Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 05.09.2016р. з позовом, в якому зазначила, що між сторонами 31.03.2009р. було укладено договір про внесення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Оскільки після спливу строку дії договору зазначені кошти разом з нарахованими процентами не були повернуті відповідачем позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму коштів в розмірі 25620,27грн, що складається з суми вкладу 5460,27грн, та нарахованих відсотків 20160грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність та зазначила, що наполягає на позовних вимогах і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 31.03.2009р. сторони уклали договір №2897 про внесення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок КС «Добрі Гроші» /а.с.5-6/. За умовами договору відповідач приймає від позивача грошові кошти в розмірі 5460,27грн строком на шість місяців і зобов'язується повернути ці кошти разом з нарахованими процентами. Розмір процентної ставки складає 28% річних. Днем закінчення строку дії договору сторони визначили 30.09.2009р.. 31.03.2009р. позивачкою передано відповідачеві гроші в сумі 5460,27грн, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру від 31.03.2009р. /а.с.26/. Враховуючи, що до теперішнього часу грошові кошти не повернуті позивач звернулася до суду з зазначеним позовом і вимагає стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 25620,27грн, що складається з суми вкладу 5460,27грн, та нарахованих відсотків 20160грн. Тож між сторонами виник спір з приводу виконання договірних зобовязань, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК). Отже спір виник з позикових правовідносин, які регулюються параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Згідно статті 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що договір діє з 31.03.2009р. до 30.09.2009р. (п.1.2 Договору). Відповідно до пп.1 п.2.2 Договору проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною спілою сумою вкладу і починається з наступного дня після отримання кредитною спілкою суми вкладу, а припиняється в день закінчення строку дії Договору чи в день дострокового розірвання Договору. Разом з тим, п.6.1 Договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим Договором. Враховуючи, що після спливу строку дії Договору відповідач не виконав своїх зобовязань та не повернув позивачці суму вкладу разом з нарахованими процентами, то строк дії Договору продовжується, а тому відповідач зобов'язаний виконати вимогу позивача про повернення грошових коштів. Згідно ст.599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею ст.611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Підпунктом 3 п.3.3 Договору передбачено, що по закінченню строку його дії вкладник має право отримати всі належні йому суми коштів відповідно до умов Договору. Таким чином, після 30.09.2009р. позивач має в будь-який момент предявити вимогу до відповідача про повернення належних йому коштів. Згідно ч.2 ст.530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З урахуванням умов Договору станом на момент звернення позивачки до суду (05.09.2016р.) розмір грошового зобов'язання відповідача перед позивачем складається з суми вкладу (5460,27грн) та процентів з розрахунку 28% річних на суму вкладу, що за період з квітня 2009р. по березень 2016р. (7 років) складає 10702,13грн (5460,27грн*28%*7років). Таким чином, станом на 01.04.2016р. розмір грошового зобов'язання відповідача перед позивачем складає 16162,40грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вважає, що на підставі ч.3 ст.88 ЦПК, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20грн, оскільки це є мінімальний судовий збір за вимогами майнового характеру. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial