Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2011 року шлюб між ними розірвано. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема, не піклується про доньку, не спілкується з нею, не займається її вихованням, не піклується про фізичний і моральний розвиток дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, заборгованість по аліментам станом на 01.03.2018 року становить 67028,30 грн. Вона звернулась до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Висновком Київської районної адміністрації Одеської міської ради №2209/01-11 від 02.01.2018 року визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, позивачка звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому пояснила, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки, взагалі не приймає участь у її вихованні, не вітає зі святами, з днем народження. Вона неодноразово просила його відвідувати дитину, але відповідач цього не робить. На сьогоднішній день дитині вісім з половиною років, вона не пам'ятає батька, оскільки за всі ці роки бачила його декілька разів коли була ще зовсім маленькою. Після перерви позивачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. При цьому пояснив, що вони з позивачкою фактично припинили шлюбні стосунки до народження доньки, а у 2011 році офіційно розірвали шлюб. На даний час у нього інша сім'я, в якій він виховує сина. Він бажає спілкуватись з донькою, але позивачка перешкоджає йому в цьому, оскільки між ними погані стосунки. До органу опіки з завою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною він не звертався. Дитину зі святами він не вітає, подарунок подарував один раз, коли доньці було два роки. Він сплачував аліменти на утримання дитини, але позивачка йому повідомила, що не потребує його грошей, а тому він перестав платити. Зараз він не має можливості сплачувати аліменти. Після перерви відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, висновок №2209/01-11 від 02.01.2018 року підтримав. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2011 року було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS]. На даній житловій площі зареєстровані та проживають 4 члена сім'ї: [PERSON] - власник; [PERSON] - дружина; [PERSON] - донька; [PERSON] - онука, згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію КП «ЖКС «Чорноморський» № 134 від 02.04.2018 року (а.с.10). З довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №6» №01-03/577 від 31.10.2017 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS], стоїть на обліку в КУ «ДМП №6» з народження. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці та вдома з дитиною була мати. Батька дівчинки лікар та медсестра не бачили (а.с.11). Відповідно до характеристик Одеської загальноосвітньої школи №65 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради на ученицю 2-А класу [PERSON], [INFO], дитина навчається в даній школі з 01.09.2016 року. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Мати багато уваги приділяє дівчинці, цікавиться її навчанням, створює їй всі необхідні умови для навчання і виховання. Батько дитини у школі не з'являється, не приділяє уваги вихованню та навчанню доньки (а.с.12, 13). З розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20.03.2018 року, вбачається, що заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.03.2018 року складає 67028,30 грн. (а.с.15). Відповідно до заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] та письмового пояснення [PERSON] вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] у [ADDRESS]. [PERSON] з дочкою не бачиться, її вихованням не цікавиться та матеріальної допомоги на її утримання не надає, зі святами не вітає, має іншу сім'ю (а.с.19-20, 21, 22, 23). Позивачка звернулась до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON]. Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, розглянувши заяву позивачки прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.16-18). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки - не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться нею, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved