Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому з уточненням своїх вимог під час судового розгляду справи, просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 46810 гривень 47 копійок. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16.05.2018 року у справі № 358/268/18, постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто з 28 лютого 2018 року і до 02 червня 2024 року включно. Однак відповідач ухиляється від виконання рішення суду та допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.03.2021 року становить 46810 гривень 47 копійок. Посилаючись на положення ст. 196 СК України позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені вимоги про стягнення пені визнав. Суд, заслухавши позивачку, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року,\~ постановлено стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , місце проживання: с. Гута, Богуславського району Київської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 13 грудня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 01 липня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто з 28 лютого 2018 року і до 02 червня 2024 року включно. Відповідач останнім часом не сплачував аліменти і його заборгованість станом на 31.03.2021 року становить 46810,47 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.04.2021 року. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 22\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він за період виникнення заборгованості приймав міри до пошуків роботи, чи були перешкоди щодо працевлаштування, чи мав він тимчасову непрацездатність. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Оскільки вимоги позивачки обгрунтовані на вимогах закону, суд задовольняє позов про стягнення із відповідача пені за прострочення аліментів у розмірі 46810 ( сорок шість тисяч вісімсот десять) гривень 47 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved