Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано матеріальної, а також моральної шкоди, відшкодувати яку добровільно відповідач відмовляється, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду, та просити суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди 15 166,00 грн., та у відшкодування завданої їй моральної шкоди 15 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.06.2014р. встановлено, що, відповідач [PERSON] є винним у вчиненні дрібного хуліганства, а саме у побитті вікон належного їй будинку [ADDRESS]. Враховуючи, що, через неправомірні дії відповідача вона змушена була встановлювати нові вікна, їй було завдано матеріальну шкоду у розмірі 15 166,00 грн. Крім того, через стрес, який вона отримала внаслідок неправомірних дій відповідача, їй також було завдано і моральної шкоди, яку вона оцінює у 15 000,00 грн., і також просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій позов підтримала та просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.06.2014р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме у побитті 06.03.2014р. вікон належного позивачці [PERSON]. будинку [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини, встановлені постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.06.2014р. дають підстави суду встановити, та вважати доведеним той факт, що, 06.03.2014р. відповідач [PERSON] побив вікна в будинку позивача. Відповідно до ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу своїх позовних вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В обґрунтування розміру шкоди, завданої відповідачем, позивач надала суду копії товарних чеків на придбання металопластикових вікон на суму 15 166,00 грн., з яких вбачається, що, сума матеріальної шкоди, завданої позивачці при пошкодженні належного їй майна складає 15 166,00 грн. Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, дійсно мали місце обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача завданої позивачці матеріальної шкоди у розмірі 15 166,00 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обгрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, позивачка посилається на те, що через стрес та хвилювання, які вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідача, їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 15 000,00 грн. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження завдання відповідачем моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн. - позивачка суду не надала. Відповідно до змісту ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приймаючи до уваги відсутність доказів щодо підтвердження заявленої позивачем моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн., суд вважає за необхідне задовольнити зазначену вимогу позивача у розмірі 500 грн., та як завдання позивачці матеріальної шкоди не могло не вплинути на звичайний хід життя позивача, та на право власності останньої. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд, задовольняючи позов частково, також вважає необхідним на підставі ст.88 ЦПК України стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial