overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом в обґрунтування якого зазначено, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 по 22.06.2014. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частини всих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково пояснивши, що він не працює, має щомісячні мінливі доходи. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, просить суд врахувати дані обставини та те, що він періодично, після розірвання шлюбу надавав позивачці допомогу на утримання дитини. Він може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини всих видів свого заробітку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 по 22.06.2014. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно надавав допомогу на утримання дочки в розмірі від 100 до 200 грн щомісячно, проте позивачка вважає, що він працездатний, працює неофіційно та може сплачувати аліменти в значно більшому розмірі. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він є особою працездатною, має мінливі заробітки. Суд вважає, що позивачка не довела в судовому засіданні, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини всих видів свого заробітку. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивачка, будучи допитана у відповідності до ст.62 ЦПК України, зменшила розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що син [PERSON] має захворювання серця, потребує посиленого вітамінозного харчування та щорічного санаторно-курортного лікування. Вважає, що її заробітної плати не достатньо для утримання малолітньої дитини. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні, будучи допитаний у відповідності до ст.62 ЦПК України, позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, оскільки він може надавати допомогу лише в такому розмірі та вважає, що складних захворювань дитина не має. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні, має захворювання серця. Сторони припинили сімейно - шлюбні стосунки з 07.09.2014 року. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний, має щомісячний дохід в розмірі 1200 грн. Позивачка не може самостійно утримувати сім'ю. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та вік дитини, матеріальне становище платника аліментів, що в нього інших утриманців не має. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], [INFO], яка померла 03.02.2015 р., посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки будучи у м. Стаханов вона звернулась до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, на що нотаріус запропонувала звернутися до неї у кінці липня - на початку серпня 2015 р. У зазначений час вона звернулась до нотаріуса, однак нотаріус пояснила, що не зможе прийняти заяву про прийняття спадщини, оскільки згідно наказу Міністерства юстиції України, нотаріуси на непідконтрольній території України відключені від спадкового реєстру. Після цього вона знаходилась у м. Стаханові де захворіла. Представник позивачки в судове засідання не зявився, позов підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності, на що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про укладення шлюбу; лист УПФУ в м. Лисичанську №6041 від 03.12.2015 р.; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2015 р. померла мати позивача [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 10223,92 грн. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Позивачка вважає, що пропустила строк з поважних причин, оскільки будучи у м. Стаханов вона звернулась до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, на що нотаріус запропонувала звернутися до неї у кінці липня - на початку серпня 2015 р. У зазначений час вона звернулась до нотаріуса, однак нотаріус пояснила, що не зможе прийняти заяву про прийняття спадщини, оскільки згідно наказу Міністерства юстиції України, нотаріуси на непідконтрольній території України відключені від спадкового реєстру. Після цього вона знаходилась у м. Стаханові де захворіла. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила встановити факт її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу. Визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з'явилась, позов підтримала, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду відповідну заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про смерть; копія технічного паспорту; копія договору купівлі-продажу житлового будинку; копія витягу з державного реєстру правочинів; копія додаткового договору купівлі-продажу житлового будинку; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія заяви про отримання коштів; копія домової книги; копія заяви про прийняття спадщини за законом; копія постанови про відмову вчинення нотаріальної дії; довідки голови вуличного комітету; копія побутової характеристики; довідка центру надання адміністративних послуг; відповідь центру первинної медико-санітарної допомоги№1; копія договору-замовлення на організацію та проведення поховання; копія лікарського свідоцтва про смерть. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з травня 2005 р. проживала однією сім'єю з [PERSON], вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільні права і обов'язки. 13.08.2010 року на сумісні кошти вони купили будинок [ADDRESS] Договір купівлі-продажу було оформлення на [PERSON]. Після оформлення договору вони переїхали в зазначений будинок. Позивачка зареєструвалась у зазначеному будинку з 06.07.2015 року. [INFO] [PERSON] помер. 18.03.2016 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до Лисичанської державної нотаріальної контори, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. З побутової характеристики, довідок голів вуличних комітетів вбачається, що позивачка на час придбання будинку мешкала разом із померлим однією сім'єю. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила розірвати спадковий договір від 04 квітня 2013 р., укладений між нею та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В., реєстр №469. