Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона, є власником будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується рішенням третейського суду від 23.03.2008 року. В будинку [ADDRESS] проживають та зареєстровані: вона позивачка, дочка позивачки [PERSON] , внуки [PERSON] та [PERSON] , а колишній зять позивачка - [PERSON] зареєстрований, але не проживає в будинку з 2013 року. Відповідно до акту депутата Сквирської міської ради від 29.09.2020 року в будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON] , 1973 року народження. Відповідач не є членом сім`ї позивачки, вони не ведуть спільного господарства, ніяких ремонтних робіт відповідач в будинку не проводить, не сплачує комунальні послуги, не утримує прибудинкову територію, не обробляє земельну ділянку Домовленості між позивачкою та відповідачем щодо збереження за ним права на користування житлом у разі тимчасової відсутності немає. Власні речі відповідача в будинку відсутні, будь - які перешкоди проживання в будинку з боку позивачки не вчинялися. Позивачка вказує, що реєстрація відповідача в її будинку впливає на розмір комунальних послуг, вона не має можливості отримувати субсидію, відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, а тому вона звертається до суду з даним позовом та просить суд: Визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.33), повідомленням про доставку СМС - повідомлення (а.с.37) та не надав відзиву на позов. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі вимог ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Даний факт підтверджується копією рішення третейського суду від 23.03.2008 року (а.с.5), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20053070 від 29.08.2008 року (а.с.7). В будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: Позивачка [PERSON] , що підтверджується Актом депутата про встановлення кількості фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.09.2020 (а.с.15) та довідкою про реєстрацію місця проживання №2616 від 08.09.2020 року (а.с.19), дочка позивачки [PERSON] , що підтверджується Актом депутата про встановлення кількості фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.09.2020 (а.с.15) та довідкою про реєстрацію місця проживання №2616 від 08.09.2020 року (а.с.20), внуки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Актом депутата про встановлення кількості фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.09.2020 (а.с.15) та довідкою про реєстрацію місця проживання №2616 від 08.09.2020 року (а.с.22,23), а колишній зять позивачка - [PERSON] зареєстрований, що підтверджується Актом депутата про встановлення кількості фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.09.2020 (а.с.15) та довідкою про реєстрацію місця проживання №2616 від 08.09.2020 року (а.с.21), але не проживає з 2013 року, оскільки дочка позивачки [PERSON] та зять позивачки [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області від 26.06.2013 року (а.с.9). Відповідач не є членом сім`ї позивачки. Реєстрація відповідача в будинку позивачки впливає на розмір комунальних послуг, вона не має можливості отримувати субсидію, тому вона звертається до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з вимогами частини 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки право позивачки як власника будинку, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстровано відповідача [PERSON] , який не проживає в будинку з 2013 року, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved