Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення з вказаним позовом до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що від зареєстрованого з відповідачем 20.04.2019 у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею. Шлюб між сторонами не розірвано, подружжя мешкає окремо один від одного. Відповідач, будучи працездатним і здоровим, не приймає участі в утриманні сина та дружини, добровільно матеріальної допомоги не надає, непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивачка здійснює догляд за сином [PERSON] до досягнення ним трьох років, не працює та потребує у зв`язку із цим утримання від чоловіка, проте останній не надає їй матеріальної допомоги. Відповідачем відзив на позов не поданий. Ухвалою від 16.07.2021 відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялася поштою за останнім відомим місцем проживання останнього. Відправлення повернулося до суду з Довідкою про причини повернення/досилання (Ф.20) з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони 20 квітня 2019 року у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області уклали шлюб, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується долученими до позову копіями відповідних свідоцтв. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено. Позивачка разом з сином зареєстровані за однією адресою. З позову вбачається та не було спростовано відповідачем, що дитина перебуває на утриманні позивачки, яка самостійно несе витрати, пов`язані з вихованням сина. Позивачка [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, не працює та потребує матеріальної допомоги. Батько дитини [PERSON] , який є здоровою та працездатною особою, регулярної матеріальної допомоги дружині не надає. Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Законом визначені підстави для надання подружжям матеріальної допомоги одне одному. Так, право на утримання виникає у дружини, з якою проживає дитина, що не досягла трьох років, за наявності у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Це право не залежить від того, чи працює дружина, з якою проживає дитина, та від її матеріального становища. Оскільки малолітній син сторін [PERSON] проживає разом із позивачкою, яка, перебуваючи у відпустці по догляду за ним до досягнення трирічного віку, не має змоги працювати, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі однієї чверті частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] . При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має матеріальну можливість утримувати дружину та сплачувати на її користь аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. При подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved