Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати несправедливими, нерозумними та недійсними з моменту укладання п. 4.4. Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 р. в частині «за відмову Туриста від туру, що має бути здійснений у період Травневих (з 26.04 по 10.05-05)Новорічних та Різдвяних свят (з 20.12 по 10-10.01) та у період виставок, ярмарок у країнах перебування туриста штраф за ануляцію складає: за відмову зроблену в період від 7 або менше. Або за не явку на рейс - 100% загальної вартості туристичних послуг» та стягнути солідарно з ТОВ «Ньюз Тревел» та ТОВ «Тантал-96» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 18830,00 грн. та кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що 21.11.2013 року між нею та ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор), від імені та за дорученням якого діє ТОВ «Тантал-96» (Турагент) укладений попередній Договір на туристичне обслуговування №21/11. В той же день між [PERSON] та ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор), від імені та за дорученням якого діє ТОВ «Тантал-96» (Турагент) укладений основний Договір на туристичне обслуговування №21/11. Згідно п. 1.1. Договору Турагент зобов'язується відповідно до заявки Туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг Туристу (туристичний продукт), а Турист зобов'язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. 21.11.2013 року позивачка сплатила ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор) та ТОВ «Тантал-96» (Турагент) 18830,00 грн., що підтверджується замовленням на бронювання туристичних послуг та платіжним дорученням №149 від 21.11.2013 р. У замовлені (Додаток №1 до Договору) зазначений початок туру з 03.01.2014 року по 11.01.2014 року на [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Країна відпочинку - Болгарія. Однак, з 28.12.2013 року син позивачки, [PERSON], [INFO], знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом гострий бронхіт. [PERSON] був призначений ліжковий режим до 05.01.2014 року та карантинний режим до 10.01.2014 року. Позивачка зазначила, що з 02.01.2014 року вона зверталася до адміністрації готелю у Болгарії з проханням повернути грошові кошти за бронювання готелю з 04.01.2014 року по 11.01.2014 року. Адміністрація готелю переправила звернення [PERSON] до ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператора). 03.01.2014 року позивачка отримала відповідь від ТОВ «Ньюз Тревел» відповідно до якої було повідомлено, що її заявка анульована з 100% штрафом. Позивачка зазначає, що вона не відмовлялася від подорожі, більш того вона просила Туроператора перенести тур у зв'язку з хворобою її сина. Враховуючи зазначене позивачка вважає п. 4.4 Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 р. в частині «за відмову Туриста від туру, що має бути здійснений у період Травневих (з 26.04 по 10.05-05) Новорічних та Різдвяних свят (з 20.12 по 10-10.01) та у період виставок, ярмарок у країнах перебування туриста штраф за ануляцію складає: за відмову зроблену в період від 7 або менше. Або за не явку на рейс - 100% загальної вартості туристичних послуг» таким, що суперечить ст. 20 Закону України «Про туризм», ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим таким, що повинен бути визнаний недійсним. На підставі зазначеного позивачка просить стягнути солідарно з ТОВ «Ньюз Тревел» та ТОВ «Тантал-96» на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 18830,00 грн. Крім того, позивачка зазначає, що їй було завдано моральну шкоду через перенесений нервовий стрес та душевні страждання. Позивачка була змушена приїжджати до туристичної фірми, просити щоб їй повернули грошові кошти, які фірма отримала за невикористану нею туристичну подорож. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник ТОВ «Ньюз Тревел», Маковей Олег Григорович, у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Представник ТОВ «Тантал-96», Радзилевич Мар’яна Валеріївна, у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні сторін та їх представників, суд прийшов до наступного. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається і в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.11.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор), від імені та за дорученням якого діє ТОВ «Тантал-96» (Турагент) був укладений попередній Договір на туристичне обслуговування №21/11 та основний Договір на туристичне обслуговування №21/11. Згідно п. 1.1. Договору Турагент зобов'язується відповідно до заявки Туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг Туристу (туристичний продукт), а Турист зобов'язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. 21.11.2013 року [PERSON] сплатила ТОВ «Тантал-96» (Турагент), яке діє від імені та за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор), за надання комплексу туристичних послуг 18830,00 грн., що підтверджується замовленням на бронювання туристичних послуг та платіжним дорученням №149 від 21.11.2013 р. Таким чином, підписавши договори на туристичне обслуговування та здійснивши повну оплату за туристичні послуги, [PERSON] підтвердила своє ознайомлення та згоду з умовами договорів. Пунктом 3.2.5 укладеного Договору на туристичне обслуговування від 21.11.2013 року встановлено право Туроператора відмовити Туристу у поверненні вартості туристичних послуг, сплачених за цим Договором, але не використаних Туристом у подорожі з його ініціативи чи вини, в тому числі в причини хвороби Туриста, підтвердженої відповідними медичними довідками. Пунктом 3.4.24 зазначеного Договору Турист зобов'язаний оплатити штрафні санкції Турагенту та Туроператору у випадку відмови від цього Договору до початку подорожі відповідно до розділу 5 цього Договору. Згідно п. 6.16 Договору на туристичне обслуговування від 21.11.2013 року Турагент (Туроператор) не несуть відповідальності по відшкодуванню матеріальних витрат туриста та оплачений турпродукт в разі неможливості здійснення туристом подорожі, перенесенні її на більш пізній термін чи призупинення туру. Згідно п. 5.1 Договору на туристичне обслуговування турист має право відмовитись від заброньованих туристичних послуг по цьому договору до дати початку туристичної подорожі за умови оплати Туроператору суми штрафних санкцій, наведених в п.