Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона 13.03.2014 року придбала на аукціоні з реалізації заставленого майна квартиру [ADDRESS], де попереднім власником була [PERSON]. Згодом зясувалось, що в квартирі позивачки, яка належить їй на праві власності зареєстрована невідома їй особа [PERSON], якого вона ніколи не бачила, його особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру він не сплачує. Оскільки реєстрація відповідача існує формально та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що свій позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем його реєстрації. З повідомлення вик. директора ЖБК «Якорь» вбачається, що вручити ухвалу [PERSON] не виявилося можливим у звязку з не проживанням за адресою: [INFO]. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 13.03.2014 року, яке зареєстровано в реєстрі за №518 вбачається, що [PERSON], приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що раніше належало [PERSON]. На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивачка надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18968153 сформований 13.03.2014 року з якого вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як вбачається з довідки (витяг з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №774 від 19.09.2014 року виданої керівником ЖБК «Якорь», на імя [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], особовий рахунок відкритий на [PERSON], разом з нею зареєстрований [PERSON] з 15.12.2000 року. Згідно з актів, завірених виконавчим директором ЖБК «Якорь», складеними громадянами, що мешкають в будинку №60 по вулиці Гайдара в місті Одесі від 16.06.2014 року, від 19.09.2014 року та від 15.03.2014 року з яких вбачається, що при огляді квартири №110 будинку 60 розташованої по вулиці Гайдара в м. Одесі встановлено, що у вказаній квартирі зареєстрована 1 особа: [PERSON], [INFO]. Основним квартиронаймачем у відповідності до свідоцтва про право власності виданого 13.03.2014 року та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних угод за №518, реєстраційний номер нерухомого майна:313098551101 є [PERSON], [INFO]. Однак, [PERSON], [INFO] вже тривалий час у квартирі не мешкає. Особистих речей вказаного громадянина не виявлено, спального місця та інших ознак, що вказують на фактичне проживання вказаного громадянина за вказаною адресою також не мається. На підставі вищенаведеного, зазначені громадяни склали акт про не проживання та відсутність особистих речей громадянина [PERSON], [INFO]. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що відповідач член сімї власниці спірної квартири позивачки [PERSON], втратив право на користування цим житлом, тому що відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. З цих підстав суд вважає за можливе визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі [ADDRESS], у звязку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved