Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка вимоги позову обґрунтовує тим, що за рішенням апеляційного суду Сумської області від 03.12.2014р. із Конотопської міської ради Сумської області на її користь стягнуто 43216 грн. майнової шкоди та 10 тис. грн. моральної шкоди. Однак до цього часу боржник не виконав рішення суду. В результаті цього стягнуті кошти знецінились за період з 12.11.2015р. по 05.07.2016р. в якому індекс інфляції в листопаді 2015р станови 102%; в грудні 2015р. - 100,70%; в січні 2016р. - 100,90%; в лютому 2016р.- 99,60%; в березні 2016р.- 101,00%; в квітні 2016р.-103,50%; в травні 2016р.-100,10%. А всього підсумковий індекс інфляції становить 108,03%. Розмір заборгованості з урахуванням інфляції становить 57418,19грн. А розмір інфляційних втрат становить 4264,19 грн., а 3% річних за 237 днів 1036,62 грн. Крім цього відповідач не виконує рішення Конотопського міськрайонного суду від 17.12.2015р. про стягнення інфляційного знецінення стягнутих раніше коштів та 3% річних, яке втупило в силу. По останньому рішенню за період з14.012016р. по 05.07.2016р. відповідно до положень ст. 625 ЦК відповідач має сплатити 1277,42 грн. інфляційних та 3% річних, які становлять 1036.62 грн. А всього із відповідача підлягає стягненню 6932,35 грн. Посилається на ст.ст.11,509,625 ЦК і просить стягнути із відповідача вказану суму . Суд визнавав участь позивачки в розгляді справи обовязковою, однак вона в черговий раз на розгляд справи не зявилася, подала прохання проводити розгляд без її участі. Представник відповідача за дорученням [PERSON] вимоги позову не визнала і пояснила, що вони перевірили розрахунок інфляційних втрат і погоджуються із ним, однак на вказані правовідносини не розповсюджуються положення закріплені ст. 625 ЦК в звязку із чим не можуть бути задоволені вимоги позову. І крім того Конотопська міська рада немає ні рахунків у банку, ні будь-якого майна для відшкодування шкоди. Просить в задоволенні вимог позову відмовити. Вислухавши учасника розгляду справи та перевіривши її матеріали суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 3.12.2014р. з Конотопської міської ради на користь [PERSON] стягнуто 43216 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. (л.с.4-9). Однак всупереч положенням ст. 124 ч.5 Конституції України відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення суду пояснюючи це відсутністю відповідних коштів. Згідно із положеннями ст. 625 ЦК, на яку посилається позивачка, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який пропустив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачка також посилається на правову позицію щодо примінення вказаного закону у випадку невиконання боржником рішення суду по сплаті присуджених за судовим рішенням коштів викладеної в постанові Верховного суду України від 1.10.2014р. у справі № 6-113цс14 згідно якої стягнення збитків відносяться до грошових зобовязань. Однак згідно представлених даних представником відповідача вказані рішення суду знаходиться на виконанні у Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області. (л.с.31,32,55). Сторона позивача не зявившись в судове засідання не скористалася своїм правом спростувати вказані дані. В звязку із чим суд змушений взяти їх до уваги. А правове регулювання виконання вказаних рішень знаходиться у сфері впливу Закону України Про виконавче провадження, який не передбачає можливості стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України розглядаючи справу № 6-2759цс15 вказавши, що оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Не можна ототожнювати обовязок, який виник у звязку з виконанням судового рішення, із грошовим зобовязанням (у тому числі й тоді, коли права й обовязки виникають із судового рішення). Частина пята статті 11 ЦК України, яка передбачає, що у випадах, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 цього Кодексу за наявності правовідносин між сторонами, які регулюються нормами іншого законодавства і зокрема Законом України Про виконавче провадження. У справі ж Верховного Суду України № 6-113цс14, на яке посилається позивачка, вирішувалося питання, чи відноситься завдані збитки до грошових чи ні і таким чином не може прийматися до уваги щодо питання збитків у звязку із тяганиною у виконавчому провадженні. При таких обставинах суд приходить до висновку, що в даному випадку необхідно прийняти позицію Верховного Суду викладену у справі №6-2759 ц с15, яка стосується виконання судового рішення. Відповідно до положень ст. 360-7 ЦК висновок Верховного Суду являється обовязковим в правозастосовчій практиці судів по аналогічних спорах.

Outcome: dismissed