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія спадкового договору; копія довідки про належність нерухомого майна; копія договору купівлі-продажу квартири; копія свідоцтва про народження; довідка КП «ЛЖЕК №1»; довідка з лікарні; довідка УПФУ м. Лисичанська; копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [INFO] р. сина позивачки - [PERSON], вона проживає одна. 04 квітня 2013 р. між сторонами по справі було укладено спадковий договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В., реєстр №469. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався утримувати позивачку, забезпечувати харчуванням, ліками та одягом, доглядати за нею, надавати необхідну грошову та іншу допомогу, підтримувати її житлове приміщення у належному стані сплачуючи комунальні платежі, а після смерті позивачки, належним чином її поховати. В свою чергу позивачка передала відповідачу у власність квартиру [ADDRESS] Відповідач виконував свої зобов'язання частково, у січні 2015 р. припинив виконувати свої обов'язки у повному обсязі, що підтверджується довідкою ЖЕК №1. Відповідно до ч.1 ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 852740 грн., як гроші, отримані відповідачем за продаж нерухомого майна за відповідною довіреністю. Позивачка в судове засідання не з'явилась, позов підтримала, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. 3-я особа у судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відповідну письмову заяву. Судом досліджено наступні докази: копія довіреності; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2014 р. відповідач згідно усного договору доручення на підставі довіреності від 27.08.2014 р., № реєстру 1788 в інтересах позивачки фактично здійснив відчуження (уклав договір купівлі-продажу) належного їй нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та двох земельних ділянок за кадастровами номерами (0,15 га [NUMBER] та 0,0289га [NUMBER]) за адресою: [ADDRESS]), за що тримав від покупця [PERSON] загальну суму грошей у розмірі 852740 грн. Відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти за вищезазначену нерухомість, однак остаточну суму в розмірі 810103 грн., яка є різницею між сумою продажу та належної відповідачу за усною домовленістю сторін винагороди, позивачці їх не передав. Згідно ст.1000 ч.1 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Відповідно до ст.1004 ч.1 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. На підстав ст.1004 п.3 ЦК України повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача, що як повірений був зобов'язаний передати їй одержані у зв'язку з виконанням доручення про продаж будинку гроші, коштів у розмірі - 852740 грн. обґрунтованими, і задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні правом власності на квартиру [ADDRESS]., шляхом зняття відповідача з реєстрації. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія домової книги; копія свідоцтва про право власності на житло; довідка ЛКП «Паспортна служба»; довідка голови домового комітету; довідка КП «ЛЖЕК №5»; копія рішення Лисичанського міського суду від 11.06.2014 р.; копія постанови про закінчення виконавчого провадження. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником [ADDRESS] Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.03.1997 р., який було розірвано 11.06.2014 р. У квітні 2014 р. відповідач забрав свої речі та виїхав з зазначеної квартири. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2013 р. відповідачка взяла у неї в борг грошову суму у розмірі 20000 грн. і зобов'язалась повернути у строк до 31.12.2013 р. Підтвердженням, що угода відбулась, є розписка в отриманні коштів котру відповідачка власноручно написала. Термін повернення грошей скінчився, але відповідачка борг не повернула, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду, та просила суд стягнути з відповідачки борг в сумі 20000 грн., судовий збір у сумі 243,6 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: розписка; копія паспорту. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2013 р. позивачка зайняла відповідачці кошти у сумі 20000 грн. на особисті потреби, строком до 31 грудня 2013 р. Термін повернення грошей скінчився, але відповідачка грошей не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і є всі підстави для стягнення з відповідачки суми боргу - 20000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 25.03.2014 р. відповідач взяв у неї в борг грошову суму у розмірі 4000 грн. і зобов'язався повернути у строк до 01.06.2014 р. Підтвердженням, що угода відбулась, є розписка в отриманні коштів котру відповідач власноручно написав. Термін повернення грошей скінчився, але відповідач борг не повернув, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду, та просила суд стягнути з відповідача борг в сумі 4000 грн., судовий збір у сумі 243,6 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: копія розписки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2014 р. позивачка зайняла відповідачу кошти у сумі 4000 грн. на особисті потреби, строком до 01 червня 2014 р. Термін повернення грошей скінчився, але відповідач грошей не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і є всі підстави для стягнення з відповідача суми боргу - 4000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку №86 по вул. Димитрова в м. Лисичанську Луганської обл. Після уточнення позовних вимог, просила суд усунути перешкоди у користуванні вищезазначеним будинком, шляхом визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; довідка голови вуличного комітету. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №86 по вул. Димитрова в м. Лисичанську Луганської обл. У будинку зареєстровані і відповідачі, які з 10.05.2010 р. за зазначеною адресою не мешкають, жодних їх речей у будинку немає, за комунальні послуги не сплачують, їх реєстрація позбавляє позивачку можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved