Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №828. Від шлюбу у них 10 грудня 2008 року народився син [PERSON]. Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та введення спільного господарства, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини. На даний час вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо, а їх шлюб існує формально. Після фактичного припинення сімейних відносин дитина проживає та знаходиться на її утриманні, а відповідач жодних коштів на утримання сина не надає та не бере участі у його вихованні. Зазначає, що стан здоров»я відповідача задовільний, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає. Вказує, що не має достовірної інформації де працює відповідач, оскільки жодних відносин з ним не підтримує. Їх син виховується у спеціалізованому дитячому виховному закладі та потребує додаткових витрат, у звязку із незадовільним станом здоровя. Уточнивши позовні вимоги, просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та підтвердила викладені у позові обставини. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 04 липня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 828 (а.с.4). Від шлюбу у сторін 10 грудня 2008 року народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.7). Спільне життя сторін не склалося. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим, вони припинили сімейні відносини. На даний час сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімўя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Також судом було встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків малолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, вихованні (а.с.8). Малолітній [PERSON] відвідує спеціальний дошкільний навчальний заклад №31. Стан здоровя його незадовільний (вади мови та розумового розвитку), у звязку із чим дитина потребує значних коштів на утримання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач взагалі не допомагає дитині, а всі витрати по вихованню та утриманні сина лягли на її плечі. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] має нерегулярний дохід. Стан здоров»я його задовільний, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, відсутності на утриманні відповідача інших дітей, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved