Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що вона з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі. [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року народилась друга дитина [PERSON], які на даний момент проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. На даний час позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, отримує дохід, однак допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, відповідач не виконує свої зобов'язання утримувати дітей, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак від неї надійшла заява відповідно до якої вона підтримує позовні вимоги і просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої він проти задоволення позову не заперечує і просить слухати справу без його участі. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, позивачка з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі. [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року народилась друга дитина [PERSON], які на даний момент проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради від 02.06.2014 року. На даний час позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, отримує дохід, однак допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, відповідач не виконує свої зобов'язання утримувати дітей. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріально своїм дітям не допомагає, участі у вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. За таких умов, позивачка не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Інших зобов'язань по виконавчих листах немає.

Outcome: approved