overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя в них не склалося через різні погляди на спільне життя і побут,спору про майно та місце проживання дитини в них немає. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, наполягаючи у письмових поясненнях на розірванні шлюбу. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 15.06.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 15.06.2011р., актовий запис №79). Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.01.2012р., а./запис №5), що проживає з матір'ю і про місце проживаггя якої сторони спору не мають. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя і побут, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, наполягаючи у письмових поясненнях на розірванні шлюбу. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 14.02.1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 14.02.1998р., а/запис №16). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.09.1998р., а.запис №136), який проживає з матір'ю, про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя і побут, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, наполягаючи у письмових поясненнях на розірванні шлюбу. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 16.11.2007р. Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 16.11.2007р., актовий запис №18). Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 19.06.2008р., а.запис №15), яка проживає з матір'ю, про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, тому незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя і сімейні цінності. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, наполягаючи у письмових поясненнях на розірванні шлюбу, а відповідач пояснив, що шлюб розпався фактично давно - понад 10 років тому. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 04.02.1989р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Тирасполь МРСР (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 04.02.1989р., а/запис №176). Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за ії відсутністю, та не заперечуючи проти постановлення судом заочного рішення за її позовом. Відповідач, який був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і, хоча надавав суду письмові пояснення, заперечуючи щодо позовних вимог, проте не з'явився у судове засідання, будучи повідомленим про час та місце судового засідання судовою повісткою двічі - на 02 та 15.12.2014року. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 11.02.2008року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 11.02.2008р., актовий запис №01). Позивачка стверджує у позові, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, миритися вона не бажає, вважає, що відновлення шлюбних стосунків неможливе. Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження [NUMBER], від 04.05.2008р., актовий запис №12), та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 03.05.2012р., актовий запис №77), які проживають з матір'ю, про наявність спору між сторонами про місце проживання дітей суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, тому, незгода позивачки продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, неповнолітніх дітей в них не має, розірвати шлюб в добровільному порядку відповідач не бажає хоча вона неодноразово пропонувала йому це зробити, тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за ії відсутністю, не заперечуючи проти заочного розглдяду справи за її позовом. Відповідач, що був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і не надав суду письмових пояснень або заперечень щодо предмету позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 09.12.2005р. Олександрівською сільською радою Болградського району Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 09.12.2005р., актовий запис №12). Позивачка стверджує у позові, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, миритися не бажають, відновлення шлюбних стосунків неможливе. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України, оскільки, відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, тому незгода позивачки продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за ії відсутністю, та не заперечуючи проти постановлення судом заочного рішення за її позовом. Відповідач, який був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і не надав суду письмових пояснень або заперечень щодо предмету позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 21.10.2005р. Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 21.10.2005р., актовий запис №18). Позивачка стверджує у позові, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, миритися не бажають, відновлення шлюбних стосунків неможливе. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 04.01.2006р., актовий запис №2), який проживає з матір'ю, про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, тому, незгода позивачки продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.03.2019 року Виконкомом Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони не проживають однією сім`єю. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить повернути їй дошлюбне прізвище. В судове засідання сторони не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, згідно яких позивачка позов підтримує, просить його задоволити та стягнути судові витрати, а відповідач позов визнає повністю, не заперечує проти стягнення судових витрат. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 01.03.2019 року Виконкомом Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 3 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , (засвідчена копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають однією сім`єю, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків понесених нею документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.10.2020 року Виконкомом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 35. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає, однак відповідач у позасудовому порядку не бажає розірвати шлюб, тому позивачка змушена звернутися до суду. Згоди про розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом, що є засобом захисту прав позивачки. Одруження виявилося невдалим. Останнім часом постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому позивачка наполягає на його розірванні. 20.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що шлюб з відповідачем суперечить її інтересам, категорично відмовляється він надання судом строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказав про недоцільність примирення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 01.10.2020 року Виконкомом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 35 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачці підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків понесених нею документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 10.12.2011 року Виконкомом Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 35. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 06.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. За таких обставин суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 10.12.2011 року Виконкомом Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 35 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за місцем реєстрації позивачки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved