Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], на багаторазовий тимчасовий виїзд за кордон України, без згоди та супроводу батька [PERSON], до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] та надати дозвіл [PERSON] на оформлення та виготовлення проїзних документів дитини, [PERSON], на право на багаторазові тимчасові виїзди за кордон України, до досягнення дитиною повноліття без згоди батька, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2013 р. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею. З 2,5 років він має діагноз - цукровий діабет, тип 1 (важка форма). Йому необхідний постійний її нагляд, оскільки лише вона в змозі підрахувати кількість необхідного інсуліну, його вид (довгий або короткий), кількість ін'єкцій в день, кількість вуглеводів в їжі і час їх прийому для збереження нормального рівня глюкози в крові. У зв'язку з ростом дитини і мінливим гормональним фоном, норми інсуліну коливаються, тому син повинен весь час перебувати під її наглядом. Покласти сина до лікарні на час її виїзду за кордон, для правильного догляду, вкрай небажано через його лабільну психіку і відсутністю у нього досвіду залишатися без рідних. Так як вона лікар, за 6,5 років його хвороби, їй вдалося домогтися того, що він не вважає свою проблему важкою і не знає, що є інвалідом. Правильний догляд, дотримання режиму харчування та лікування забезпечить життєдіяльність дитини та продовжить його життя до старості. Вона не має можливості виїхати за кордон без сина. Іван в 2013 році почав ходити до школи - до цього часу він був на індивідуальному навчанні з метою кращого контролю рівня глюкози в крові. Вона щоденно приходить до школи, робить ін'єкцію і годує його обідом після 4-го уроку. ЇЇ старша донька, [PERSON], навчається у Франції. У будь-який момент може виникнути ситуація, що вимагає її приїзду до Франції, однак вона не в змозі покинути територію України, так як не може взяти сина з собою. Відповідач не займається вихованням сина та не надає йому матеріальну допомогу. На її прохання надати сину дозвіл на виїзд за кордон до його повноліття, відповідач відмовив. У зв'язку з чим вона звернулась до суду за захистом її прав. В судовому засіданні представник відповідач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.02.2013 р., що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві 22.01.2004 р. Серії [NUMBER]. Відповідно до довідки лікаря Обласної дитячої лікарні поліклінічного відділення м. Мукачево від 19.04.2013 р. [PERSON] встановлений діагноз: цукровий діабет, важка форма, тип І. 02.09.2013 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з листом, в якому просила надати дозвіл на виїзд сина за кордон без його дозволу до досягнення ним повноліття, з метою реалізації його права на безперешкодний виїзд за кордон. Оскільки син хворіє, вона не має можливості залишати його вдома на час її від'їзду за кордон. Їй необхідно мати можливість вільно планувати поїздки за кордон для обстеження і можливого лікування сина, та по можливості відання їх доньки у Франції, або країні її перебування та вирішення власних справ. 17.09.2013 року відповідачем надана відповідь позивачці на вищевказаний лист, з якого вбачається, що загалом він не заперечує проти надання одноразового дозволу для виїзду сина за кордон, проте просить надати інформацію, що підтверджує реальність і обґрунтованість виїзду. Таким чином, позивачкою не надано доказів щодо наявності конкретного спору, який потребує вирішення його судом. Суд також вважає за необхідне зауважити також на те, що позивачкою були заявлені позовні вимоги на випадок можливого виникнення спору у майбутньому. В той же час згідно із ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на вказане, звернення до суду з вищевказаним позовом у порядку ст. 3 ЦПК України повинно мати місце тільки за наявності спору. Крім того, відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. П. 2 -3 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1999 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Отже, чинним законодавством України встановлено саме право, а не обов'язок батьків, щодо надання згоди на виїзд дитини за кордон. А тому за таких обставин відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача на вчинення дій, не передбачених законом. Посилання позивачки на те, що відповідач не приймає участь у вихованні дитини та матеріально не допомагає, не впливає на сутність вирішення даного спору, а тому суд не приймає їх до уваги. За таких обставин суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення.

Outcome: dismissed