Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], про припинення права на частку в житловому будинку, який належить їм на праві спільної власності. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Позивачці належить 7/8 частин вказаного житлового будинку. 1/8 частка вказаного будинку належала [PERSON], яка її успадкувала після смерті [PERSON] і яку вона заповіла [PERSON] Однак, останній не оформив свої спадкові права та не має наміру набути право власності на вказану частку у житловому будинку, що створює перешкоди у реалізації права управління, володіння і користування майном їй як співвласнику. Виходячи з загальної площі спірного будинку, позивач вважає, що належна [PERSON] 1/8 частка є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне з відповідачем володіння і користування майном є неможливим, оскільки вони проживають окремо, таке припинення, на переконання позивача, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, а тому просила суд припинити право спільної часткової власності відповідача на цю частку житлового будинку, присудити на його користь грошову компенсацію та визнати за нею право власності на зазначену частку житлового будинку. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явилась, в поданій на адресу суду заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.05.2014 р., виданого державним нотаріусом Кіровоградської районної нотаріальної контори Усач Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-59, встановлено, що [PERSON], [INFO], є пережившою дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, і їй належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] управі спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2014 року, виданого державним нотаріусом Кіровоградської районної нотаріальної контори Усач Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-60, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, його спадкоємцями на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, є дружина - [PERSON] на 3/8 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/8 частки, від якої відмовився на її користь син спадкодавця - [PERSON] та 1/8 частки, від якої відмовилась на її користь дочка спадкодавця - [PERSON], також спадкоємцем померлого є його мати - [PERSON], яка прийняла спадщину - 1/8 частки у спадщині, але не встигла оформити свої спадкові права у зв'язку зі смертю [INFO] року. Свідоцтво про право на спадщину на 3/8 частки житлового будинку видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частки не видано. Видачу свідоцтва про право на спадщину зареєстровано в Спадковому реєстрі згідно витягу № 37384602 від 15.05.2014 року. Право власності [PERSON] на 7/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21701057 від 15.05.2014 року. Згідно із висновком експерта за результатами проведення судової комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 1628, 1629 від 25.04.2016 року розподіл в натурі житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належним сторонам у справі, відповідно до ідеальних часток співвласників 1/8 та 7/8, з облаштуванням окремих входів, відповідно до державних будівельних норм - не можливо. Ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] дорівнює 250736,23 грн. 23.06.2016 року позивачка [PERSON] внесла на депозитний рахунок № [NUMBER] територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області вартість 1/8 частки житлового будинку по [ADDRESS] Кіровоградського району, Кіровоградської області згідно оцінки будинку, а саме: 6500,00 грн., згідно квитанції № 0.0.556925008.1 та 11500,00 грн, згідно квитанції № 0.0.556929285.1. Згідно квитанції № 6 від 24.06.2016 року [PERSON] на вказаний депозитний рахунок внесено 13342,02 грн., а всього нею внесено суму 31342,02 грн. В якості призначення всіх платежів зазначено: «частка майна ст.365 ЦПК України за позовом до [PERSON] Кіровоградський районний суд Кіровоградської області». Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч.1, 3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч. 1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України, у постанові від 15.05.2013 року, під час розгляду цивільної справи № 6-37цс13, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року № 7 (з відповідними змінами та доповненнями), розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що можливе припинення права власності відповідача на 1/8 частину домоволодіння з виплатою йому грошової компенсації, в зв'язку з тим, що частка домоволодіння відповідача [PERSON] - 1/8 є незначною в порівнянні з часткою 7/8, належних позивачу та з урахуванням неможливості її виділення в натурі, що підтверджується висновком експерта, з урахуванням того, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім'ї, оскільки разом з припиненням права на частку домоволодіння відповідач отримає відшкодування за дійсною вартістю домоволодіння на час розгляду справи, визначеною висновком експерта. Враховуючи, що позивачем на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області внесено, в якості грошової компенсації за належну відповідачу 1/8 частку у будинку, а також те, що загальна вартість належної відповідачу 1/8 частки домоволодіння становить 31342,02 грн., суд вважає за необхідне стягнути, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] суму грошової компенсації за належну йому 1/8 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] в розмірі 31342,02 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про припинення права на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі документально підтверджені судові витрати по справі. Документально підтверджено, що позивачка, під час розгляду даної справи понесла витрати у виді сплати судового збору, в сумі 243,60 грн. та витрати за проведення судової експертизи у сумі 2656,80 грн., а всього судові витрати позивачки складають 2900,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, згідно вимог, встановлених ст.4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинної на час подання даної позовної заяви, розмір судового збору, що підлягав сплаті, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. З урахуванням, того, що вартість спірного майна складає 31342,02 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню різниця між сплаченою сумою судового збору та сумою, яка підлягає сплаті, а саме 69,82 грн. На підставі ст.ст. 319, 358, 364, 365, 370, 372, 377, 392 ЦК України,

Outcome: approved