Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання дитиною. В обґрунтування своєї заяви пояснила, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день [PERSON] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет». Термін навчання першим «бакалаврським» рівнем 4 навчальні роки, з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. Стипендію він не отримує, тому коштів не достатньо для нормального існування. Просить суд винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщався належним чином, до суду відзив не подав, суд вважає причину його неявки неповажною, а тому відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Станом на теперішній час [PERSON] є студентом ІІ курсу, факультету економіки та управління бізнесом денної форми навчання, Криворізького національного університету. Термін навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. ( а. с. 10). Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячі з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність стабільного місця роботи і регулярних доходів у відповідача, зобов`язання за виконавчим листом, про стягнення аліментів, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у вказаному розмірі щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час навчання та не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved