Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить : визнати незаконним рішення Борщовицької сільради №15 від 19.02.2009 року про оформлення права власності на будинок №59 „а по вул. Ів. Франка у с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області за [PERSON]; визнати незаконним свідоцтво про право власності на будинок №59 „а по вул. Ів. Франка у с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області видане Львівським ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 07.04.2009 року на імя [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності на будинок №59 „а по вул. Ів. Франка у с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області за [PERSON]; встановити факт приналежності будинковолодіння №59 „а по вул. Ів. Франка у с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області станом на 09.05.1995 року за [PERSON]; визнати право власності на будинковолодіння №59 „а по вул. Ів. Франка у с. Борщовичі Пустомитівського району Львівської області за [PERSON]; стягнути солідарно з відповідачів суму сплаченого судового збору. В обгрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] покликається на те, що в період 1976 по 1979 роки її дідусем [PERSON] збудований житловий будинок під № 59а, в с. Борщовичі, на вул. І.Франка, Пустомитівський район Львівська область, будівництво якого проводилось на підставі свідоцтва на забудову садиби виданого рішенням ради трудящих виконкому Пустомитівської районної ради № 356 від 03.06.1976 року, на земельній ділянці площею 0.08 га. виділеної на підставі рішення виконкому Борщовицької сільської ради від 25.10.1974 року. За життя її дідусь [PERSON] склав заповіт посвідчений 02.03.1982 року, згідно якого все своє майно заповів своїй онуці, тобто їй. 09.05.1995 року і після його смерті вона, як спадкоємиця заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, оскільки вступила у управління спадковим майном, а саме : проживала в будинку, користувалась будинком та земельною ділянкою, підтримувала будинок у належному технічному і санітарному стані. Не враховуючи те, що спірний будинок був збудований в 1979 році, а відповідач [PERSON] був зареєстрований в ньому лише у 1986 року, відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до неї про поділ спільного майна подружжя та отримавши додані до позову матеріали вона дізналась, що рішенням Борщовицької сільської ради №15 від 19.02.2009 року «Про оформлення права власності на будинок №59а по вул. Ів.Франка в с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області», вирішено: «розглянувши заяву [PERSON], виконком Борщовицької сільської ради вирішив: доручити Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, оформити свідоцтво про право власності за [PERSON], на житловий будинок в цілому, №59а на вул. І. Франка в с.Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, житловою площею 54,7 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м». На підставі даного рішення [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.02.2009 року на даний будинок №59а по вул. Ів.Франка в с. Борщовичі в цілому на себе, яке видане сільським головою [PERSON] та також отримав і витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №22405638 від 07.04.2009 року, виданий директором ЛОКП «БТІ та ЕО» [PERSON] та реєстратором [PERSON] Позивачка вказує, що рішення виконкому Борщовицької сільської ради, Пустомитівського району Львівської області за №15 від 19.02.2009 року і свідоцтва про право власності на даний будинок і витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на даний будинок видані на імя [PERSON] є незаконними, оскільки даний будинок збудований [PERSON] і жодного відношення до його будівництва [PERSON] не мав, а також незаконно було оформлено право власності на даний будинок на [PERSON]. На підставі наведеного, позивачка просить суд захистити її порушені майнові права шляхом задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак від неї надійшла заява в якій вона вказує, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Однак, в ході судового розгляду справи відповідач [PERSON]М позовні вимоги позивача заперечив та просить суд в задоволенні позову відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що за перші роки спільного подружнього життя з [PERSON] ними було добудовано на 70 % будинок в с. Боровичі, Пустомитівського району Львівської області, будівництво якого розпочато у 1976 року дідом позивачки, [PERSON] на земельній ділянці 0,27 га., що належали [PERSON], яка була цивільною дружиною [PERSON] 12.09.1982 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого все своє майно, що складелося з земельної ділянки та розташованих на ній житлових будинках (старин та новий) заповіла йому [PERSON] та його дружині [PERSON] Будучи головою двору про що вказують господарські книги сільської ради, володіючи та користуючись даним майном, платив за нього податки, він звернувся до сільської ради з заявою про оформлення права власності на спірне майно, за результатами розгляду якої рішенням № 15 від 19.02.2009 року сільська рада надала дозвіл на оформлення за ним права власності на дане майно, після чого він отримав свідоцтво про право власності. А тому вважає, що на законних підставах набув право власності на спірний житловий будинок. Представник відповідача сільський голова Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судовому засіданні щодо задоволення позову поклався на розсуд суду та підтримав обставини викладені у довідці виконавчого комітету Борщовицької сільської ради № 60 від 03.02.2015 року. Представник Львівського ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню : Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорення. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Підставою визнання недійсним такого акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Тобто, підставою визнання недійсним такого акта є обов'язковою наявність двох умов: невідповідність вимогам закону та порушення внаслідок цього прав чи інтересів особи, яка звернулась за їх захистом. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 03.06.1976 року № 356 [PERSON] видано свідоцтво на забудову земельної ділянки площею 0,08 га. надану рішенням виконавчого комітету Борщовицької сільської ради від 25.10.1974 року. На підставі свідоцтва на забудову у 1976 році [PERSON]А розпочато будівництво житлового будинку, яке завершено 1979 року, а саме збудовано будинок з бутобетонним фундаментом, цегляними стінами, дощатою підлогою, розмірами 11,15 х 9,65 м. До будинковолодіння входили надвірні будівлі: сарай розміром 4 х 4,5 м та вбиральня. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що перебуваючи у шлюбі позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] у 1982 році вселилися у будинок під № 59а по вул. І.Франка, в с. Борщовичі, Пустомитівського району Львівської області, а з 1986 року відповідач [PERSON] зареєстрований у ньому. Судом встановлено, що з 1977 року [PERSON] був зареєстрований за адресою : [INFO], однак фактично проживав у [INFO], що сторонами не оспорюється. Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справві не підлягають доказуванню, ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Згідно по господарських книг Борщовицької сільської ради [PERSON] до дня своєї смерті, тобто до травня 1995 року був головою господарства під № 59а с. по вул. І.Франка, в с. Борщовичі, Пустомитівського району Львівської області. Згідно довідки виконкому Борщовицької сільської ради від 03.02.2015 року за №60 житловий будинок по вул. Івана Франка №19, 118 на даний час [PERSON] №59а у селі Борщовичі, збудований [PERSON] За вказаних вище обставин суд вважає, доведеним факт приналежності [PERSON]А на праві власності будинку під № 59а по вул. І.Франка, в с. Борщовичі, Пустомитівського району Львівської області. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт посвідчений 02.03.1982 року секретарем Борщовицької сільської ради народних депутатів, згідно якого заповідач все своє майно заповів своїй онуці, тобто позивачці [PERSON] Судом встановлено, що рішенням № 15 Борщовицької сільської ради від 19.02.2009 року доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, оформити свідоцтво про право власності за [PERSON], на житловий будинок в цілому, №59а вул. І. Франка в с.Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, житловою площею 54,7 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м. На підставі даного рішення [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.02.2009 року на даний будинок №59а по вул. Ів.Франка в с. Борщовичі в цілому, яке видане сільським головою [PERSON], а також отримав витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №22405638 від 07.04.2009 року, виданий директором ЛОКП «БТІ та ЕО» [PERSON] та реєстратором [PERSON] Суд критично оцінює доводи відповідача [PERSON] про законність набуття ним права власності на спірний житловий будинок, з підстав будівництва останнього безпосередньо ним самим та на земельній ділянці яка перейшла у його володіння на підставі заповіту [PERSON] від 12.09.1982 року, оскільки такі повністю спростовуються зібраними у справі доказами та встановленими судом фактичними обставинами справи, зокрема : Згідно свідоцтва про право нас спадщину за заповітом від 12.09.1982 року, [PERSON]А, яка є матірю позивачки, належний їй житловий будинок площею 20 кв.м., який складається з однієї житлової кімнати , а також стайні, що знаходиться в с. Боровичі Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованих в по господарських книгах сільської ради під № 108, заповіла своїй доньці тобто, позивачці [PERSON]А, яка згідно свідоцтва прийняла вказане спадкове майно. жодного майна відповідачу [PERSON]М заповідач [PERSON]А не заповідала. Окрім цього, судом встановлено, що новозбудований [PERSON]А житловий будинок та будинок, який належав [PERSON] яка заповіла його своїй доньці [PERSON] були розташовані на одному господарстві, яке в подальшому було розділено на два господарства та розібрано старий житловий будинок [PERSON] Згідно ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не здійснював будівництво житлового будинку під №59а вул. І. Франка в с.Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, який значиться за [PERSON], а лише проводив реконструкцію такого, для забезпечення належних умов проживання, для себе та своєї сімї, оплата рахунків за комунальні послуги та земельні податки не є правовою підставою, для набуття останнім права власності на даний житловий будинок, реєстрація за останнім права власності на даний житловий будинок, який значиться за [PERSON] є незаконною та відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підлягає скасуванню. Згідно ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з довідкою виконкому Борщовицької сільської ради від 03.02.2015 року за №60 [PERSON], після смерті діда [PERSON], [INFO], який помер 09 травня 1995 року в с. Борщовичі, продовжувала проживати у житловому будинку по вул. Івана Франка №19, 118 на даний час [PERSON] №59а у селі Борщовичі, який будував саме [PERSON], користувалася будинком та земельною ділянкою даною для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель, а від так в силу вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом [PERSON] Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачка вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак в установленому законом порядку своє право власності не зареєструвала, відповідач [PERSON] не визнає її право на спірне майно, майнові права позивачки підлягають захисту шляхом визнання права власності. Також, з відповідача [PERSON]М на користь [PERSON] підлягає стягненню сума понесених останньою судових витрат по оплаті судового збору.

Outcome: dismissed