Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) з часу подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, посилаючись на те, що 06.12.2016 вона зареєструвала шлюб з відповідачем та [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Однак, сімейне життя з боржником не склалося та з вересня 2017 року вони проживають окремо. Шлюб на даний час не розірвано. Донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона на даний час не працює, так як вимушена доглядати за донькою та не має доходу, відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Їй відомо, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Ливарна компанія «ТАЛКО» та має можливість надавати таку допомогу. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками), та не надав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 грудня 2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1038. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копію свідоцтва про народження. /а.с.5/ Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. /а.с.6/. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьохрічного віку . Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» (на час пред'явлення позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн. 00 коп. Оскільки, позивачка при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704 гривень 80 копійок. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До судових витрат, як зазначено ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать і витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 8 ст. 141. ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачкою на підтвердження витрат на правничу допомогу надані наступні докази: Договір про надання правової допомоги укладений 28.02.2018 з адвокатом Пузій О.В. предметом якого є також і складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини за винагороду в розмірі 350 грн.; акт про виконані послуги від 28.02.2018; Квитанцію до прибуткового касового ордера №32 від 28.02.2018 . Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що витрати в розмірі 350 грн. понесені позивачкою на складання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved