Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що на підставі договору дарування від 25.08.2009 року їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Вказана квартира була їй подарована відповідачем [PERSON] З 2012 року відповідач виїхав зі спірної квартири та його майно в квартирі відсутнє. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №2015 від 06.05.2014 року відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Наявність реєстрації відповідача в належній їй квартирі перешкоджає у здійсненні в повному обсязі права власності на своє майно, оскільки відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. В зв’язку з цим, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та усунути їй перешкоди в користуванні квартирою, шляхом зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В судове засідання позивачка не з’явилась. Від представника позивачки надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд справи без її участі, а також зазначила про підтримання позовних вимог та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явився, надавши письмову заяву, в якій зазначив про визнання вимог позивачки та просив розглянути справу без його участі. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,169,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору дарування від 25.08.2009 року позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. Згідно довідки комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №2015 від 06.05.2014 року в даній квартирі зареєстровані донька позивачки [PERSON] та попередній власник - відповідач по справі [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як зазначила в своєму позові позивачка, вона постійно проживає за вказаною адресою разом зі своєю дочкою. Відповідач у 2012 році виїхав з квартири, не проживає в ній до теперішнього часу, його майно в квартирі відсутнє. Дані обставини підтвердив у своїй письмовій заяві відповідач, зазначивши, що з 2012 року не мешкає за вказаною адресою, не має наміру проживати у вказаній квартирі в подальшому, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням – квартирою №102 по вул.Мініна,3 в м.Дніпропетровську, а також усунути позивачці перешкоди в користуванні останньою, шляхом зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved