Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що у період з 07.09.2000 по 01.04.2009 вони з відповідачем перебували у шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Вказала, що після розлучення донька залишилася проживати з нею та перебувала на повному її утриманні. На даний час, [PERSON] є повнолітньою та навчається у Черкаському державному бізнес-коледжі, вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації за спеціальністю 051 «Економіка», галузь знань 05 «Спеціальні та поведінкові наук» на ІІІ курсі за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, у зв'язку з чим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу і зобов'язаний це робити. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення [PERSON] навчання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений в ухвалі термін відповідач відзиву до суду не надав. Позивачка в судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справив повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. У зв'язку із неявкою сторін фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальних приладів не проводилася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2009 розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] від 01.04.2009). Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про зміну прізвища, серія [NUMBER] від 08.10.2015). Судом достеменно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26.12.2000. З довідки № 1067 від 30.10.2018 вбачається, що [PERSON] навчається у Черкаському державному бізнес-коледжі, вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації за спеціальністю 051 «Економіка», галузь знань 05 «Спеціальні та поведінкові наук» на ІІІ курсі за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Юлія потребує допомоги від батька, так як власного заробітку не має. Відповідач матеріальної допомоги на навчання доньки не надає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, що підтверджується довідкою № 2840/28-5/2-1 від 01.11.2018, отримує державну допомогу, інших доходів не має. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В ході розгляду судом справи з'ясовано, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн. З письмової згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-283 ЦПК України.

Outcome: approved