Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування квартирою № 20 в житловому будинку № 146 по вул. П Ловецького в м. Мелітополі зазначивши, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 08.05.2014 року їй належить квартира № 20 в житловому будинку № 146 по вул. П. Ловецького в м. Мелітополі Запорізької області. Відповідачі по справі прописані у вказаній квартирі на правах невістки та онука. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі приводить до порушення прав позивачки та перешкоджає їй належним чином розпоряджатися власністю. Відповідачі по справі починаючи з 2006 року у вказаній квартирі не мешкають, позивачці не відома їх нова адреса, однак у позивачки виникають труднощі з зняттям з реєстрації, оскільки вони не приїздили та не планують приїздити до міста Мелітополя. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини неявки, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає неявку відповідачів неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, на підставі наявних у справі документів, враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідачів, та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії договору купівлі продажу від 01.03.1995 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила трьохкімнатну квартиру яка знаходитися в м. Мелітополі по вул. П Ловецького 146/20 /а.с.6-7/. Відповідно до копій технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником вказаної квартири є [PERSON] /8-10/. Відповідно до довідки КП «Житломасив» від 28.01.2016 року до складу сім»ї [PERSON] входять [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.11/. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що з 2006 року та по теперішній час, відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають, їх речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідачі не предявляють. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved