Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який заявою від 02.10.15. доповнила та змінила (а.с.25-26), мотивуючи свої вимоги наступним. 01.12.11. позивачка та відповідач уклали шлюб. Мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не мешкає з червня 2015 року, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, за час шлюбу відмовлявся сплачувати кошти на утримання дитини. Відповідач є пенсіонером та має третю групу інвалідності. Однак він працює таксистом та має постійне джерело доходу, інших дітей не має. Крім того зазначає, що потребує додаткових коштів на купівлю дитині одягу та взуття, тому вважає, що відповідач повинен брати участь у додаткових витратах. Просила присудити з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], до його повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. починаючи 1.09.2014 року; присудити з [PERSON] на її користь додаткові витрати періодично у 500 грн. один раз на шість місяців, а саме на зимовий період та літній, сплату сум на додаткові витрати призначити на август та на март щороку до досягнення дитиною повноліття; стягнення аліментів допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка уточнену позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив, що отримує пенсію по інвалідності, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 200-250 грн. Інших доходів не має. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2011 року (а.с.4). Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі (а.с.5). Шлюбні відносини припинили з червня 2015 року. Згідно довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 09.09.15. № 4566, яка видана [PERSON] вбачається, що вона дійсно проживає та постійно зареєстрована у [ADDRESS]; проживає разом з сином - [PERSON], 2011 року народження (а.с.2). Позивачка, посилаючись на ст. 191 СК України, просить стягнути аліменти починаючи з 01.09.2014 року. До відповідача зверталась в усній формі щодо надання матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак в судовому засіданні позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів відповідачем, жодних доказів з цього приводу вона не надала, крім того сторони в судовому засіданні підтвердили той факт, що фактично вони припинили проживати разом з червня 2015 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи, домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я сторін, а саме те, що [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання (а.с.32), їх матеріальне становище (а.с.3,29-30), розмір отримуваних доходів, офіційне працевлаштування позивачки, отримання відповідачем пенсійних виплат, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, тому враховуючи спільний обов'язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, а тому необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Чернігова, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - по 350 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка, відповідно до ст. 185 СК України, просить у позові стягнути з відповідача додаткові витрати. Згідно зі ст. 185 СК України, батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З пояснень позивачки та обставин, які викладені в доповненні та зміні позовних вимог вбачається, що додаткові витрати їй необхідні для придбання одягу та взуття для дитини, однак це не є особливими обставинами, що пов'язані із розвитком здібностей або лікуванням хвороби, які передбачені вимогами ст. 185 СК України, жодних доказів понесення додаткових витрат суду не надано, тому в задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат з відповідача слід відмовити. Крім того, необхідно стягнути з відповідача на користь Державного бюджету (отримувач: УК у м. Чернігові /Новозаводський р-н/ 22030001, КОД ЄДРПОУ 38054398, МФО 853592, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, розрахунковий рахунок № 31210206700004) судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial