Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить домоволодіння №51, що розташоване по вул. Челябінська в\~ м. Маріуполі Донецької області. В будинку зареєстрований її син - відповідач по справі [PERSON], однак за вказаною адресою він більше двох років не мешкає, його особистих речей в будинку не має, інше місця проживання невідоме. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням №51, розташоване по вул. Челябінська в\~ м.Маріуполі Донецької області. Судом було винесено 17 березня 2017 року заочне рішення, та позовні вимоги було задоволено. За заявою відповідача, ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя 26 квітня 2017 року заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду. 20.06.2017 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила позивача визнати таким, що втратив право користування будинком №51 по вул. Челябінській в м. Маріуполі та висилити [PERSON] з вказаного будинку без надання іншого жилого приміщення. В подальшому ухвалою суду позовні вимоги в частині виселення [PERSON] залишені без розгляду. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про вселення. В позовній заяві указав, що він є сином позивачки з якою разом мешкає у даному будинку з 2007 року по грудень 2016 року. Втратив право користування будинком у звязку з тим, що мати замінила ключи на вхідних дверях, та вимушений був йти до батьків матері та в них тимчасово проживати. Стосунки з матірю погіршилися, з приводу бажання матері приводити до будинку чоловіків для інтимних стосунків, та він їм заважав. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити. Вказала, що стосунки з сином не склалися. Та він добровільно поїхав з дому, куди їй не відомо. Вони не спілкуються. Протягом чотирьох років без поважних причин син в будинку не мешкає. Підтвердила, що у грудні 2016 року він проживав у будинку протягом двох тижнів.\~ Знає, що син моряк та ходить в море. Вона дійсно змінила замок, та не бажає, щоб син мешкав разом з нею в будинку. Категорично заперечувала, проти вселення сина в будинок, бо між нею та сином виникли неприязні стосунки, які позбавляють їх можливості разом мешкати. Зверталася до міліції, бо син її турбував та вони сварилися. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги про\~ визнання його таким, що втратив право користування будинком №51 по вул. Челябінській в м. Маріуполі не визнав, та пояснив, що мешкав в цьому будинку разом з матірю та братом з 2007 року, як купили будинок.\~ Не мешкав у будинку тільки тоді коли ходив у моря. Коли приходив з походу давав матері гроші, на оплату будинку. У грудні 2016 року мати змінила замок у будинку, та зробила його проживання у будинку неможливим. Коли він намагався зайти до будинку мати визвала міліцію, та вчинила сварку. Він був вимушений йти жити до діда з бабою (батьків позивачки), а до будинку за своїми речами попадати через вікно. Також позивачка, насильно незаконно позбавила його волі та заперла його в реабілітаційному центрі «Віра та Надія», в період часу березня 2017 року. Тільки щоб позбавити його права проживати у будинку. Також він має професію моряка, та дійсно деякий час відсутній, але з поважних причин, бо працює і матері це відомо. Просив його позовні вимоги задовольнити, вселити його в будинок 51 по вул. Челябінській в м. Маріуполі, бо іншого житла не має. Свідки по справі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що зі слів [PERSON] їм відомо, що відповідач дома не мешкає, де він знаходиться їй невідомо. Під час відвідування позивачки за місцем мешкання відповідача\~ вдома не було. Також свідок [PERSON] в суді підтвердила, що позивачка поміняла замок, та ключ відповідачу не давала. Тоді він до будинку взимку 2016-2017 рр. заліз через вікно та\~ мешкав у будинку два тижня до приїзду матері за її згодою. Зі слів позивачки їй відомо що вони сваряться. Свідки [PERSON],[PERSON] (дідусь) повідомили, що позивачка та відповідач є родиною(мать та син), завжди мешкали разом. [PERSON] є моряком, та ходить у рейси, про що відомо його матері бо вона сама допомогала йому. Всі речі [PERSON] знаходяться у будинку матері, там в нього є своя кімната. Дійсно під час рейсів від 4до 7 місяців [PERSON] буває відсутній, але його речі знаходяться у будинку матері. Іншого житла він не має. Дідусь [PERSON] також пояснив, що його донька поміняла замки та вмисно не допускає онука до дому, та він був вимушений після рейсу взимку 2016-2017 року мешкати у них з бабцею. Також позивачка навмисно, щоб позбавити його житла влаштувала його насильно незаконно позбавила його волі та заперла в реабілітаційний центр. Онук спирті напої та наркотичні засоби не вживає. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню. А позовна заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу\~ від 12.09.2007 року належить\~ будинок № 52 по вул. Челябінській\~ в м. Маріуполі Донецької області(а.с.7). З копії домової книги реєстрації громадян, які мешкають у будинку №51 по вул. Челябінській в\~ м.Маріуполі Донецької області, вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані позивачка та відповідач [PERSON] з 10 квітня 2009\~ року (а.с.11-13). Відповідно до послужної книжки моряка [PERSON], має свідоцтво\~ фахівця, а саме матроса першого класу. Відповідно до відповіді державної прикордонної служби України від 19.02.2018 року [PERSON] перетинав державний кордон України у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а саме 23.01.2016,27.04.2016, 03.12.2016 р.. Відповідно до листа від 24.05.2018 року (а.с. 162) [PERSON] знаходиться на судні «Єксом-1» де працює матросом та характеризується позитивно. Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.161) вбачається, що за заявою [PERSON] внесено до ЄРДР , про незаконне позбавлення його волі в реабілітаційному центрі «Віра та Надія» в період часу березень 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, та позивачка [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що вона змінила замок та не пускає відповідача проживати до будинку у зв»язку з тим, що вони з сином перестали розуміти один одного та постійно сваряться. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають\~ задоволенню та [PERSON] не слід визнати таким, що втратив право користування вказаним\~ жилим приміщенням, оскільки не знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин. Суд критично ставиться до [PERSON] складеного 25 січня 2017 року головою КСН «Селища Каменськ» ( що відповідач не проживає у [INFO] з 2015 року по теперішній час), так як він спростовується поясненнями самої позивачки( яка в судовому засіданні категорично заперечувала проти проживання сина в будинку та підтвердила факт заміни нею замку у будинку, щоб син не міг зайти до будинку, та факт проживання сина у будинку взимку 2016-2017 р.р.) , показами свідків в судовому засіданні (які підтвердили факт заміни замка у будинку, відсутність ключів у відповідача, заборону позивачки мешкати у будинку відповідачу, та факт його проживання у будинку взимку 2016-2017рр.)\~ та матеріалами справи (документи моряка, довідка про перетинання кордону). Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який вселився до будинку разом з матірю будучи неповнолітньою особою та є членом сімї власника житла, що не оспорюють сторони по справі. Іншого житла не має. Та при його вселенні інших угод про порядок користування ним будинком не було. Згідно копії домової книги реєстрації громадян, [PERSON] зареєстрований\~ у [INFO] з 10 квітня 2009 року. Також судом встановлено, що на час винесення цього рішення, інших рішень стосовно [PERSON] про виселення відповідно до ст. 157 ЖК України не має. Таким чином, [PERSON], який є членом сімї [PERSON], вселявся до будинку згідно до ст. 156 ЖК України, має право, як член сімї власника жилого будинку користуватися жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а він вселенню до будинку № 51 по вул.. Челябінській в м. Маріуполі Донецької області.

Outcome: dismissed