Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що відповідачка, яка є її донькою, має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка майже рік ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням хлопців не займається, діти проживають та перебувають на повному утриманні позивачки. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; про що повідомити відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми. Ухвалою суду від 17.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. 14.07.2021 відповідачка [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 14.09.2021 судове засідання протокольною ухвалою було відкладено в зв`язку з неявкою відповідачки, щодо якої відсутності відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 21.10.2021 судове засідання в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді було відкладено на 10:30 05.11.2021. 04.11.2021 до суду надійшла заява начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ганжали Ю. про розгляд справи у відсутності представника відділу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили задовольнити. Додатково суду повідомила, що її донька - є одинокою матір`ю. Протягом останнього року вона зникає з дому на 2-3 місяці, пояснюючи це, тим що влаштовує своє особисте життя. Онуки весь час мешкали і наразі мешкають з нею та перебувають на її утриманні, саме вона повністю ними опікується, займається їхнім вихованням, навчанням, розвитком та доглядом. На її прохання змінити своє ставлення до дітей донька не реагує. Жодних перешкод у спілкуванні дітей з їхньою матір`ю нею не чиниться. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Максименко О.А. в судовому засіданні, підтримавши наданий відповідний письмовий висновок, просила задовольнити позовну заяву [PERSON] . Суд, заслухавши позивачку, міркування представника третьої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є донькою [PERSON] та матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Сторони по справі, разом з [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). З психолого-педагогічних характеристик КУ Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Краєнкова [PERSON] вбачається, що хлопчик був зарахований до першого класу 01.09.2017, період адаптації проходив повільно та важко через надмірну опіку з боку матері; до вирішення проблем у стосунках із однокласниками він постійно залучав матір; протягом навчання у 1-4 класі відвідували школу, цікавились успішністю та поведінкою [PERSON] мати і хрещений, з бабусею класний керівник спілкувалася 2 рази; під час навчання у 5-А класі батьківські збори мама не відвідувала, спілкування щодо навчальних досягнень учня відбувається з бабусею (а.с. 9-10). Відповідно до договору про надання соціальних послуг від 04.06.2021 Сумський міський центр соціальних служб за заявою [PERSON] здійснює соціальний супровід сім`ї/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 11-12). Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок від 14.07.2021 №1564/27.1-26, відповідно до якого вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). Свідок [PERSON] , яка добре знайома з позивачкою, мешкає по сусідству, суду повідомила, що догляд за дітьми протягом останніх 2 років здійснює [PERSON] , яку вона бачить з дітьми на прогулянках, в магазині тощо. Свідку відомо, що відповідачка налагоджує своє особисте життя, зустрічала її з різними чоловіками, про факти щодо перешкод з боку [PERSON] у спілкування відповідачки з дітьми свідку не відомо. Свідок [PERSON] , який є племінником позивачки та який буває в її домі раз на тиждень, суду повідомив, що [PERSON] шукає кращого життя, в зв`язку з чим самоусунулася від своїх батьківських обов`язків. Останній рік догляд за дітьми здійснюється виключно [PERSON] . В серпні на святкуванні дні народженні [PERSON] відповідачки не було. З фактичних обставин, встановлених судом вбачається, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо належного виконання батьківських обов`язків та позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 7 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання малолітніх синів і така її поведінка є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, та є достатньою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Так, з моменту народження дітей і до 2020 року відповідачкою свої батьківські обов`язки щодо своїх синів [PERSON] та [PERSON] виконувались в повному обсязі, що вбачається з пояснень позивачки, свідків та психологічної характеристики зі школи тощо. Суду не надано доказів того, що відповідачка, залишаючи дітей зі своєю матір`ю на деякий час протягом останнього року, здійснювала це з метою умисно та свідомо ухилитись від своїх батьківських обов`язків, і що це носило постійний характер. А необхідність законного представництва інтересів дітей не є визначеною законом підставою для позбавлення батьківських прав. Висновок, наданий Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 14.07.2021 №1564/27.1-26, щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав суд сприймає критично, з огляду на те, що у ньому не відображено ставлення матері до своїх дітей, не надано жодної характеристики матері, причин неналежного виконання з її боку своїх батьківських обов`язків. У висновку також не наведено підстав та аргументів позитивного впливу такого рішення на інтереси дітей. Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських прав. Тобто, позбавлення батьківських прав є можливим, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Жодних доказів того, що відносно відповідачки застосовувалися будь - які засоби попередження або впливу щодо виконання нею своїх батьківських обов`язків з боку органів внутрішніх справ (притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків), чи з боку органів опіки та піклування (проведення з відповідачкою бесід з приводу необхідності належного виконання нею батьківських обов`язків) матеріали справи не містять. За таких обставин, позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її синів на даний час є передчасним і не забезпечуватиме інтересів самих дітей. При цьому, суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed