Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що вона 02.08.2014 року придбала домоволодіння по [ADDRESS], у власника [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу серії №1361, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. На даний час в її домоволодінні зареєстрований [PERSON], як член сім»ї [PERSON], який по сьогоднішній день не знявся з реєстрації з даного домоволодіння. З часу укладення договору купівлі-продажу, внаслідок припинення права власності на житлове приміщення, [PERSON] та члени її сім»ї не проживають в даному домоволодінні. Формальна реєстрація [PERSON] в будинку [PERSON] перешкоджає їй отримати субсидію по сплаті комунальних послуг. [PERSON] в позасудовому порядку відмовляється знятись з реєстрації по даній адресі. Позивачка вказує, що [PERSON] цим не виконав умови договору купівлі-продажу, що в свою чергу створює їй перешкоди у здійсненні її законного права володіти та розпоряджатись належним їй домоволодінням.. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловою площею в домоволодінні, що по. [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином- через оголошення в газеті «Галичина», про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування та розпорядження майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належним їй на праві власності домоволодінням. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу домоволодіння від 02.08.2014 року за реєстровим номером 1361, [PERSON] (надалі - «Продавець») зобов`язалась передати домоволодіння по [ADDRESS] у власність [PERSON] (надалі - «Покупець»), а [PERSON] зобов`язалась прийняти домоволодіння і сплатити за нього обумовлену грошову суму. На підставі вказаного договору право власності [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано 02.08.2014 року в електронному реєстрі прав. Згідно п.5.2. договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2014 року Продавець зобов`язався до 01.09.2014 року зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб в домоволодінні. Як вбачається з будинкової книги на вищезгадане домоволодіння, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с.11-13) у домоволодінні мав реєстрацію [PERSON], однак він по даний час зареєстрований у домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що реєстрація [PERSON] у домоволодіння по [ADDRESS], яке на даний час належить [PERSON], створює перешкоди у здійсненні нею права власності та вільного користування і розпорядження вказаним домоволодінням, а тому його слід поновити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою площею у даному домоволодінні. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити . На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 150,156 ЖК України, ст. ст. 317, 391, ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, ЦПК України,

Outcome: approved