Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області про визнання права користування житловим приміщенням, за яким просить суд визнати за нею право користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], як члена сімї наймача квартири [PERSON], який помер 10 липня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалася на те, що її покійний син [PERSON], до дня смерті проживав і був зареєстрований в неприватизованій квартирі за адресою: Харківська обл.., [ADDRESS], яку він займав на умовах найму, згідно ордеру № 161, виданого на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ВАТ «Купянський цукрокомбінат». Останні три роки вона проживала разом з сином у вищезазначеній квартирі у якості члена його сімї, і на сьогоднішній день ця квартира є адресою її фактичного постійного місця проживання. Вселилася вона до вказаної квартири в 2012 році зі згоди свого сина, який неодноразово ставив питання про її реєстрацію за цією адресою, але у звязку з його смертю, яку ніхто не міг передбачити, питання її реєстрації за вищевказаною адресою так і не було вирішено. Після смерті сина постало питання про подальше її проживання у спірній квартирі, на даний час вона позбавлена права користуватися нею, так як власник житлового приміщення опечатав квартиру до вирішення спору у судовому порядку. Вона проживає у своїх родичів, так як не має іншого постійного житлового приміщення для проживання. За таких обставин позивачка звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON], підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, пояснивши, що за час її мешкання разом з сином у спірній квартирі, вона здійснювала всі необхідні заходи по утриманню квартири, сплачувала комунальні платежі, проводила поточний ремонт квартири, для поліпшення житлових умов, у 2014 році вона за свої кошти замінила вхідні двері та віконні рами на склопакети, на підтвердження чого, надала суду довідки про відсутність заборгованості за комунальні послуги на накладну на придбання металопластикових конструкцій на її імя. Останні два роки син хворів, йому потрібен був догляд, вона постійно проживала з ним. У них з сином був один сімейний бюджет. Від представника відповідача за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без її участі, заперечень по справі немає, при вирішені спору покладаються на розсуд суду /а.с.18,19/. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, перевіривши докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] Ордеру № 161, виданого ВАТ «Купянський цукрокомбінат» [PERSON], йому надано право на зайняття кімнати № 25 загальною житловою площею 23 кв.м., гуртожиток № 3 по вул. 1-ій Цукрозаводській. Ордер видано на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ВАТ «Купянський цукрокомбінат» на період роботи на цукрокомбінаті, протокол № 6 від 20.08.2007 року /а.с.11/. [PERSON] помер 10 липня 2015 року, у віці 28 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 503307. Родинний звязок між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджений свідоцтвом про його народження серії ІV-ВЛ № 295694, згідно якого позивачка є його матірю /а.с.9/. [PERSON] від 06.08.2015 р., затвердженого ЖКП-1 Купянської міської ради Харківської області, [PERSON], зі слів сусідів, дійсно проживала без реєстрації за адресою: м. Купянськ, вул. 1-а Цукрозаводська[ADDRESS], протягом останніх трьох років /а.с.8/. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], колишня сусідка, [PERSON], сусідка [PERSON], пояснили, що даний будинок вважається гуртожитком, в ньому кімнати розташовані коридорним типом, кухня спільна, підтвердили суду тривале фактичне проживання без реєстрації та користування [PERSON] квартирою № 25 в будинку № 3-А, вул. 1-а Цукрозаводська, м. Купянськ, Харківської області, вказавши, що вона проживала у цій квартирі разом зі своїм сином [PERSON], який помер у 2015 р., вона готувала на загальній кухні їжу, підтримувала цю квартиру у належному стані, у кімнаті знаходилися її речі, вони разом з сином за його життя проводили ремонт у кімнаті, замінили вікна, вхідні двері, всі вважали їх сімєю, син не заперечував проти її проживання разом з ним, у них завжди були добрі стосунки. Після смерті [PERSON], [PERSON] збиралася покрасити підлогу, мала намір і надалі проживати у цій кімнаті, так як, з її слів їм відомо, що у неї немає іншого житла, але квартиру опечатали десь у серпні 2015 року. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Довідками комунальних підприємств підтверджується про відсутність боргів за адресою: м. Купянськ, вул. 1-а Цукрозаводська[ADDRESS], за електроенергію, за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, квартплату та експлуатаційні послуги. Накладною № 09/13 від 16.09.2014 р. підтверджується придбання [PERSON] у ФО-П [PERSON], м. Купянськ, Харківська обл., металопластикових конструкцій на суму 4071,00 грн., в якій її адреса зазначена: вул. 1-а Цукрозаводська, 3-А, кв. 25. [PERSON] паспортних даних [PERSON] з 02.09.2009 р. ніде не значиться зареєстрованою. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона разом із сином постійно проживала у спірній квартирі, іншого житла у неї немає, зволікала з реєстрацією її у спірній квартирі у звязку з тяжким матеріальним становищем, з метою меншої сплати за комунальні послуги. Інші члени сімї у її померлого сина відсутні. Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного права з іншими членами сімї права користування жилим приміщення, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадянського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. [PERSON] ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. [PERSON] п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. У відповідності зі ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням. Таким чином, оскільки позивачка є близьким родичем наймача, тривалий час проживала в займаній ним квартирі, здійснювала заходи по її утриманню, спірна квартира була її єдиним місцем проживання та іншого житла вона не має, обставини та зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність права користування позивачем спірним жилим приміщенням.

Outcome: approved