Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що [PERSON] більше одного року не проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Підставою для звернення послужило те, що внаслідок реєстрації відповідача вона позбавлена можливості оформити житлові субсидії. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад рік без поважних причин. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що відповідач фактично не проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS] близько одного року та двох місяців. Відповідач проживає окремо після їхнього розлучення. Через те, що відповідач зареєстрований в будинку в позивачки виникають труднощі при оформленні житлових субсидій. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та додатково зазначив наступне. Він дійсно після розлучення з представником позивачки пішов . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що відповідач в житловому будинку, який належить позивачці, та знаходиться в [ADDRESS], не проживає з серпня 2013 року. На даний час він проживає в будинку матері. Суд вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази здобуту в судовому засіданні в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності, згідно ст.321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири у відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. В цьому будинку також зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою №1025 від 31.10.14р. Міжрічанської сільської ради (а.с.5). Згідно по господарської книги виконавчого комітету сільської ради, за [PERSON] облікується домоволодіння по [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1026 від 31.10.14р. Міжрічанської сільської ради (а.с.6). Крім пояснень представника позивачки, свідків та не заперечення даного факту самим відповідачем факт не проживання [PERSON] у вказаному будинку більше одного року також підтверджується актами обстеження побутових умов та реєстрації жильців, що складені депутатом Міжрічанської сільської ради (а.с.8-9) В судовому засіданні встановлено, що відповідач більше одного року не проживає за місцем своєї реєстрації у будинку, який є власністю позивачки [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS], оскільки останній не проживає за місцем реєстрації більше одного року. Таким чином, позивачка вправі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності будинком на власний розсуд, а тому її вимоги про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням є обгрунтованими. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, та

Outcome: approved