Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання їх дитини. Крім того, відповідач постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між ними припинені та втрачені всі фізичні і духовні зв'язки як подружжя, а тому вона вважає, що подальше збереження їх сім»ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] так як, на її думку, сім'я розпалася остаточно. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надала письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити її дошлюбне прізвище Леонова. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, яка мається в матеріалах справи(а.с.20). Таким чином, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечувала, про що нею зазначено в поданій суду заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 55 ч.1,3 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім»ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про шлюб серії 1-ЖС № 090544, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 556(а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 170688 встановлено, що сторони мають на утриманні малолітню дитину сина [PERSON], [INFO](а.с.22). Спору про місце проживання та утримання малолітньої дитини між сторонами на теперішній час не існує. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого періоду часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., сплачений нею при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved