Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Зазначає, що 05.06.2013 року [PERSON] під розписку взяв у неї в борг 2600 гривень, зобов'язавшись повернути кошти до 07.06.2013 року, про що було складена відповідна розписка. У вказаний строк відповідач не виконав зобов'язання. На її неодноразові звернення просив перенести термін повернення боргу, посилаючись на складні життєві обставини. Останній строк повернення боргу було встановлено 09.05.2013 року, але й до цього часу відповідач борг не повернув та перестав відповідати на телефонні дзвінки. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг за договором позики в сумі 2600 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, причини неявки суду не відомі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 05.06.2014 року [PERSON] передала у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 2600 грн., які останній зобов'язувався повернути до 07.06.2013 року. Даний факт підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] та ним не заперечується. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] згідно власноруч написаної розписки від 05.06.2013 року позичив у позивача кошти в сумі 2600 грн. та взяв на себе зобов'язання повернути їх до 07.06.2013 року. Протягом тривалого часу відповідач борг не повертає, чим допустив прострочення виконання зобов'язання, на неодноразові звернення позивача про повернення коштів не реагує, через що має заборгованість перед позивачем в сумі 2600 грн., тому суд вважає за можливе стягнути з нього дані кошти. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved