Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,1089 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,3202 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин: площею 0,1334 га. та площею 0,1868 га., розташованих по [ADDRESS]. Вищевказані земельні ділянки були передані спадкодавцю у приватну власність рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 11 від 31.01.1997 року, до якого було внесено зміни рішенням № 62 від 02.08.2018 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину та частково її оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на спадковий будинок [ADDRESS]. Відповідачі також спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, однак на неї не претендують. Однак вона не може оформити свої спадкові права за вищевказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,1089 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,3202 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин: площею 0,1334 га. та площею 0,1868 га., розташованих по [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті чоловіка. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов повністю суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справ суд встановив: [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS] (а.с. 4,5,15). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,1089 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,3202 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин: площею 0,1334 га. та площею 0,1868 га., розташованих по [ADDRESS] (а.с. 9). Вищевказані земельні ділянки були передані спадкодавцю у приватну власність рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 11 від 31.01.1997 року, до якого було внесено зміни рішенням № 62 від 02.08.2018 року (а.с. 6,7). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину та частково її оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на спадковий будинок [ADDRESS] (а.с. 10,11,15). Відповідачі також спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, однак на неї не претендують (а.с. 22,25). Однак вона не може оформити свої спадкові права за вищевказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 16). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328,1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на житловий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавиці державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в данному випадку правового значення не має. За таких обставин суд визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки площею 0,1089 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,3202 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин: площею 0,1334 га. та площею 0,1868 га., розташованих по [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину.

Outcome: approved