Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 30, розташований по вул. Перемоги (Жданова) в с. Малоянісоль Володарського району Донецької області. У вказаному житловому будинку зареєстрована її донька [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], які в березні 2015 року виїхали за межі України та з цього часу в будинку не проживають, їх майно в будинку відсутнє. На теперішній час відповідачі влаштували своє життя і побут за межами України та повертатися до України не збираються. В звязку з тим, що відповідачі зареєстровані в належному їй будинку, вона позбавлена можливості користуватися ним на власний розсуд. В звязку з чим просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком № 30, розташованим по вул. Перемоги (Жданова) в с. Малоянісоль Володарського району Донецької області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилися. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмову заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2007 року зареєстрованого у реєстрі за № 4331 належить домоволодіння № 30, розташоване по вул. Перемоги (Жданова) в с. Малоянісоль Володарського району Донецької області, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське БТІ» № 16695005 від 17.11.2007 року. Відповідно до довідки Малоянисольської сільської ради Володарського району Донецької області за № 461 від 08.04.2016 року в житловому будинку № 30 по вул. Перемоги (Жданова) в с. Малоянисоль, який належить [PERSON], зареєстровані її донька [PERSON], [INFO], та онуки [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які з березня 2015 року та по теперішній час за даною адресою дійсно не мешкають, знаходяться за межами України. [PERSON] обстеження родини від 08.04.2016 року, складеного депутатом Малоянисольської сільської ради з участю сусідів, [PERSON] разом з синами [PERSON] і [PERSON] за адресою: с. Малоянисоль, вул. Перемоги (Жданова), буд. № 30, з березня 2015 року по теперішній час не мешкають, знаходяться за межами України. [PERSON] ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що також говориться у ст. 321 ЦК України. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири) . До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. [PERSON] ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особи можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умов, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачі дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою позивачки понад 6 місяців, суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачки. На підставі викладеного, враховуючи, що донька позивачки - [PERSON], яка є членом її сімї та її діти відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не є членами сімї позивачки, дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою позивачки понад 6 місяців та понад 1 рік відповідно, суд вважає, що відповідачку [PERSON] на підставі ст. 71 ЖК України, а відповідачів [PERSON] і [PERSON] на підставі ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачки. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивачки до трьох відповідачів задоволені, суд вважає, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору пропорційно в розмірі по 183,73 грн. з кожного.

Outcome: approved