Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 20.09.2007 вони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 1696. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, склалися неприязні стосунки між ними, відбувається постійне насилля в сім`ї з боку чоловіка над нею та сином [PERSON] , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 23.01.2020. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.06.2020 зупинено провадження у справі за клопотання відповідача та надано сторонам строк на примирення, який закінчено та відновлено провадження ухвалою суду від 31.08.2020. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Суду пояснила, що спроби налагодити стосунки з відповідачем виявилися марними. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки він бажає зберегти сім`ю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20.09.2007 зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 1696. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку із непорозумінням, а, також, втрати почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають з 23.01.2020, спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. Майнового спору та спору щодо участі у вихованні дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи щодо примирення сторін по справі про надання строку на примирення відповідно до ст. 111 СК України про що, позивач категорично заперечувала. Як встановлено, на час перебування справи в суді обставини та за час, коли було надано сторонам строк на примирення, ситуація не змінилися, відповідачем не здійснювалися жодних заходів щодо збереження сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позиваки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved