Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивачка. звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача., в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання під час навчання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до закінчення терміну навчання, а саме до 30 червня 2022 року. Свій позов мотивує тим, що сторони по справі мають спільну повнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на 1-му курсі ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» денної форми навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з метою захисту прав дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.06.2012 року розірвано рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області/а.с.7/. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] /а.с.8/. Відповідно до довідки ДВНЗ «Мелітопольського промислово-економічного коледжу» від 28.12.2020, [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення , спеціальності КС. Закінчує навчання 30.06.2022 /а.с.9/. Відповідно до довідки голови квартального комітету Лаврік О.Г. від 29.12.2020 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10/. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] досяг 18 років, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати ним матеріальну допомогу суду надано не було. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивачки слід стягнути матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує на теперішній час навчання і у зв`язку з 99 цим потребує, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення сином навчання, тобто до [INFO] , але не більш ніж до 23-х років. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved