Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що 25.02.2018 помер її син [PERSON]. Протягом 2016-2017 років її син перебував у зоні АТО. Повернувшись додому, почав хворіти. Крім цього, у жовтні 2017 року він розлучився, ініціатором розлучення була його дружина. Все це вплинуло на психоемоційний стан [PERSON], він перестав думати про себе, лікуватися та боротися за життя. Після смерті сина відкрилася спадщина на спадкове майно: 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS], яка на праві власності належала покійному. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина [PERSON] Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є також його неповнолітня дочка [PERSON]. 02.08.2018 вона потрапила в ДТП, у неї був перелом ноги, у звязку з чим тривалий час лікувалася та не могла самостійно ходити, а тому не змогла звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк. На даний час вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з пропуском строку подання такої заяви, а тому з даним позовом вона звертається до суду. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка додатково пояснила, що вона не працює, має город (6 сотих землі біля хати) та обробляє його. Зимою гостювала то в одного, то в другого сина. 25.02.2018 помер її син [PERSON], на похороні якого вона була присутня. Мала можливість подати заяву про прийняття спадщини, однак не знала, що для цього треба звернутися до нотаріуса, а її сини їй про це не сказали. Хоче повернути собі квартиру, яку вона отримала від Стрийського ГДСЗ, де раніше працювала. Відповідачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просять у їх задоволенні відмовити, покликаючись на те, що позивачці було відомо про смерть сина, вона була присутня при його похованні. З дня смерті сина 25.02.2018 і до дня ушкодження позивачкою ноги 02.08.2018 було достатньо часу (більше пяти місяців), щоб скористатися своїм правом для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] зловживав алкоголем, мав розлади психіки, неодноразово лікувався у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні, помер через захворювання «цироз печінки». Незважаючи на те, що син знаходився в тяжкому стані, позивачка як мати не цікавилась його життям та здоровям, не підтримувала морально та не допомагала матеріально. Вона, [PERSON], хоч і розлучилася з чоловіком, але не залишила його у важку хвилину. Разом з дочкою [PERSON] вони опікувалися ним, відвідували в лікарні, оплачували лікування, після його смерті поховали за свої кошти та сплатили кредит, отриманий [PERSON] 29.01.2018. Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00020367952 від 15.06.2018 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 488186 від 10.11.1992 після реєстрації 10.11.1992 шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 9/. [PERSON] помер 11.05.1983, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 514706 від 19.06.2018 /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 514743 від 26.06.2018 [PERSON] помер 25.02.2018 /а.с. 7/. Як вбачається з посвідчення серії ААВ № 009122 від 20.06.2018, позивачка [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни /а.с. 9/. Згідно з довідкою № 71, виданою Стрийською центральною районною лікарнею, [PERSON] зверталася за медичною допомогою у травмпункт Стрийської центральної районної лікарні 02.08.2018 після ДТП, діагноз: забій здавлення правої ступні, перелом?, забій правого ліктьового суглобу, правої сідниці /а.с. 10/. З відповіді Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 22.02.2019 судом встановлено, що 02.08.2018 в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення від лікаря Стрийської ЦРЛ про те, що за медичною допомогою звернулася [PERSON] по факту отримання нею тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, яке мало місце 30.07.2018 на перехресті вулиць Шевченка-Олесницького в м. Стрию. Крім цього, [PERSON] звернулася в Стрийський ВП з письмовою заявою про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 31.07.2018 скоїла на неї наїзд. Вищевказані повідомлення зареєстровано в журналі Єдиного обліку Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області № 8756 02.08.2018. По даному факту прийнято рішення про списання матеріалів до справи відповідно до Закону України «Про звернення громадян» /а.с. 62/. Відповідно до протоколу № 1 спільного засідання адміністрації та профкому Стрийського ГДСЗ від 31.01.1992 [PERSON] та членам її сімї надано двохкімнатну квартиру № 4 в будинку № 2 у с. Підгірці житловою площею 28,75 кв.м /а.с. 63-64/. Стрийська державна нотаріальна контора у повідомленні про спадщину № 2557/02-14 від 02.10.2018 запропонувала [PERSON] протягом 10-ти днів з дня отримання нею цього листа звернутися в Стрийську державну нотаріальну контору для зясування питання її спадкування чи звернення в суд для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини /а.с. 11/. Крім цього, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проводила поховання чоловіка [PERSON], який помер 25.02.2018 за власні кошти, вони проживали разом і вели спільне господарство, що підтверджується довідкою виконкому Підгірцівської сільської ради №247 від 01.03.2018 /а.с. 31/. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 34 від 27.02.2018 причиною смерті [PERSON] став цироз печінки /а.с. 28/. З долучених відповідачкою до матеріалів справи квитанцій встановлено, що [PERSON] погасила кредит у розмірі 3180 грн., оформлений [PERSON] у ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (кредитний договір № [NUMBER] від 29.01.2018) /а.с. 32/. З матеріалів спадкової справи № 307/2018 до майна померлого 25.02.2018 [PERSON] встановлено, що спадкоємцем І черги за законом згідно зі ст. 1261 ЦК України є [PERSON], [INFO], дочка померлого, яка 02.04.2018 звернулася до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини не зверталася /а.с. 45-54/. Поясненнями свідка [PERSON] у судовому засіданні встановлено, що його мати [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки отримала травму в результаті ДТП. Коли саме, не памятає. Під час лікування мати проживала у нього два тижні, так як потребувала сторонньої допомоги, а потім повернулася в село Піщани, де вона проживає. Коли саме мати звернулася до нотаріуса, він не знає. З пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що позивачка [PERSON] є його тіткою, вони проживають в одному [INFO]. Після того як тітку збила машина, її нога була в гіпсі, а він протягом двох тижнів допомагав їй по господарству. Коли гіпс зняли, [PERSON] ходила з паличкою. [PERSON] є пенсіонеркою, до отримання травми вона самостійно обробляла город, вела домашнє господарство. Чому вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина, не знає. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Цивільний кодекс визначає два способи прийняття спадщини, зокрема, подання заяви нотаріусу (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України) протягом шестимісячного строку; визначення законом окремих категорій спадкоємців, перелічених у частинах 3 та 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, такими, що прийняли спадщину. Перелік способів прийняття спадщини, визначений Цивільним кодексом України, є вичерпним і тлумаченню не підлягає. Зокрема,\~положеннями статті\~1269\~ЦК України\~визначено,\~що спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 статті 1270\~ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~за №\~296/5 (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Тобто, для прийняття спадщини достатньо надіслати заяву до нотаріуса поштою, пізніше прибути до нотаріуса особисто або надіслати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на такій заяві нотаріально засвідчується у будь-якого нотаріуса за місцезнаходженням. Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що у звязку з травмою (переломом) ноги, яку вона отримала 02.08.2018, не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що син позивачки [PERSON] помер 25.02.2018, про що позивачці було відомо, чого вона не заперечила в судовому засіданні, так як була присутня під час його поховання. Факт отримання тілесних ушкоджень [PERSON] внаслідок ДТП зафіксований 02.08.2018. Позивачка [PERSON] самостійно вела господарство, працювала в городі, а внаслідок отриманої 02.08.2018 травми потребувала догляду лише місяць-півтора, що підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та не заперечується самою позивачкою. Більше того, з долученого до матеріалів справи посвідчення серії ААВ № 009122, яке видане 20.06.2018, встановлено, що позивачка після смерті сина зверталася до Управління соціального захисту населення Стрийської РДА для надання їй права на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни. Таким чином, у позивачки було достатньо часу для прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Однак, позивачка таким не скористалася. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини, зокрема, суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного у Постанові Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа №756/2764/15-ц) суд вважає, що позивачкою не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання їй додаткового строку для прийняття такої понад установлений законом шестимісячний строк, оскільки пояснення та доводи позивачки не є підставою для поновлення строку, а тому не беруться судом до уваги. Крім цього, суд звертає увагу, що позивачка також не скористалася можливістю надіслання нотаріусу заяви про прийняття спадщини поштою, як про це зазначалося вище. Аналізуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що зазначені позивачкою причини пропущення строку для прийняття спадщини не є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини, а тому не можуть бути визнані поважними. Відтак підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відсутні, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed