Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Сапіча В.М. звернулися до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона мешкає та користується житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] з 01 вересня 1971 року. Вказане житло було отримане її покійним чоловіком [PERSON] у 1971 році внаслідок обміну на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих про обмін житлового будинку за адресою : [ADDRESS] , на квартиру за адресою : [ADDRESS] . При вселенні в квартиру обміняний ордер [PERSON] здав для прописки в паспортне відділення житлово-експлуатаційної контори. Ордер діяв протягом 30 днів та повинен був зберігатись в ЖЕКу як документ сурової звітності. Маючи намір оформити право власності на дану квартиру шляхом приватизації, 11 грудня 2018 року вона звернулась з відповідною заявою до Департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради. Однак, листом вказаного департаменту їй було повідомлено про неможливість приватизації квартири у зв`язку з відсутністю оригіналу ордеру чи завіреної копії на вселення у вказане житлове приміщення. Посилаючись на те, що отримати копію ордеру на квартиру неможливо, оскільки його оригінал на даний час не зберігся, позивачка просить постановити рішення, яким визнати протиправною відмову Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у приватизації позивачкою квартири [ADDRESS] , зобов`язати відповідача вчинити дії по передачі у власність шляхом приватизації позивачці вказану квартиру без наявності ордеру, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03 квітня 2019 року на 11 год. 00 хв. 31 січня 2019 року від представника Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надійшов відзив у справі, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що у відповідності до законодавства громадянином до органу приватизації необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Крім того позивачка просить передати зазначену квартиру лише у її власність, хоча відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється на всіх зареєстрованих членів сім`ї (а.с.34). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 червня 2019 року о 14-00 год. 15 квітня 2019 року від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с. 46, 47-48). Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з призначенням судді Кривцової Г.В. на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана в провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року прийнято цивільну справу до свого провадження, призначено до судового розгляду на 13 серпня 2019 року о 15-00 год. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2019 року залучено до участі у вказаній справі як процесуального правонаступника Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - Сумську міську раду в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, у зв`язку з залученням правонаступника відповідача, судове засідання протокольною ухвалою суду відкладено до 02 грудня 2019 року. 02 грудня 2019 року розгляд справи відкладено до 10 лютого 2020 року о 15 год. 00 хв. у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. у розгляді цивільної справи. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, від позивачки [PERSON] та третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Сумської міської ради в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради та третя особа [PERSON] про час розгляду справи сповіщені належним чином. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно копії поквартирної картки квартири [ADDRESS] [PERSON] проживає у вказаній квартирі з 1971 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18 листопада 1960 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1960 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). З копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 136, вбачається, що 24 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації Пономаренко (а.с. 13). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 14,03-08/21836 від 02 листопада 2018 року [PERSON] разом з іншими членами сім`ї - [PERSON] (син), [PERSON] (син) та [PERSON] (чоловік) проживають у квартирі [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до довідки Державного архіву Сумської області від 26 жовтня 2018 року № Пм-138 у документах архівного фонду виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих у протоколах засідань виконкому за 1971 рік відомостей про надання квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS] немає (а.с. 15). Відповідно до довідки Державного архіву Сумської області від 12 листопада 2018 року № Пм-158 у документах архівного фонду виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих у протоколах засідань виконкому за 1971 рік рішення про обмін житлового будинку за адресою : [ADDRESS] , на квартиру за адресою [ADDRESS] [PERSON] немає (а.с. 16). Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 16 листопада 2018 р. №116.145-33/775 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в основних списках на отримання приватизаційних цінних паперів значиться, житловий чек не використаний (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За ст. 5 вказаного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, для участі в приватизації необхідно дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації, та його особисте звернення до органів приватизації. Згідно з п.п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Наведені вище норми вказують на те, що участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію. Відповідно до листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР від 26 грудня 2018 року № П-4313/06.01- 21 позивачу було відмовлено у прийнятті рішення про передачу у власність вищезазначеної квартири, оскільки в порушення пункту 18 Положення про порядок передачі, квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не була надана копія ордеру на жиле приміщення (а.с. 14). В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] постійно на законних підставах проживала та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , а відтак набула право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності її проживання у вказаній квартирі відповідачем не заперечується. Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачкою права на приватизацію вказаної квартири без ордеру. Відтак позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки також понесені ними та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved