Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1\~400, 00 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2017 року. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матірю. Також позивачка вказує, що відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. У вересні місяці 2014 року [PERSON] вступив до Одеського професійного ліцею морського транспорту на денну форму навчання за спеціальністю електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно син не в змозі. Тому, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1\~400, 00 грн. щомісячно до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала вищевказані позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Не заперечувала проти сплати аліментів у розмірі 1\~100, 00 грн. щомісячно, оскільки відповідач не має постійного заробітку, та на його утриманні знаходиться також нова сімя - дружина та малолітня дитина, а також батьки похилого віку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] погодилась на оплату позивачем аліментів у розмірі 1\~100, 00 грн. щомісячно. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 1997 року. Від сумісного проживання у них народилась дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР №0983663. У свідоцтві про народження батьком дитини вказаний [PERSON] Після розірвання шлюбу між сторонами 26 листопада 2002 року син залишився проживати разом з матірю. Також судом встановлено, що відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. У вересні місяці 2014 року [PERSON] вступив до Одеського професійного ліцею морського транспорту на денну форму навчання за спеціальністю електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування зі строком навчання до 30 червня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою №2143 від 07 вересня 2016 року. У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно [PERSON] не в змозі. Тобто на даний час він знаходиться на утриманні позивачки. У судовому засіданні також доведено, що позивачка працює в ФОП [PERSON] з 02 червня 2012 року на посаді секретаря з щомісячним заробітком 1\~470, 00 грн. Тому, її заробіток є недостатнім для забезпечення нормального життєвого рівня сина. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовами, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Згідно ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не має постійного заробітку, та на його утриманні знаходиться також нова сімя - дружина та малолітня дитина, а також батьки похилого віку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти сплати відповідачем аліментів у розмірі 1\~100, 00 грн. щомісячно. Позивачка також погодилась на вищевказану суму. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, [PERSON]с., [INFO], у розмірі 1\~100, 00 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2017 року, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У звязку зі звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: partial