Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до відповідача [PERSON] вказавши в ньому, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що дочка навчається в 4 класі НВК Берегиня, проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що вона з відповідачем має рівні обовязки стосовно утримання їхньої дочки, однак практично всі витрати змушена нести позивачка, оскільки сума аліментів у розмірі 400 грн. на дитину, яку сплачує відповідач не тільки не достатня, але і не покриває самих елементарних витрат, відповідач матеріальної допомоги на дочку, в необхідному розмірі не надає. Добровільно збільшити матеріальну допомогу на дочку відповідач не бажає, жодної участі як у матеріальному, крім 400 грн. на місяць, так і у вихованні не приймає, не спілкується, не бере участь у її розвитку, не надає відчуття батьківської турботи, підтримки батька та любові. Вказує, що матеріальний стан відповідача покращився та він значно збільшив свій дохід, а тому виходячи з вищенаведеного позивачка має право на збільшення аліментів на утримання їхньої спільної дитини, щоб в подальшому вони в рівних частках несли відповідальність по відношенню до їхньої дитини. А тому, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки в сумі 1500,00 грн., щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила та просила, суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1200 грн.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову, готовий сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки вже сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] від першого шлюбу, та в нього є ще двоє дітей від даного шлюбу [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з ним і знаходяться на його утриманні. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов\~ є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-МИ № 213983 від 02.12.2014 року,\~ відповідач [PERSON],\~ є батьком дитини [PERSON],\~ [INFO], та [PERSON] на даний час проживає разом із позивачкою. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.06.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON],\~ розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 27.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ\~ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1850 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Посилання відповідача в своїй заяві про те, що він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки у нього на утримання є ще дві неповнолітні дитини та він сплачує аліменти згідно рішення суду на дочку [PERSON], [INFO], суд враховує, однак зауважує, що вказана обставина не звільняє його від обовязку утримувати неповнолітню [PERSON], [INFO]. Зазначена обставина враховується судом при визначенні розміру аліментів, необхідних на утримання дитини. Проаналізувавши усі обставини справи, суд вважає, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився, оскільки дитина подорослішала, внаслідок чого її потреби зросли. Внаслідок збільшення витрат, які несе позивачка на вказані цілі її матеріальний стан погіршився. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, потреби якої у забезпеченні зросли, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров'я дитини та матеріального становища платника аліментів, наявності в нього інших дітей, розмір аліментів слід визначити в сумі 1200 грн.

Outcome: approved