Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 02.05.2009 року Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 19. При цьому позивачка у позовній заяві зазначає, що від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони більше півроку проживають окремо, на примирення позивачка не згодна. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 02.05.2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується довідкою Олевської міської ради від 03.06.2019 року № 1338 (а.с.5). Як вбачається з поданої позовної заяви, сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з чим сторони більше півроку проживають окремо, сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112\~СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка у поданій до суду заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Керучись: ст.ст. 110, 112 СК України, ст. 13,81,89,133,141,211,223,247,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved