Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2015 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що її мати [PERSON], [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1986 р. з її батьком, [PERSON], проте, вказаний шлюб виявився невдалим, у зв'язку з чим її батьки з 1993 р. почали поживати окремо, при цьому батько [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Далі позивачка зазначає, що у 1993 р. її мати [PERSON] зустріла відповідача [PERSON], з яким почала проживати разом, перебуваючи у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, як подружжя, оскільки вели спільне господарство, мали спільний бюджет, що може бути підтверджено, в тому числі, свідоцтвом про їх вінчання від 13.09.2003 р., показами свідків та фотознімками. Також, позивачка зазначає, що оскільки її мати [PERSON] хотіла офіційно зареєструвати шлюб з [PERSON], то 06.02.2007 р. вона розірваласвій попередній шлюб з [PERSON] За час спільного проживання матері позивачки, а саме: [PERSON] з відповідачем [PERSON], як подружжя без реєстрації шлюбу, був придбаний у 2013 р. автомобіль [NUMBER] за заощадження [PERSON] та гроші, які були позичені у її двоюрідної сестри [PERSON], при цьому, автомобіль був зареєстрований за відповідачем. Позивачка зазначає, що [INFO] р. її мати [PERSON] померла, після смерті якої вона звернулась до державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, в тому числі, і на автомобіль [NUMBER]. Проте, позивачці відмовили, посилаючись на необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її матері [PERSON] з [PERSON] Позивачка вважає, що автомобіль [NUMBER] є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], як подружжя, в рівних частках, оскільки був набутий ними у період перебування у фактичних шлюбно-сімейних стосунках без реєстрації шлюбу. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 р. по [INFO] р., визнати об'єктом права спільної сумісної власності останніх автомобіль [NUMBER], та в порядку поділу вказаного майна визнати за позивачкою право власності на ? частину вказаного автомобіля в порядку спадкування після смерті [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, явка якого для надання особистих пояснень, була визнана судом обов'язковою, при цьому, подав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволені позову в повному обсязі (а.с. 109). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що позивачка 14.06.2011 р. зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], у зв'язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 06 лютого 2007 р. (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про вінчання, відповідач [PERSON] та [PERSON] 13.09.2003 р. вінчались у Свято-Успенському Соборі м. Переяслав-Хмельницький, при цьому, світками обряду вінчання були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18) . Судом встановлено, що 02.10.2013 р. за відповідачем [PERSON] зареєстрований автомобіль [NUMBER], що також підтверджується Договором № 6 купівлі-продажу транспортного засобу від 30.09.2013 р.(а.с. 41, 76-80, 82). Встановлено, що [PERSON] [INFO] р. померла (а.с. 11). Встановлено, що Сьомою харківською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа за № 300/2015 р. за № у спадковому реєстрі 57460313, заведена після смерті [INFO] р. [PERSON] (а.с. 26). В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що був свідком вінчання [PERSON] та [PERSON] у 2003 р., яка була його сестрою. При цьому, свідок зазначив, що відповідача знає з 2000 р. та йому відомо, що останній та його сестра проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу ще з довго до їх вінчання. Також зазначив, що вони проживали в орендованих квартирах в різних районах м. Києва. Також зазначив, що йому достеменно відомо, що у період їх фактичного шлюбу вони придбали автомобіль в автосалоні на Троєщині, свідку даний факт відомий, оскільки він був присутній під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] була її дочкою, яка з 2001 р. проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] Показала, що їй відомо, що вони разом їздили до родичів [PERSON] в Санкт-Петербург Російської Федерації, разом святкували усі свята, разом їздили відпочивати. Як подружжя та батьки нареченої були на весіллі у дочки [PERSON] від першого шлюбу, а саме: позивачки [PERSON] Також, свідок зазначила, що відповідач [PERSON], саме на правах чоловіка, на другий день після похорон [PERSON] зняв усі кошти з її депозитного рахунку, на якому були її особисті заощадження, в тому числі, і гроші, які отримала в спадок після осмерті бабусі, матері свідка. В судовому засіданні представник відповідача не спростував посилання свідка [PERSON], що відповідачем [PERSON], саме на правах чоловіка, на другий день після похорон [PERSON] були зняті грошові кошти з депозитного рахунку померлої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] була її троюрідною сестрою по материнській лінії. Свідок показала, що відповідача знає близько 15 років, який разом проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу, які проживали в орендуваному житлі в різних районах м. Києва. Свідок зазначила, що їй відомо, що померлій на праві власності належала квартира, яка знаходиться в м. Харкові та яку вона за життя здавала в оренду. Свідок показала, що у період фактичного шлюбу її сестри та відповідача [PERSON], ними був придбаний автомобіль. Далі свідок показал, що позичила своїй сестрі [PERSON] грошові кошти для придбання автомобіля в розмірі 2 000 доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивачки та був зятем померлої [PERSON] Свідок зазначив, що у 2009 р. він познайомився з матір'ю позивачки - [PERSON] та її чоловіком [PERSON], які разом були в якості батьків нареченої на їх з позивачкою весіллі. Свідок також зазначив, що ще до їх з позивачкою одруження, вони всі разом жили на Лісному масиві в м. Києві, у квартирі, яку орендували [PERSON] та відповідач [PERSON] Також, неодноразово свідок разом з позивачкою та її матір'ю [PERSON] їздили обробляти городину до [PERSON] Свідку відомо, що його покійна теща мала деякі збереження, в тому числі, за рахунок яких вона придбала автомобіль, проте, який оформила на відповідача [PERSON] Свідок також зазначив, що відповідач [PERSON] завжди називав позивачку дочкою, а вона, в свою чергу, його називала «батьком». У суду не має підстав ставити під сумнів свідчення вказаних вище свідків. При цьому суд враховує, що їх свідчення не протирічать фактам та обставинам встановленим судом. Також, суд приймає до уваги надані позивачкою фотокартки на яких зображені на різних сімейних святкових заходах, як сім'я відповідач [PERSON] та померла [INFO] р. [PERSON], в тому числі, вінчання [PERSON] та [PERSON], святкування весілля позивачки [PERSON] в колі батьків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представником відповідача не спростовано наявні в матеріалах справи фотокартки та зображені на них, як подружжя і сім'я [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, враховуючи покази свідків, які підтвердили, що понад десять років відповідач [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з громадянкою [PERSON], у період фактичного шлюбу з якою був придбаний автомобіль [NUMBER], їх спільне відвідування святкових сімейних заходів, спільний відпочинок, що також підтверджується наявними в матеріалами фотокартками (а.с. 18, 68-71, 91-94), та фактом вінчання останніх у 2003 р. у Свято-Успенському Соборі м. Переяслав-Хмельницький, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] та [PERSON] до моменту смерті останньої проживали однією сім'єю, як подружжя без реєстрації шлюбу. При цьому, суд вважає необхідним встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] з [PERSON], саме з 06.02.2007 р., тобто з моменту офіційного розірвання шлюбу 06.02.2007 р. [PERSON] з громадянином [PERSON] (а.с. 10) та до часу її смерті [INFO] р. Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного поживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.207 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні статті № 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 2007 р. по березень 2015 р. не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, суд відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», з'ясував джерело та час придбання спірного автомобіля [NUMBER], а саме: у період подружнього життя відповідача [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим приходить до висновку, що вказане майно є об'єктом спільної сумісної власності останніх, як подружжя. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка, відповідно до ст.. 60 ЦПК України довела частково в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли часткове своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 365 ЦК України, ст.ст. 3, 70, 74 СК України, Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial