Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 7000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 03.01.2009 року від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить стягнути з нього аліменти, у зв`язку з чим звернулась з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. При цьому пояснила, що з літа 2019 року відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. При цьому пояснив, що він працює офіційно та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03.01.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області №911/02-21 від 18.09.2019 року (а.с.9). Відповідач працює в ТОВ «Будівельна компанія «Ескадор» на посаді слюсар-ремонтник та отримує стабільну заробітну плату, розмір якої складає з жовтня по грудень 2019 року у розмірі 8200 грн. щомісяця, про те матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 7000 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела суду, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини, що буде достатнім для його гармонійного розвитку.

Outcome: partial