Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Представник позивачки у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, але пояснив, що він добровільно надавав матеріальну допомогу, хоча в травні місяці не став надавати, оскільки припускає, що не він батько дитини. У нього задовільний стан здоров'я, інших осіб на його утриманні не перебуває. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину підлягає повному задоволенню. Так, відповідач [PERSON] у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5), зазначений батьком. Довідкою №1982 від 28.14.2014 року, виданою Виконавчим комітетом Перевальської міської ради Луганської області, підтверджується той факт, що [PERSON] має на своєму утриманні неповнолітню дитину - [PERSON] (а.с.6). З довідки про доходи №210 від 08.11.2013 року вбачається, що [PERSON], офіційно працює у Луганській філії ПАТ «Укртелеком» та має загальну суму доходу за період з травня 2013 року по жовтень 2013 року у розмірі 21148,90 гривень (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В п.п.15,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Беручи до уваги те, що відповідач офіційно працює, має стабільний прибуток, не має інших неповнолітніх дітей, нікому не сплачує аліменти, не надає позивачці в необхідному розмірі матеріальну допомогу на утримання дитини, а також враховуючи положення ст.180 Сімейного Кодексу України щодо обов'язку обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180-182 СК України,

Outcome: approved