Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивачка за первісним позовом вказує на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який було розірвано 10 лютого 2014 року. У період спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка зараз проживає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Любарського районного суду від 09.12.2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що встановлений рішенням суду розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулася до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом в якому вказує, що він являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] і з нього на підставі рішення суду стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На даний час його заробітна плата у середньому складає 9000 грн. на місяць, а сума аліментів - 3000 грн. Крім того, він як батько дитини приймає участь у її вихованні та утриманні, по мірі можливостей купує їй речі та іграшки. Наразі у нього з'явилися непередбачувані життєві обставини, які мають істотне значення, а саме: він зараз проживає зі своїми батьками, які потребують термінової його матеріальної та моральної допомоги, оскільки його батько важко хворий і потребує стороннього догляду та хірургічного втручання, яке коштує значних коштів. За таких обставин, він просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення нею повноліття. Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо зустрічного позову, подала відзив на нього в якому зазначила, що заявлені у ньому позовні вимоги не визнає та просила відмовити у його задоволені. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги за первісним позовом визнала частково. Зустрічний позов підтримала з підстав зазначених у ньому та просила суд визначити розмір аліментів вказаний у ньому. Також пояснила, що вона являється матір'ю [PERSON] Інших дітей у сина не має. Син [PERSON] їх з батьком не утримує, а лише допомагає. Крім того, вона додала, що вони з чоловіком отримують пенсію. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення [PERSON], розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області від 10.02.2014 року. [INFO] року народилася [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №26, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. За рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 09.12.2013 року, [PERSON], [INFO], житель с.Борушківці Любарського району Житомирської області зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всих видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] року. Довідка №1909 від 05.12.2017 року, видана Старочорторийською сільською радою вказує на те, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Також суд звертає увагу на те, що згідно ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка 27.02.1991 року ратифікована постановою Верховної ради України встановлено, що: 1. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 2. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що батько від своїх обов'язків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини не ухиляється, виходячи з його зустрічного позову, матеріально підтримує дитину, однак враховуючи те, що розмір аліментів, що визначений у рішення Любарського районного суду від 09.12.2013 року, на даний час не відповідає розміру визначеному Законом, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи зустрічний позов, суд приймає до уваги те, що відповідач на даний час офіційно працює, тобто має постійний регулярний заробіток, має добрий стан здоров'я, оскільки не надав суду інших доказів про свій стан здоров'я, немає інших утриманців, так як посилання на батьків, які перебувають на його утриманні, в судовому засіданні спростовані його представником, а тому судом до уваги не приймаються, оскільки він не підтвердив це відповідними доказами згідно ст.76 ЦПК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved