Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка в грудні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона є рідною бабою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], батьками яких є [PERSON] (її дочка) та [PERSON]. [INFO] через важку хворобу її дочка [PERSON] померла. Діти проживають з нею, та перебувають на її повному утриманні, відповідач грошей на потреби дітей не дає, життям дітей не цікавиться, отримані від держави кошти на дітей він витрачає на придбання алкоголю. Відповідач своїх батьківських обов'язків не виконує, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Постійні скандали і вживання алкоголю негативно впливає на дітей, таким чином, ведучи такий спосіб життя, відповідач не дає дітям доступу до культурних та духовних цінностей, не спілкується з ними, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі і сімейних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначає, що оскільки матір дітей померла, вона разом із своїм чоловіком можуть у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку внуків, тому вона бажає і хоче бути опікуном для дітей [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Крім того, пояснила, що відповідач має нерегулярний і мінливий дохід, оскільки постійного місця роботи не має, добровільно коштів на утримання дітей не дає. На підставі наведеного просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], призначити її опікуном дітей, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання онуків в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, та суду пояснила, що відповідач при житті її дочки з останньою та з дітьми не проживав з грудня 2015 року. З цього часу відповідач вихованням дітей не займався, матеріально їх не утримував, не дбав про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавився щодо їх навчання в школі. Після смерті матері дітей, тобто її дочки та дружини відповідача, останній не намагався забрати дітей від неї і доглядати їх самостійно. З того часу відповідач дітей не провідує, матеріально не утримує, діти перебувають на її повному матеріальному утриманні і вихованні. Зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Належно повідомлений відповідач в судові засідання 26.01.2017 року, 13.02.2017 року, 16.03.2017 року та 11.04.2017 року не з'явився, подав в суд заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що бабця [PERSON] краще виховає дітей ніж він. Діти проживають із нею та привикли до неї і фактично вона замінила їм матір. Просить справу розглядати у його відсутності. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської областів судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 21.03.2017 року №69 п.28, п. 29. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.09.2001 року, серії [NUMBER] від 22.04.2004 року та серії [NUMBER] від 07.10.2009 року. [PERSON] та [PERSON] одружились 16.09.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданої 16.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області серії [NUMBER], та після одруження прізвище чоловіка та дружини «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2016 року, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини № 69 від 21.03.2017 року, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доцільним, та призначення [PERSON], [INFO] піклувальником над неповнолітнім внуком [PERSON], [INFO] та опікуном над малолітніми внуками: [PERSON] - [INFO] та [PERSON], [INFO] є доцільним. Згідно довідки Сокальського об'єднаного управління ПФУ Львівської області №3687 від 02 листопада 2016 року, [PERSON] отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1 684, 90 грн.. Крім того, відповідно до довідки ПАТ «ВАТ Калина» від 01.11.2016 року за №57, позивачка працює в даному підприємстві з 06.12.1989 року на посаді швачки. Як вбачається з довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області про склад сім`ї від 07.11.2016 року за №11503, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Крім того, у даній квартирі зареєстрований [PERSON], та власником житлового приміщення є [PERSON]. Відповідач з грудня 2015 року разом зі своєю дружиною (дочкою позивачки) та своїми неповнолітніми дітьми не проживає, не цікавився долею своїх дітей, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги не надає. З часу смерті дочки позивачки, яка померла [INFO], своїх неповнолітніх дітей не провідує, діти проживають з позивачкою, та повністю перебувають на її матеріальному утриманні, відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В силу вимог ст. 258 Сімейного кодексу України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги їм не дає, не цікавиться їх життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не бере участі в фізичному, духовному та моральному розвитку дітей та не спілкується з ними, а тому суд вважає позовну вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей, обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України На підставі наведеного вище, так як згідно чинного законодавства України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], останній досяг 14 - річного віку, то суд вважає, позовну вимогу про призначення позивачки опікуном дітей обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення але частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я,беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально дітей не утримує, а позивачка не в змозі в повній мірі матеріально забезпечити своїх внуків, то суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів обґрунтованою, та такою що підлягає до часткового задоволення в сумі стягнення грошових коштів з відповідача в розмірі 650 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до законодавства, до досягнення дітьми повноліття, зважаючи на мінливий дохід відповідача та його скрутне матеріальне становище. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, такі складаються з судового збору в розмірі - 1 102, 20 грн.

Outcome: approved