Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору підряду та повернення грошових коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.05.2019 року між нею та відповідачем по справі було укладено договір підряду. Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався провести косметичний ремонт будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , а позивач оплатити ремонтні роботи, які мали закінчитися 03 червня 2019 року. Ціна договору складає 65 000 гривень. За даним договором [PERSON] було проведено часткову оплату робіт в сумі 40 000 гривень. Проте, відповідач не виконав умови даного договору та ремонтні роботи не розпочав. На зв`язок з позивачем не виходить, грошові кошти не повернув. Тому, позивачка вимушена звертатися до суду та просить розірвати укладений з відповідачем договір та стягнути з нього на свою користь 40 000 гривень сплачених нею та судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. В судове засідання призначене на 27.10.2020 року позивачка, яка була належним чином повідомлена про судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила, що в силу вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. За адресою його реєстрації місця проживання неодноразово направлялися судові повістки про виклик до суду, проте до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим про судове засідання. Відзив на позов не надходив. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір підряду, відповідно до розділів 1,2 якого, [PERSON] взяв на себе зобов`язання виконати поточний ремонт будинку в [ADDRESS] , згідно із затвердженим сторонами кошторисом та передати результати таких робіт до 03.06.2019 року (а.с.5). Відповідно до п.2.1. вищевказаного договору, підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 2-х робочих днів з дня виконання Замовником зобов`язань, щодо надання доступу до будівельного майданчика та сплати авансового внеску згідно п. п. 4.1.1. і завершити виконання ремонтно - будівельних робіт до 03.06.2019 року. У відповідності до п. 3.1. договірна ціна за цим Договором визначається на основі кошторису, що є невід`ємною частиною Договору і складає 65000 тисяч гривень. Згідно п.п.4.1.1, 4.1.2 замовник не пізніше 2 (двох) робочих днів з дня підписання ним цього Договору сплачує Підряднику внесок у розмірі 70 % від загальної вартості робіт, що складає 40000 (сорок тисяч) гривень за рахунок власних коштів. Після підписання Акту виконаних робіт протягом 2 (двох) робочих днів Замовник сплачує залишок загальної вартості робіт у розмірі 30 %, що складає 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Згідно п.5.4.3. за наявності у роботі істотних відступів від умов Договору або інших істотних недоліків Замовник має право вимагати розірвання Договору та відшкодування понесених ним збитків. Судом встановлено, що на виконання вимог п.4.1.1 даного договору від 12.05.2019 року замовником [PERSON] було сплачено відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 гривень від ціни роботи як аванс. Проте [PERSON] умови договору підряду не виконав, у встановлений договором строк роботи не розпочав, а кошти не повернув. Строк виконання робіт закінчився 03.06.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Окрім того, ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 3 ст. 639 ЦК України, встановлено, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Також, у відповідності до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно ч.2 ст.852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача, позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти, які вона сплатила за договором підряду від 12.05.2019 року у розмірі 40000 гривень, а договір підряду від 12.05.2019 року розірванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 840,40 гривень судового збору, а відтак з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved