Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2010 року, актовий запис № 569. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними поглядами на життя та різними правилами співжиття, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Також просить спільне майно розподілити між сторонами в судовому порядку, а саме будинок, автомобіль, меблі. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка на позові наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 569. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їхнім інтересам. Згідно ст.\~60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ст.\~68\~СК України\~\~розірвання шлюбу\~не припиняє\~права спільної\~сумісної власності\~на майно,\~набуте за\~час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Статтею 69 СК України\~визначено, що дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу. Дружина\~і чоловік\~мають право\~розділити майно\~за взаємною\~згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Позивачка в позові також просить здійснити розподіл майна, яким є будинок, автомобіль, меблі. Вказану вимогу позивачка жодним чином не обґрунтувала. До суду не було надано жодних доказів, які б підтверджували у сторін наявність спільного майна, зокрема про яке зазначила позивачка в позові, а також його вартість, а відтак у цій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial