Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідно до свідоцтва № 1238 про право власності на житло, та витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 33429766 від 12.03.2012р. вона є власником 2- кімнатної квартири , яка знаходиться за адресою м. Кривий Ріг пр-т Карла-Маркса 48/68. У вказаній квартирі, окрім осіб які проживають також зареєстрований її син [PERSON]. З травня 2011 року відповідач не проживає в квартирі, так як виїхав на територію Автономної республіки Крим, де одружився та проживає по теперішній час. Згідно довідки адміністрації Добрівського сільського поселення Симферопольського району республіки Крим №131 від 05.02. 2015 відповідач офіційно зареєстрований за адресою: [INFO]. У звязку з тим, що відповідач продовжує бути зареєстрований у квартирі позивачки, на нього нараховується плата за комунальні послуги, зокрема за послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та сплата за зовнішнє освітлення, газопостачання. Кожен місяць позивачка сплачує надлишкові комунальні послуги по квартирі, при цьому відповідач за нараховані на нього послуги кошти не сплачує. Таким чином, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за мешканця, який фактично не проживає у квартирі. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] 04.04. [INFO] таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: 50000 м. Кривий Ріг пр-т Карла-Маркса 48/68. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, обидва надали суду заяви, в якій просять суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час судового розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином за відомою суду адресою: місцем реєстрації, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи також не зявився до суду, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, від третьої особи до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши письмові матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: відповідно до свідоцтва № 1238 про право власності на житло, та витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 33429766 від 12.03.2012р. вона є власником 2- кімнатної квартири , яка знаходиться за адресою м. Кривий Ріг пр-т Карла-Маркса 48/68. (а.с.3,4,5,7) У вказаній квартирі, окрім осіб які проживають також зареєстрований її син [PERSON]. З травня 2011 року відповідач не проживає в квартирі, так як виїхав на територію Автономної республіки Крим, де одружився та проживає по теперішній час.(а.с.6) Згідно довідки адміністрації Добрівського сільського поселення Симферопольського району республіки Крим №131 від 05.02. 2015 відповідач офіційно зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.8). У звязку з тим, що відповідач продовжує бути зареєстрований у квартирі позивачки, на нього нараховується плата за комунальні послуги, зокрема за послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та сплата за зовнішнє освітлення, газопостачання. Кожен місяць позивачка сплачує надлишкові комунальні послуги по квартирі, при цьому відповідач за нараховані на нього послуги кошти не сплачує. Таким чином, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за мешканця, який фактично не проживає у квартирі. В звязку з цим, позивачка змушена була звернутися до суду з цим позовом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом. Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обовязків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються відповідачем є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною другою ст. 405 Цивільного кодексу України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду позивачка не може захистити свої права, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку з квартири позивача.

Outcome: approved