Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні разом із своїм представником просять суд визнати за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті 20.01.2017 року [PERSON], яке складається із: будинковолодіння, що розташоване в с.Садки по вул.Нова 10 Заліщицького району Тернопільської області, вартістю 232400,00 грн., власниками якого по 1/3 частині кожен були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., нормативною грошовою оцінкою 22766,12 грн.; земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., нормативною грошовою оцінкою 1010,94 грн. згідно державного акту серії I-ТР №025395, який зареєстровано та видано 15.11.2001 року за реєстраційним №67 на ім'я [PERSON]; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., нормативною грошовою оцінкою 22766,12 грн.; земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., нормативною грошовою оцінкою 1010,94 грн. згідно державного акту серії I-ТР №025396, який зареєстровано та видано 15.11.2001 року за реєстраційним №68 на ім'я [PERSON]. Позивачка та її представник покликаються на те, що померлий 20.01.2017 року батько позивачки [PERSON] за життя прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], які померли 04.01.2004 року та 02.11.2007 року відповідно, оскільки проживав на момент смерті із спадкодавцями, однак не встиг оформити спадщину у зв'язку із смертю. Позивачка в свою чергу, як стверджує вона та її представник, є спадкоємицею за законом після смерті 20.01.2017 року батька [PERSON], є такою, що прийняла спадщину, так, як у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори відповідну заяву, але у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на будинковолодіння та земельні ділянки, не може оформити спадщину, тому вимушена звертатись до суду з даним позовом. Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали, просять відмовити в його задоволенні, оскільки у позивачки наявне право оформити спадщину після смерті батька в нотаріальні конторі, про що представили суду оригінали документів на спадкове майно, які видані на ім'я спадкодавців. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ИД №226542 від 11.07.2017 року [PERSON] померла 04.01.2004 року. 15.11.2001 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт серії I-ТР №025396 на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., нормативною грошовою оцінкою 22766,12 грн.; земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., нормативною грошовою оцінкою 1010,94 грн. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була власницею 1/3 частини будинковолодіння, що розташоване в с.Садки по вул.Нова 10 Заліщицького району Тернопільської області. Відповідно до довідки №858 виданої 17.07.2017 року виконавчим комітетом Садківської сільської ради Заліщицького району на момент смерті [PERSON] з нею проживали чоловік [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ИД №226541 від 11.07.2017 року [PERSON] помер 02.11.2007 року. 15.11.2001 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт серії I-ТР №025395 на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., нормативною грошовою оцінкою 22766,12 грн.; земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., нормативною грошовою оцінкою 1010,94 грн. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником 1/3 частини будинковолодіння, що розташоване в с.Садки по вул.Нова 10 Заліщицького району Тернопільської області. Відповідно до довідки №857 виданої 17.07.2017 року виконавчим комітетом Садківської сільської ради Заліщицького району на момент смерті [PERSON] з ним проживав син [PERSON]. Стаття 1268 ч.3 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] помер 20.01.2017 року, згідно свідоцтва про смерть, серії І-ИД №226537 від 30.06.2017 року. Факту про те, що померлий [PERSON] за життя прийняв спадщину після смерті своїх батьків, зокрема: будинковолодіння, що розташоване в с.Садки по вул.Нова 10 Заліщицького району Тернопільської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., згідно державного акту серії I-ТР №025395, який зареєстровано та видано 15.11.2001 року за реєстраційним №67; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,26 га., з яких: земельна ділянка I (рілля), площею 0,81 га., земельна ділянка IІ (пасовище), площею 0,45 га., згідно державного акту серії I-ТР №025396, який зареєстровано та видано 15.11.2001 року за реєстраційним №68, сторони в судовому засіданні не заперечували. Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачка, згідно свідоцтва про народження, серії 1-ИД №145548 від 05.04.2004 року народилась 01.05.1996 року, її батьками записано [PERSON] та [PERSON]. 27.03.2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка зареєстрована за №119 у спадковій справі №51 за 2017 рік. 16.05.2017 року відповідач [PERSON] звернувся із письмовою заявою до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], яка зареєстрована за №179 у спадковій справі №51 за 2017 рік. 15.06.2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка зареєстрована за №245 у спадковій справі №51 за 2017 рік. 15.06.2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка зареєстрована за №246 у спадковій справі №51 за 2017 рік. Відповідно до положень ст.1269 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ч.1 ЦК України). В судовому засіданні відповідач [PERSON] представив суду оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема державні акти на право приватної власності на землю серії І-ТР №025395 та серії І-ТР №025396, що є предметом спору по даній справі. Позивачкою та її представником в судовому засіданні не доведено, що у позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ч.1 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Відповідно до ст.1297 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні у позивачки [PERSON] наявні всі умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], підстави для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, земельні ділянки посвідчені державними актами серії І-ТР №025395 та серії І-ТР №025396, передбачені ст.392 ЦК України, у позивачки відсутні, що також знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні. Крім цього, відповідно до глави 13 ч.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року судам роз'яснено, що слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вищевказана постанова є доказом по справі. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Позивачкою ж не подано суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, натомість додано до позовної заяви лист №444/02-14 від 03.08.2017 року приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON], яким останній відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки [PERSON] не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, що видані на ім'я спадкодавця. А, тому, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити за його недоведеністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed