Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивачки до суду з аналогічним позовом немає. 15.05.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 28.05.2019 року, ухвалою судді від 29.05.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання. 25.07.2019 року сторони до суду надали заяви. Позивачка підтримала заявлений нею позов і просила задовольнити вимоги. Відповідач позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи надані до суду сторонами заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. У ході розгляду справи судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20.08.2018 року. Дане рішення 20.09.2018 року набрало законної сили ( а.с.7-8). Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4), який мешкає з позивачкою. Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що він зареєстрований і мешкає по [ADDRESS] , відомості про працевлаштування відсутні. Відомості про інших утриманців відсутні. Крім того, немає даних про незадовільний стан здоров`я відповідача. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За таких обставинах порушуються права, свободи, та інтереси неповнолітньої дитини та позивачки, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що позивачкою наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина та ці обставини не були спростовані відповідачем, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. ст. 133,141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved