коп. Усе спірне майно знаходиться в квартирі відповідачів в яку вона не має доступу, пояснення відповідача про те,що вона вивезла спірне майно вона просить до уваги не приймати,як неправдиві. З вищевказаного майна вона просить виділити їй в натурі наступне майно: відеокамеру « Соні « вартістю 4009 гривень, холодильник « Атлант»» вартістю 4570 гривень та 1 ліжко « Міленіум» вартістю 1450гривень, а всього майно на загальну суму 10029 гривень, стягнув з відповідача на ії користь 11 500 гривень 94 коп. та понесені нею судові витрати в розмірі 215 гривень 30 коп. Зустрічні позовні вимоги вона не визнає оскільки вищевказане майно було придбано нею з колишнім чоловіком і відповідачка [PERSON] не вносила свої кошти в придбання вищевказаного майна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, визнав зустрічні позовні вимоги і показав суду що, дійсно в період з 2003 по серпень 2011 роки він знаходився в зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Під час знаходження в шлюбі вони ніякого спільного майна не придбали так як знаходилися у вкрай скрутному майновому становищі, усе майно фактично було куплено за допомогою його матері яка працювала та отримувала пенсію, надавала йому майнову допомогу, при цьому холодильник «Атлант», газову піч « Горенья» та 2 ліжка матір купувала особисто за власні грошові кошти Крім того, просить урахувати,що усе вищевказане майно відповідачка вивезла з квартири за місцем їх проживання. Ремонтні роботи в квартирі, встановлення кухонних меблів та заміна вікон в квартирі також були здійснені [PERSON] за особисті грошові кошти. Просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] -відмовити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні первинні позовні вимоги не визнала, підтримала зустрічний позов і показала суду,що ії син [PERSON] перебував з позивачкою в зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2011 роки, від шлюбу мають неповнолітню дитину. В зв*язку з тим,що заробітна плата сина та невістки була незначною та крім того, позивачка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною, вони не мали матеріальної можливості придбати майно, внаслідок чого усе спірне майно покупала особисто вона за власні грошові кошти, також робила ремонт в квартирі та купувала меблі для кухні. Після припинення шлюбних відносин позивачка вивезла усе майно з квартири внаслідок чого вона вимушена ставити питання про визнання права власності та витребування у відповідачки належного їй майна. Просить суд визнати за нею право власності на наступне майно: холодильник « Атлант». Газову піч « Горенья», два ліжка « Міленіум» та витребувати у відповідачки вищевказане майно. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] « ПРО РОЗДІЛ СПІЛЬНОГО МАЙНА ПОДРУЖЖЯ» є обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] « ПРО ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА МАЙНО, ВИТРЕБУВАННЯ МАЙНА З ЧУЖОГО НЕЗАКОННОГО ВОЛОДІННЯ « слід відмовити, з наступних підстав: Відповідно до ст. 57 Сімейного Кодексу України « Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу ,але за кошти, які належали йому особисто. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти ,що належали одному з подружжя ,то частка у цьому майні ,відповідно до розміру внеску є його особистою приватною власністю». Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України « Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того ,що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми хвороба) самостійного заробітку ,доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до ст. 61 Сімейного Кодексу України « Об*єктом права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську, кредитну установу. Якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї то гроші, інше майно ,які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.» Речі для професійних занять ,придбані за час шлюбу для одного з подружжя є об'єктом права спільної сумісної власності». Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України « У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними ,якщо інше не визначено домовленістю між ними або кредитним договором». В судовому засіданні позивачка було встановлено ,що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2004 року,від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі сторони проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS]., яка належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] Спільне життя сторонами було припинено в липні 2011 року після чого відповідно до рішення Кіровського районного суду міста Донецька від 10 січня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано,що підтверджується відповідним рішенням суду. Під час спільного проживання та за спільні грошові кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] було придбано наступне майно: - відеокамера « Соні» вартістю 4009 гривень, - холодильник « Атлант» вартістю 4570 гривень, - комп*ютер- ноутбук « Тошиба» вартістю 7013 гривень 76 коп. - газова плита « Горенія « вартістю 4114 гривень 01 коп. - пилосос вартістю 3072 гривні 04 коп. - два ліжка « Міленіум» вартістю 2900 гривень, - 2 металопластикових вікна вартістю 5217 гривень, а всього майно на загальну суму 30 985 гривень 81 коп, частка кожного з подружжя в спірному майні в грошовому вигляді складає 15 447 гривень 90 коп. Вищевказане майно ( крім 2 ліжок) сторонами було придбано в період часу 2006-2011 років за грошові кошти які були зняти з кредитних карток на ім*я відповідача [PERSON],що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків та квитанцій,згідно до яких вбачається,що платником по вищевказаним чекам був саме відповідач. Також ці обставини підтверджуються виписками в рахунків по вищевказаним кредитним карткам ПАТ « Райффайзенбанк Аваль « та « ПриватБанк» ,згідно яких відповідачем [PERSON] носилися грошові кошти для погашення заборгованості по кредитним карткам. Що стосується 2 ліжок « Міленіум» то з матеріалів справи вбачається що квитанція на придбання цього майна та його плати виписана саме на позивачку [PERSON] ,що дає можливість зробити висновок про те,що вищевказане майно також є спільним майном подружжя. Разом з тим, суд вважає що вказане позивачкою майно : меблі для кухні та 3 двері для проведення ремонтних робіт в квартирі не є спільно нажитим майном подружжя , оскільки позивачкою не надано суду переконливих доказів ( крім чеків та квитанцій без вказання покупця або платника), з яких би вбачалося,що вищевказане майно придбано подружжям під час знаходження в шлюбі та за власні кошти. Крім того, суд враховує ту обставину,що вищевказане майно покупалося для устаткування квартири , яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] Посилання відповідачів про те,що позивачка після припинення шлюбних відносин вивезла спірне майно з вищевказаної квартири суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження не підтверджуються ніякими об*активними доказами по справі, крім того, суд звертає увагу що відповідачами ніяким чином не оскаржувалися неправомірні на їх думку дії позивачки шляхом звернення до правоохоронних органів або суду. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне провести розділ спільного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] визнав за позивачкою право власності на наступне майно в порядку розділу спільного майна подружжя: - відеокамеру « Соні» вартістю 4009 гривень, - холодильник « Атлант» вартістю 4570 гривень, - пилосос вартістю 3072 гривні 04 коп. - 1 ліжко « Міленіум» вартістю 1450 гривень, а всього майно на загальну суму 13 101 гривня 04 коп. За відповідачем [PERSON] суд вважає за необхідне визнати право власності в порядку розділу спільного майна подружжя: - комп*ютер- ноутбук « Тошиба» вартістю 7013 гривень 76 коп. - газова плита « Горенія « вартістю 4114 гривень 01 коп. - 1 ліжко « Міленіум» вартістю 1450 гривень, - 2 металопластикових вікна вартістю 5217 гривень, а всього майно на загальну суму 17 794 гривні 77 коп. Оскільки вартість майна,яке передано відповідачу [PERSON] на 2346 гривень 87 коп. перевищує вартість майна,яке передано позивачці , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачці вищевказану різницю в розмірі 2346 гривень 87 коп. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені частково, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК УКРАЇНИ стягнути з відповідача [PERSON] на ії користь 12 частину судових витрат в розмірі 107 гривень 65 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial