Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з сина [PERSON] на його користь аліменти на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача та являється пенсіонером, знаходиться на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м.Одесі в Одеській області, де отримує пенсію в розмірі 1 769 гривень. Крім того, позивачка зазначає, що вона є інвалідом другої групи та потребує постійного лікування. Оскільки син офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та враховуючи складні життєві обставини, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду заяву відповідно з якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність (а.с.4). Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Представник відповідача надав до суду заяву, відповідно з якою позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу у їх відсутність (а.с.31). Третя особа та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Представник третьої особи надав до суду заяву, відповідно з якою заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу у їх відсутність. Крім того, представник третьої особи зазначив про те, що правовідносини між позивачкою та відповідачем були створені штучно, задля зменшення розміру аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь [PERSON] на утримання їхньої з відповідачем доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.43-44). Судове рішення ухвалене за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Суворовським відділом ЗАГС м.Одеси, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Центрального об`єднаного управління ПФУ в м.Одесі в Одеській області, позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м.Одесі в Одеській області і отримує пенсію за віком, яка з серпня 2020 року по грудень 2020 р. складає 10 386 гривень (а.с.10). Також, судом встановлено про те, що позивачка [PERSON] є інвалідом другої групи та неодноразово перебувала на лікуванні (а.с.13,14-18). Крім того, судом встановлено, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19 квітня 2021 року, задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів частково. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Рішення не набуло законної сили. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного Кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15.05.2006 р., надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1769 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі №301/160/17 (провадження №61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13.04.2016 у справі №6-3066цс15. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо потреби у матеріальній допомозі, доказів на підтвердження того, що розмір доходів позивача не дозволяє їй забезпечувати нормальний рівень свого життя та того що позивачка потребує сторонньої матеріальної допомоги, зокрема, остання отримує пенсію, крім того, судом враховано, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З доказів, наданих позивачкою, не вбачається чи отримує вона, крім пенсії, інші державні пільги, субсидії, не надано доказів відсутності майна, що може приносити дохід, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та в їх задоволенні слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed