overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Позивачка не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Представник позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Представник відповідача - Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], що є часом відкриття спадщини. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS]. Згідно довідки № 594 від 6 червня 2014 року виданої Теребовлянським БТІ власником житлового будиноку із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] є [PERSON]. Правовстановлюючі документи на вказана майно [PERSON] не виготовив. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.06.2014 року №748/02-14 виданою завідувачем Теребовлянської Державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. Теребовлянська Державна нотаріальна контора відмовила видати свідоцтво на спадщину [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачаться із вищевказаної постанови діти померлого [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадкового майна, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Отже спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина - позивачка по справі [PERSON]. Вартість даного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами згідно Технічного паспорту, виготовленого 06.06.2014 року Теребовлянським БТІ становить - 141939 грн. ( сто сорок одна тисяча дев'ятсот тридцять дев'ять грн.). Позивачка фактично вступила у оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивачка просить покласти на неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивачки [PERSON] слід задовільнити, визнавши за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований в Відділі РАЦС Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис за № 375. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, через не схожість характерів та поглядів на життя, втрати взаємоповаги та почуттів, виникнення конфліктів, напруження стосунків. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, по телефону [NUMBER] підтвердив визнання позову, просив розглянути справу без його участі так як перебуває в м. Донецьку звідки виїзд без перепустки заборонений. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 12.10.2013 року в Відділі РАЦС Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис за № 375 (а.с.4). Спільне життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрачено почуття поваги. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Згідно ст.ст.105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони на даний час не мають спору відносно спільно нажитого майна. Згідно ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного ст.ст.105, 109, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований в Відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №173. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, через не схожість характерів та поглядів на життя, втрати взаємоповаги та почуттів, виникнення конфліктів, напруження стосунків, що негативно впливає на виховання сина. Спільне господарство не ведуть з 14.07.2014р. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 20.11.2010 року в Відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №173 (а.с.5). Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрачено почуття поваги, а також різні погляди на виховання дитини, що негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Згідно ст.ст.105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Спору про місце мешкання малолітньої дитини у сторін не має. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. Згідно ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного ст.ст.105, 109, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, відповідач [PERSON] є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №070163. Позивачка зазначила, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано і з 2002 року вони не проживають разом. Позивачка з 01.09.2016 року навчається у Запорізькому національному технічному університеті на факультеті міжнародного туризму та управління персоналом. Навчання у навчальному закладі вимагає немалих витрат, які полягають у купівлі підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання, оплати за навчання тощо. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Матір позивачки працює, але її заробітної плати не достатньо для повноцінного її утримання. Грошових заощаджень та інших джерел доходу позивачка та її матір не мають. Самостійно працювати у позивачки не має можливості, оскільки вона навчається на денній формі навчання. Відповідач не має постійного заробітку, інколи живе за рахунок випадкових заробітків, зобовязань по виконавчим листам перед третіми особами не має. У звязку із цим позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення нею 23-річного віку або до припинення навчання. В судовому засідання позивачка [PERSON], підтримавши позов та виклавши мотиви його предявлення, просить поданий позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, заперечень проти позову до суду не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] В даному будинку є зареєстровані відповідачі, які не проживають у ньому з 2009 року. Будь-яких правових підстав для збереження за відповідачами права користування її будинком немає. Оскільки вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання також не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце такого. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є власником будинку [ADDRESS] м. Свалява, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеного 09.11.2013 року. Із повідомлення Свалявського районного сектора Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області за № 1092 від 05 червня 2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] Згідно акту обстеження проживаючих осіб в житловому будинку на території Свалявської міської ради від 19 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] більше пяти років. Даних, які б свідчили, що відповідачі не проживають в зазначеному будинку з поважних причин, передбачених в ст. 71 ЖК Української РСР, як і даних про те, що їм чинились перешкоди у проживанні в цьому будинку, судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] м. Свалява Закарпатської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS] , належним їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2007 року , виданого Шумською державною нотаріальною конторою. Ухвалою суду від 03 грудня 2014 року до участі в справі в якості 3-х осіб на стороні позивача залучено [PERSON] , [PERSON], як членів сім»ї власника житла. Позивач в судове засідання не з»явився , представив письмову заяву про слухання справи у його відсутності з повним підтриманням позовних вимог . 3-тя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася , представила письмову заяву про слухання справи у її відсутності з повним підтриманням позовних вимог. 3-тя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, постійно перебуває за кордоном. Відповідач в судове засідання не з'явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Свобода» від 05.12.2014 року №100 (2934). Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Як вбачається із свідоцтва про право власності на домоволодіння , виданого14 березня 2007 Шумською державною нотаріальною конторою , житловий будинок , який знаходиться за [ADDRESS], належить [PERSON]. В даному будинку зареєстровані, крім власника і 3-іх осіб на стороні позивача , відповідач , що стверджується довідкою № 247 від 08.09.2014 року, виданою Онишковецькою сільської Радою . Згідно актів обстеження на предмет проживання відповідача в даному будинку від 08.06.2014 р.,28.09.2014 р., складених комісією , що створена Онишковецькою сільською Радою , відповідач по справі в даному будинку , будучи зареєстрованим фактично не проживав і не проживає в господарстві . У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач ніколи не проживав в будинку , належному на праві приватної власності позивачу і не проживає понад один рік , суд розцінює це , як відсутність його без поважних причин понад один рік , а тому є доцільним визнати його таким , що втратив право на користування цим житлом . На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими , що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS] власником яких вона є . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги позивачки і пояснила, що позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в якому проживає вона , її син [PERSON] , її невістка - [PERSON] та зареєстровані , але більше п»яти років не проживають відповідачі , які є сином та внуком позивачки. Своєю відсутність перешкоджають позивачці належним чином розпоряджатися своєю власністю , однак добровільно знятися із реєстрації не бажають. Тому просить позов позивачки задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, в місці реєстрації відсутні. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача , свідків, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] на підставі рішення Шумського районного суду від 26.05.2011 р. та витягу про державну реєстрацію прав серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2011 р. КП «Шумське БТІ» , номер запису 237. Згідно довідки про склад сім»ї № 115 від 26.01.2017 року , виданої Цеценівською сільською радою Шумського району, за адресою с.Цеценівка Шумського району , до складу сім»ї [PERSON], [INFO] входять : [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - зять, [PERSON]- внук. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: с.Цеценівка Шумського району , що стверджується повідомленням , виданим Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Згідно акту № 1 опитування свідків від 26 січня 2017р., складеного комісією , що створена Цеценівською сільською радою Шумського району відповідачі по справі в житловому будинку, що в [ADDRESS] Згідно довідки № 480 від 25 травня 2017 року , виданої Цеценівською сільською радою [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа. Крім того факт не проживання відповідачів в житловому будинку позивачки ствердили в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачі , будучи членом сім»ї позивачки, як син та внук, не проживають в господарстві протягом п»яти років без поважних причин , оскільки вибули в інше місце проживання, є доцільним визнати їх такими , що втратили право на користування цим житлом . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за не, право на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер 27 серпня 2006 року в с.Малі Садки Шумського району, Тернопільської області. В судове засідання сторони не зявилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Гр. [PERSON] помер 27 серпня 2006 року в с.Малі Садки Шумського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ИД № 030234, видане 30 серпня 2006 року Васьковецькою сільською радою, Шумського району, Тернопільської області, а/з № 11. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку, розміром 3.36 га в межах згідно з планом розташованої на території Васьковецької сільської ради, Шумського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6125881500:01:001:0536, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного Акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 797913, виданого 14 жовтня 2005 року Шумською РДА; із права власності на земельну ділянку, розміром 0.19 га в межах згідно з планом розташованої на території Васьковецької сільської ради, Шумського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6125881500:01:001:0618, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного Акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 797973, виданого 14 жовтня 2005 року Шумською РДА. Померлий [PERSON] дійсно являється батьком позивачки, що стверджується повторним свідоцтвом про народження, серії І-ИД № 073726, видане28 липня 1999 року Відділом РАГС Шумського РУЮ, Тернопільської області, а/з № 3. В графі батько вказано « Мендрук Семен Никонович ». Позивачка 24 вересня 1967 року зареєструвала шлюб із [PERSON], та після одруження їй присвоєно прізвище «Ліснічук». Згідно довідки № 521 виданої 29 березня 2016 р. Васьковецькою сільською радою [PERSON] , який помер 27 серпня 2006 року на день смерті постійно мешкав і був зареєстрований [INFO]. У відповідності до п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не відмовився від неї. За п.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачкою [PERSON] право на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер 27 серпня 2006 року в с.Малі Садки Шумського району, Тернопільської області, як такою, що дійсно вступила в управління спадковим майном після смерті спадкодавця, а саме: шляхом догляду за померлим та отримання на руки спадкових документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вказане вище домоволодіння було власністю її батька [PERSON], померлого [INFO] року. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька за заповітом, оскільки її сестра [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на її користь. Після смерті батька вона прийняла спадщину, але у зв'язку з тим, що батько за життя не оформив правовстановлюючого документа на домоволодіння, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання учасники справи не з'явилися, представник позивачки звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та розглянути справу за його відсутності, представник відповідача звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій вважає позов таким, що підлягає задоволенню, просить суд розглянути справу без її участі. Згідно п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, а тому приймає визнання відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved