overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила, з урахуванням уточнених та змінених вимог, стягувати аліменти з відповідача на утримання їх дочки [PERSON], [INFO], визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, проте він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч має таку можливість, тому просила стягувати з нього аліменти в зазначеному розмірі. В суді позивачка вимоги позову підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], яка на тепер проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає для дочки регулярне і достатнє утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач на даний час має нерегулярний, мінливий дохід,\~ тому розмір аліментів на утримання дітей суд визначає у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК на думку суду має становити \~ відповідно 800 грн.\~ щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила, з урахуванням уточнених та змінених вимог, стягувати аліменти з відповідача на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в ? частині заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги для дитини, хоч має таку можливість, тому просила стягувати з нього аліменти в ? частині від заробітку. При розгляді справи представник позивачки позов підтримав та просив стягувати з відповідача аліменти у вказаному вище розмірі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає про стягнення з нього аліментів на утримання сина в ? частці від заробітку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що відповідач являється батьком дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує обов'язок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як відповідач має роботу, де отримує постійний дохід, через що згідно до ст.183 СК розмір аліментів та утримання слід визначити у частці від його заробітку (доходу), який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України на думку суду має становити - 1/4 частину заробітку відповідача - аліменти на дитину

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила припинити право власності на квартиру [ADDRESS], у зв'язку зі знищенням майна та внести зміни до державного реєстру реєстрації прав власності на нерухоме майно про припинення права власності на вищезазначену квартиру. Позивачка в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія акту перевірки технічного стану житлового будинку; копія листа від 23.12.2013 р.; копія технічного паспорту; копія договору дарування квартири з господарськими будівлями та спорудами; копія рішення Лисичанської міської ради; копія листа від 24.01.2014 р. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає у [ADDRESS] зазначеного будинку ніхто не мешкає внаслідок чого половина будинку прийшла в непридатне для проживання становище та представляє суспільну небезпеку, тому що може призвести до аварії та трагічних наслідків. Квартира №2 не приватизована, зареєстрованих осіб за місцем проживання не має та визнана не пригодною для користування внаслідок знищення основних будівельних конструктивів. Відповідно до листа в.о. міського голови від 24.01.2014 р. власником вищезазначеної квартири є ЖЕК №3 ПО «Лисичанськвугілля», яке було ліквідовано 02.12.2010 р. Відповідно до ч.5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. Відповідно до ст. 349 ч.2 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Таким чином, суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 14 лютого 2011 р., між відповідачкою та нею, зареєстрований за №83 в Лисичанському міському центрі зайнятості; зобов'язати відповідачку, внести в трудову книжку записи про звільнення, відповідно до вимог ч.3 ст.38 КЗпП України та стягнути з відповідачки на її користь заробітну плату в розмірі 1960 грн.. Позивачка у судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду відповідну письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 14.02.2011 р.; копія свідоцтва про шлюб; заява; копія трудової книжки. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2011 р. між позивачкою та відповідачкою було укладено трудовий договір, згідно якого позивачку було прийнято на посаду продавця в магазин «[INFO]», про що до було внесено запис до її трудової книжки. З січня поточного року відповідачка перестала виплачувати відповідачці заробітну плату, а з середини березня майже не з`являлася в магазині, нехтувала своїми обо`язками керівника, фактичне управління магазином було покладено на відповідачку. Наприкінці квітня 2014 року магазин було зачинено. У липні 2014 р. відповідачка припинила підприємницьку діяльність, але до Лисичанського міського центру зайнятості для розірвання трудового договору та внесення відповідного запису до трудової книжки не з'явилася. Заборгованість по заробітній платі, яка складає 1 960 гривень, відповідачка не виплатила. Відповідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строку, передбачений ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати спадковий договір між нею, [PERSON] та відповідачкою, укладений 10.02.2011 р. та посвідчений державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр №3-153, згідно якого відповідачка набуває права власності на квартиру №61, яка розташована в м. Лисичанську, вул. В.Сосюри (Свердлова), буд. 372 у разі смерті обох. Позивачка у судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на що надала відповідну письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, не надала заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2011 р. між позивачкою, [PERSON] та відповідачем був укладений спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр №3-153, відповідно до якого позивачка, [PERSON] встановили, що згідно до ч.2 ст.1306 ЦК України, у разі смерті другого з них (подружжя) спадщина переходить до другого, а у разі смерті другого з них його майно, а саме квартира [ADDRESS], переходить у власність до набувача за договором. За згодою сторін на набувача покладаються такі обовязки: -щотижнево забезпечувати відчужувачем купівлю продуктів харчування за рахунок її коштів, -забезпечувати купівлю відчужувачам необхідних ліків та забезпечувати надання їм медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відчужувачів. 28 квітня 2013 р. [PERSON] помер. На теперішній час вищезазначена квартира знаходиться у власності позивачки. Відповідачка є громадянкою та проживає на території Російської Федерації, своїх обовязків за договором не виконує в повному обсязі. Відповідно до ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірваний судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 22 серпня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 426. В шлюбі, 17.09.2014року у них народився син [PERSON]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2016 року через постійні сварки та непорозуміння із-за різних побутових причин та поглядів на сімейне життя, ведення господарства, що призвело до втрати поваги та довіри, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, а також інтересам їхньої дитини. Вважає, що сімя розпалась остаточно, її збереження є не можливим, шлюб носить формальний характер, у звязку з чим просить його розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, за невідомих суду причин. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. В попередньому судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, просив суд надати їм строк для примирення. Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, наданий судом строк для примирення сторін позитивного результату не дав, а тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити «Шимановська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16.07.2011 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 361. Під час перебування у шлюбних відносинах народилась донька - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинили через непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові, миритися не бажають. Позивачка вважає, що спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4. ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2011 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 361 (а.с.3), та мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, що має істотне значення, тому суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, котрим позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Спільна дитина сторін після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Спір з цього приводу відсутній. Спору про поділ майна не мають. Клопотань про заміну прізвища не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30.09.1995 року Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Луганська, актовий запис № 855. Під час перебування у шлюбних відносинах народився син - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинили в вересні 2012 року через непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові, миритися не бажають. Позивачка вважає, що спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з» явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (телефонограма), про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 30.09.1995 року Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Луганська, актовий запис № 855. (а.с.6) , та мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що мають істотне значення, тому суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, котрим позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Спільна дитина сторін після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Спір з цього приводу відсутній Спору про поділ майна не мають. Клопотань про заміну прізвища не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 07 вересня 2012 р. та зареєстрований виконавчим комітетом Браїлівської селищної ради Жмеринського району. В судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав повністю і безумовно та не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки були припинені 01.05.2017 р., через різні погляди на подружнє життя та зраду, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, на примирення не згодна, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, на примирення не згоден, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2008 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис № 301. Подружні стосунки між сторонами були припинені 01.05.2017 р., через різні погляди на подружнє життя та зраду, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки були припинені 01.06.2017 р., через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, на примирення не згодна, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, на примирення не згоден, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 лютого 2010 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 49. Подружні стосунки між сторонами були припинені 01 червня 2017 р., через несумісність характерів, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved