Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 14.09.2013 року позивачка припаркувала свій автомобіль [NUMBER], у дворі по пр. Ушакова, 58 у м. Херсоні. Через пів години зясувала, що її автомобіль, в наслідок порушення ПДР, було пошкоджено відповідачем по справі, який керував автомобілем [NUMBER]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 04 жовтня 2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Од же позивачка зазначає, що вказане зіткнення привело до технічного пошкодження автомобіля, що в свою чергу призвело до відновлювального ремонту та завданням їй матеріальної шкоди у розмірі 3421,31грн., моральної шкоди в розмірі 2000грн. та витрати повязані з судовим розглядом справи, а саме оплата автотоварознавчого дослідження в розмірі 455грн., та судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В ході судового розгляду позивачка поповнила свої позовні вимоги, а саме просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати повязані з викликом до суду у сумі 1530грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала вимоги викладені в позові з підстав в ньому зазначених, просила суд їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд в задоволенні вимог позивачу відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так судом встановлено, що 14.09.2013 року близько 17,25 год. в м. Херсоні в дворі будинку №58 по пр. Ушакова в м. Херсоні Шірін Дженгіз керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці маневру скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується постановою Суворовського районного суду від 04 жовтня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію т.з. пошкоджений автомобіль [NUMBER] належав [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №139143Га/12хр від 12.10.2012 року укладеного між позивачкою та СК АХА Страхування, автомобіль [NUMBER] було застраховано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 12 жовтня 2013 року до Дочірнього підприємства «Експерт-Сервіс Авто» в м. Херсоні звернулась [PERSON] з усною заявою про проведення експертного дослідження пошкодження її автомобіля [NUMBER]. Відповідно до висновку №367 експертного автотоварозначого дослідження від 22 жовтня 2013 року по визначенню матеріального збитку завданого власнику «Nissan», д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП встановлено, що матеріальний збиток складає 4853,18грн., також вказана експертиза вказала втрату товарного вигляду зазначеного автомобіля позивачки в сумі 2426,59грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Од же з урахуванням того, що позивачка сплатила 994грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], решта суми у розмірі 3421,31грн. з урахуванням втрати товарної вартості вказаного автомобіля позивачки в результаті ДТП, в рахунок відшкодування відновлювальних робіт підлягає стягненню з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також позивачка звернулась до суд з вимогою про відшкодування з відповідача на її користь моральної шкоди в розмірі 2000грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знеціненням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань потерпілого. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом. п.5 вказаного Пленуму зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню про вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Од же зобовязання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії. Вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та не підлягає задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачці моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачкою не надано будь-яких доказів перебування нею в стані глибокого страждання. Також позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; втирати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; втирати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. З огляду на наведене безумовному стягненню підлягають витрати позивачки повязані з проведенням товарознавчої експертизи від 22 жовтня 2013 року №367, в розмірі 450грн. та повязані з оголошенням про розгляд справи у ЗМІ у розмірі 48грн., які нею сплачені та документально підтверджені. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача суми оплати за друковані послуги в розмірі 11грн., відправлення судових повісток в розмірі 7,15грн., оскільки вказані витрати не відносяться до витрат повязаних з розглядом справи. Також позивачка звернулась до суду з вимогою про відшкодування судових витрат повязаних з явкою до суду. Відповідно до ст.85 ЦПК України витрати повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові, а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності згідно ст. 10 ЦПК України. Од же в частині вимог, що стягнення з відповідача на користь позивачки суми в розмірі 1530грн. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачкою в свою чергу не надано суду документально підтвердженого доказу того, що вона такі витрати понесла. Також, в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить до стягнення судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: partial