п. 5.3-5.7 цього Договору. Згідно п. 5.3 договору у випадку відмови або неможливості споживання туристом туристичних послуг з будь-яких причин турист оплачує санкції у визначеному порядку: при відмові від туристичної подорожі до її початку за 14 і менше днів штраф у розмірі 100 відсотків від повної вартості туру. Туроператор має право самостійно утримувати визначені штрафні санкції з коштів, які були оплачені Туристом. У відповідності до спірної частини п. 4.4. Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 р. передбачено, що за відмову Туриста від туру, що має бути здійснений у період Травневих (з 26.04 по 10.05-05)Новорічних та Різдвяних свят (з 20.12 по 10-10.01) та у період виставок, ярмарок у країнах перебування туриста штраф за ануляцію складає: за відмову зроблену в період від 7 або менше. Або за не явку на рейс - 100% загальної вартості туристичних послуг. Згідно п. 5.10 Договору заява в письмовій формі про відмову Туриста від туристичних послуг приймається Турагентом до виконання відразу після отримання такої заяви. Пунктом 8.1 Договору передбачено, що всі претензії Туриста з питань ненадання чи неналежного надання замовлених послуг приймаються до розгляду лише в письмовому вигляді. В матеріалах справи відсутнє підтвердження звернення [PERSON], в порядку п. 5.10. та 8.1. з офіційною письмовою заявою до ТОВ «Тантал-96» (Турагента) про відмову від туру або про перенесення туру на інший термін. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. Вимога письмової форми правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання встановлена ст. 547 ЦК України. Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином суд не погоджується з твердженнями позивачки та її представника про невідповідність спірного пункту 4.4. Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 р. нормам чинного законодавства та вважає, що добровільне підписання [PERSON] Договору насамперед свідчить про її повну згоду з його умовами, у тому числі з спірною частиною, а саме щодо застосування штрафу у розмірі 100% загальної вартості туристичних послуг. Статтею 215 ЦК України передбачено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 вищезазначеної статті ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частини 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Таким чином, чинним законодавством України не передбачено визнання договору недійсним з підстав незрозумілості та несправедливості його положень. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання несправедливими, нерозумними та недійсними з моменту укладання договору п. 4.4. Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 р. в частині «за відмову Туриста від туру, що має бути здійснений у період Травневих (з 26.04 по 10.05-05) Новорічних та Різдвяних свят (з 20.12 по 10-10.01) та у період виставок, ярмарок у країнах перебування туриста штраф за ануляцію складає: за відмову зроблену в період від 7 або менше. Або за не явку на рейс - 100% загальної вартості туристичних послуг», є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення солідарно з ТОВ «Ньюз Тревел» та ТОВ «Тантал-96» на користь [PERSON] безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 18830,00 грн. підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних обставин. Відповідно до п. 2.2. Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 року укладеного між сторонами спору, Турагент за встановлену цим Договором плату, відповідно до замовлення Туриста, зобов'язується забезпечити бронювання та надання Туристу комплексу послуг, а Турист зобов'язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити Турагенту вартість замовленого Турпродукту. Всі грошові кошти, що надходять на рахунок Турагента від Туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок Туроператора, належить виключно Туроператору та його партнерам, і дорівнені Турагенту лише до повного розрахунку за надані послуги. Згідно п. 1 Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 року туристичний продукт (Турпродукт) - комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що пропонується за визначеною ціною, до складу якого входять послуги розміщення та інші туристичні послуги, нен пов'язані з перевезенням і розміщенням, послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, тощо. У пунктах 3.3.3. та 3.3.4 Договору на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 року визначено, що Турагент від імені Туроператора зобов'язаний забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до Замовлення Туриста та надати Туристу посередницькі послуги з організації туристичної подорожі. За умови сплати вартості Туристичного продукту Туристом у строки встановленні даним Договором для підтвердження статусу Туриста, забезпечити Туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами, авіаквитками на авіарейси, квитками на інший вид транспорту, згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним у Замовленні. Пунктом 3.3.6 зазначеного Договору визначено обов'язок Турагента від імені Туроператора здійснити медичне страхування Туриста на основі угоди між Туроператором і страховими компаніями, якщо Турист не є застрахованим до моменту підписання Договору; при цьому, в разі якщо Турист або вповноважена ним особа не поінформували Турагента (Туроператора) про наявність у Туриста страхового полісу до моменту підписання Договору, Турист зобов'язаний відшкодувати Туроператору вартість оформлення відповідного страхового полісу; при цьому якщо до вартості Туристичного продукту включені послуги страхування Туриста, то Турист підписанням Договору розуміє і підтверджує свою згоду з тим, що ці послуги надають безпосередньо треті особи (страхові компанії)без участі Турагента (Туроператора) і в разі настання страхових випадків в процесі надання туристичних послуг правовідносини Туриста зі страховими компаніями регулюються виключно до умов договору Туриста з такими страховими компаніями без участі Турагента (Туроператора); Турагент (Туроператор) відповідаєлише за правільність виписування (заповнення) страхового порлісу і передачу його Туристу. Під час судового засідання на підставі листа ПрАТ «Європейське туристичне страхування» вих. №274 від 01.08.2014 р., наданого представником позивача у якості доказу по справі, судом встановлено, що ТОВ «Ньоз Тревел» (Туроператор) не виконало у повній мірі взяті на себе зобов'язання за Договором про туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 року, а саме не здійснило страхування [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Так, відповідно до вищезазначеного листа ПрАТ «Європейське туристичне страхування» повідомило [PERSON] про те, що 06.06.2012 року між ПрАТ «Європейське туристичне страхування» та ТОВ «Ньюз Тревел» укладено Генеральний договір комплексного страхування подорожуючих за межами України №G06/12. За період з 01.12.2013 року по 01.08.2014 року відсутні дані про Застрахованих осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також відсутній не тільки страховий платіж, а й поліс за №0870325 від 09.12.2013 р. взагалі, зазначені особи не були передані на страхування до ПрАТ «Європейське туристичне страхування» і відповідно не є Застрахованими. Згідно Додатку 3 до Генерального Договору №G06/12 від 06.06.2012 р. вартість послуг по проведенню страхування [PERSON], [PERSON], становить суму у розмірі 141,75 грн. Як встановлено судом, ТОВ «Тантал-96», яке діє на підставі агентського договору з Туроператором, ТОВ «Ньюз Тревел», укладеного 12.10.2011 року, за дорученням та від імені Туроператора за винагороду здійснює посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами). Враховуючи викладене та факт того, що Туроператор ТОВ «Ньюз Тревел» не надав у повній мірі послуги зазначені в Договорі на туристичне обслуговування №21/11 від 21.11.2013 року, а саме не здійснив страхування позивачки та її дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь [PERSON] безпідставно набутих грошових коштів за не проведене страхування у розмірі 141,75 грн. Оскільки однією з позовних вимог [PERSON] є стягнення на її користь солідарно з ТОВ «Ньюз Тревел» та ТОВ «Тантал-96» на відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 5000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачем не доведено факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в результаті дій або бездіяльності відповідачів, не надано підтвердження розрахунку моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене та те, що з боку ТОВ «Ньюз Тревел» та ТОВ «Тантал-96» неправомірних дій стосовно позивачки не вчинялось та з урахуванням вимог статей 22 та 23 ЦК України, збитків позивачу не завдано, суд вважає позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди такою, що задоволенню не підлягає. У зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про необхідність частково задоволення позовних вимог [PERSON], а саме стягнення з ТОВ «Ньюз Тревел» грошових коштів сплачених позивачкою за проведення страхування, яке не відбулося, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно письмової заяви ТОВ «Тантал-96» від 14.04.2014 року, доданої до письмових заперечень вх.. №27585/14-ц від 14.04.2014 р., відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та стягнути з неї на користь ТОВ «Тантал-96» 1000,00 грн. понесених та документально підтверджених витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В підтвердження сплати ТОВ «Тантал-96» суми у розмірі 1000,00 грн. за надання правової допомоги, представником під час судового засідання були надані оригінали Угоди про надання правової допомоги №212 від 03.04.2014 року та квитанція №3381/11 від квітня 2014 року, завірені копії яких містяться в матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога представника ТОВ «Тантал-96» [PERSON] включала: участь у судових засіданнях, надання консультації, розробка правової позиції та складання письмового заперечення на позовну заяву, яке було подано до суду 14.04.2014 року. Враховуючи необхідність витрати часу для вислуховування клієнта, розробки правової позиції, вивчення законодавства, визначення із застосуванням правових норм, ознайомлення із судовою практикою, складання письмових заперечень та їх подання до суду, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що час достатній для надання правової допомоги в наданому [PERSON] повинен дорівнювати адекватному розміру. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в Україні (встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VII) - 1218 грн. та приймаючи до уваги положення ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» час роботи адвоката становить 487 грн. 20 коп. за годину (1218*40%). Згідно матеріалів справи вбачається, що за надання правової допомоги ТОВ «Тантал-96», [PERSON] отримала грошову винагороду у сумі, що є трохи більшою ніж за дві години роботи, а саме суму у розмірі 1000,00 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що час який витратила [PERSON] за здійснення представницької діяльності в інтересах ТОВ «Тантал-96» не може ставитися під сумнів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Тантал-96» понесених та документально підтверджених судових витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Outcome: partial