Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову вказує, що вона працювала на Дочірньому підприємстві «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» з 11.03.2011 року по 26.08.2014 року і була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить запис в її трудовій книжці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, яка регламентує строки розрахунку з працівником при звільненні, а саме при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Вказує, що на момент її звільнення відповідач розрахунок з нею не провів, заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 26.08.2014 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу в загальній сумі 2994 грн. 27 коп. не виплатив, мотивуючи це відсутністю коштів, тим самим порушуючи її право на оплату праці відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці». 17.09.2014 року вона зверталася до відповідача з заявою про проведення з нею розрахунку, яка була залишена без реагування. Стаття 117 КЗпП України передбачає відповідальність за затримку розрахунку при звільненні і відповідно до неї у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вказує, що відповідно до довідки Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» від 02.09.2014 року № 442 її середньоденний заробіток становить 68 грн. 32 коп. Заборгованість з розрахунку по заробітній платі триває 35 днів. Компенсація заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 2391 грн. 20 коп., виходячи із наступного розрахунку: 68 грн. 32 коп. х 35 днів = 2391 грн. 20 коп. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, з урахуванням вихідної допомоги, в сумі 2994 грн. 27 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку 2391 грн. 20 коп., а всього 5385 грн. 47 коп. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, пояснивши при цьому 17.10.2014 року розрахунок по заробітній платі з нею повністю проведений, однак середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 27.08.2014 року по 16.10.2014 року складає вже 3484 грн. 32 коп., а тому саме цю суму середнього заробітку за час затримки розрахунку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник відповідача - Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс», за довіреністю Кикоть Н.В., позовні вимоги не визнала, пояснивши що позивачкою не правильно проведений розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, а тому просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача Кикоть Н.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з 11.03.2011 року по 26.08.2014 року перебувала в трудових відносинах з Дочірним підприємством «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» та була звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку зі скороченням штату, про що свідчать записи в трудовій книжці позивачки [PERSON] В день звільнення розрахунок з позивачкою проведений не був через відсутність коштів на підприємстві. Відповідно до ст.116 КЗпП України відповідач повинен був у день звільнення виплатити йому всі належні суми, а в разі спору про розмір цих сум виплатити не оспорювану ним суму. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та відповідачем не було спору про розмір належних до виплати позивачці сум. Розрахунок з позивачем з 27.08.2014 року до 17.10.2014 року не був проведений. Згідно довідки Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод № 2» Публічного акціонерного товариства «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» від 02.09.2014 року № 442 середньоденна заробітна плата позивачки становить 68 грн. 32 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про застосування судами законодавства про оплату праці» - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що розрахунок з позивачкою в день звільнення проведений не був в зв'язку з відсутністю коштів на підприємстві, що не виключає відповідальності роботодавця, а тому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки законні та обґрунтовані та підлягають до задоволення. Розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку: 68 грн. 32 коп. (середньоденна заробітна плата) х 51 день (період затримки з 27.08.2014 року по 16.10.2014 року включно) = 3484 грн. 42 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved