Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 20.08.2013 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS], на яку вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, при житті її батько отримав розпорядження Володарської райдержадміністрації за №646 від 19.11.2012 року, яким було затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради, однак не встиг оформити право власності на своє імя та належним чином зареєструвати право власності на нерухоме майно в органах державної влади. На її звернення до [PERSON] райдержадміністрації листом від 21.12.2016 року було повідомлено, що розпорядженням передбачена передача у власність земельної ділянки [PERSON] та видача держакту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, у неї є всі докази того, що її батько [PERSON] отримав у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, яка знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради. Як спадкоємиця за законом, вона має право і бажає отримати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, але відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку робить неможливим оформлення спадщини через нотаріальну контору, у звязку з чим у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено. Також, зазначає, що інших спадкоємців за законом після смерті її батька крім неї немає. Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1421787000-06-000-1325, площею 2,00 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області, для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, представник позивачки адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, не заперечував проти позову. Представник відповідача [PERSON] у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЕД № 371190, виданим відділом РАЦС Сверловського МВК від 18.02.1987 року, актовий запис №170. 20.08.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЕД № 376244, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свердловського МУЮ у Луганській області від 22.08.2013 року, актовий запис №725. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивачкою отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності, а саме ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, до нього переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Розпорядженням голови Володарської районної державної адміністрації від 20.11.2012 року № 675, затверджено «Проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області», передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), які знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради та видано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] райдержадміністрації Донецької області від 21.12.2016 року №01-4952/31/01 [PERSON] було повідомлено, що розпорядженням передбачена передача у власність земельної ділянки [PERSON] та видача держакту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Судом встановлено, що за життя [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, яка знаходяться за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради не отримав. З листа відділу Держгеокадстру в Володарському районі Донецької області №С-220/0-5/6-17 від 19.01.2017 року, вбачається, що зареєстрована державна власність на земельну ділянку, кадастровий номер 1421787000:06:000:1325, площею 2,00 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Нікольського району Донецької області для ведення особистого товарного селянського господарства. Таким чином, оскільки за життя [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, передану йому у власність, тобто не набув право власності в контексті ст.125 ЗК України, то в розумінні ст.1218 ЦК України, право власності на земельну ділянку не може входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємицею, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Закон України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~дозволяє спадкоємцю оформити право власності у разі не оформлення його спадкодавцем в окремому позасудовому порядку. Крім того, з листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови в завершенні процедури приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємець має право звертатися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації на ім'я спадкоємця в порядку спадкування, а не права власності на земельну ділянку. У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачкою при зверненні до суду витрати у виді судового збору в розмірі 674 гривні відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed