overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 24.03.2011 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 12.05.2011 року народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їй важко утримувати дитину, оскільки відповідач не надає жодної допомоги на його утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхню спільну дитину, просить позов задоволити. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], відтак, зобовязаний його утримувати до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку утримання дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 28.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у звязку з навчанням в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. В обгрунтування позову покликається на те, що з 1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 08.05.1998 року народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] досяг повноліття та навчається на 1-му курсі Військової академії денної форми навчання. У звязку із навчанням син потребує матеріальної допомоги, яку вона не взмозі забезпечити в повному обсязі. Оскільки, відповідач має можливість та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, який потребує матеріальної підтримки, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутності. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Витягом із наказу начальника Війської академії № 398 від 26.07.2016 року стверджується, що [PERSON] навчається на 1 курсі Війської академії денної форми навчання, напрям підготовки «Військове управління(Сухопутні війська)». Судом встановлено, що у звязку із навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини, яка навчається, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб (оскільки докази про протилежне суду не надані), визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2016 року до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1626 грн, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 08.11.2014 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.7,8). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №4979 від 25.10.2018 року (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі по 1626 грн. щомісяця на утримання кожної дитини, що буде достатнім для їх гармонійного розвитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітної плати щомісяця, до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 14 жовтня 2006 року. Їх подружнє життя не склалось і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча працює провідником на електричках «Укрзалізниця» та має стабільну заробітну плату, у звязку з чим позивачка звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітної плати щомісяця, а також просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 030703 (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 172161 (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1635 від 13 вересня 2017 року (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки вони стягуються на одну дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як працює у фірмі «Danko», яка займається виробництвом пластикових підвіконь. У теперішній час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимоги наполягає та просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать його підписи на поштових повідомленнях про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, а тому враховуючи заяву позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД № 509849 (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області № 957 від 15.09.2017 року (а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обовязки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с.12). Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З довідки про доходи №109 від 18.10.2018 року вбачається, що відповідач працює в філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариств «Укртрансгаз» на посаді економіста із збуту і отримує стабільну заробітну плату, розмір якої за 6 місяців з квітня до вересня 2018 року складає 97340 грн., а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, що буде достатнім для його гармонійного розвитку

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 08 жовтня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 168984 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ № 300755 (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 3398 від 09 жовтня 2017 року (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що утримання неповнолітньої дитини це обовязок батьків, а не їх право, а тому суд, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, вважає можливим стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для її гармонійного розвитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить підготовче судове засідання провести за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив підготовче судове засідання провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Біляївського районного суду 20.08.2018 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 18.09.2014 року (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 4511 від 20.09.2018 року (а.с.6). У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) на утримання дитини.

Outcome: approved