Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 1,53 га, вартістю 80699,19 грн., у межах згідно з планом, що розташована на території Товтрівської сільської ради призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №7321588800:01:004:0025, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить вищевказана земельна ділянка. Вказане спадкове майно [PERSON] , відповідно до заповіту від 10.02.2000 року заповіла їй. Спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом є чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] ., котрий на спадщину не претендує. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не подано правовстановлюючого документу про належність його [PERSON] Саме тому, позивачка змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, згідно якої представник позивачки просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивачки позовні вимоги підтримують, з підстав вказаних у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2019 року (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання - [ADDRESS] відкрилася спадщина на все належне їй майно. До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 1,53 га у межах згідно з планом, що розташована на території Товтрівської сільської ради призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №7321588800:01:004:0025, що належала померлій на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЧВ №057465 від 15.06.2004 року (а.с. 28). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту від 10.02.2000 року спадкодавиця [PERSON] позивачці [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , від 30.08.1996 року. Відповідно до довідки сільської ради №149 від 25.01.2019 року згаданий заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом є чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00021946030 від 24.01.2019 року, довідки сільської ради №150 від 25.01.2019 року (а.с. 15, 20). Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом відмовився від прийняття спадщини, а також відмовився від виділу Ѕ частки набутого ними майна під час шлюбу, про що подав відповідну заяву (а.с. 27). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавиці [PERSON] разом із нею не проживала, проте спадщину прийняла, що підтверджується заявою про прийняття спадщини (а.с. 26). Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовської Т.М. із заявою, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді згаданої земельної ділянки нотаріусом було відмовлено. Причиною відмови стало те, що позивачкою не надано копії правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , від 30.08.1996 року, який спадкодавиця заповіла позивачці. Вказане вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.01.2019 року (а.с. 25). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В інформаційному листі ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абзацу 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Судом було встановлено, що [PERSON] на законних підставах мала право на земельну частку (пай), що вбачається з відповіді ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області на адвокатський запит №0-24-0.31-357/2-19 від 29.01.2019 року (а.с. 34). Взамін вказаного сертифікату на підставі розпорядження Заставнівської РДА №419 від 08.121.2003 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №057465 від 15.06.2004 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 28). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2019 року витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість спірної земельної ділянки складає 80699,19 грн. (а.с. 29-31, 35). Таким чином, [PERSON] за життя набула право власності на право власності на земельну ділянку, площею 1,53 га, вартістю 80699,19 грн., у межах згідно з планом, що розташована на території Товтрівської сільської ради призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №7321588800:01:004:0025, проте зміни в заповіт не внесла. Все вищевикладене є підставою для задоволення позовних вимог з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче судове засідання, призначене на 09-30 годину 24.09.2019 року учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 30.09.2019 року, то датою ухвалення даного судового рішення є 30.09.2019 року. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved