Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з дійсною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлений законом строк, у якій просила визнати таким, що втратив користування житлом свого чоловіка [PERSON] відповідача по справі. В поданій заяві позивачка зазначила, що являється власницею житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаному будинку прописаний (зареєстрований) відповідач чоловік позивачки [PERSON]. Чоловік позивачки не проживає у зазначеному будинку тривалий час, з 2014 року виїхав у невідомому напрямку і по теперішній час за вказаною адресою не проживає. За викладених обставин, чоловік відповідач позивачки обов*язків по утриманню житла не несе і ніякої допомоги з цього питання позивачці не надає. За таких підстав, позивачка звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає по зазначеній адресі за незалежних причин, являється членом сім*ї позивача, ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг не несе . До початку судового засідання позивачка надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити поданий позов та розглянути справу без її участі. З боку відповідача на адресу суду надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги, просив розглядати справу без його присутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі ст..405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З копії паспорту позивачки (а.с.4), копії договіру купівлі-продажу житлового будинку (а.с.5), копії витягу з державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6), копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.8), вбачається, що позивачка дійсно являється власником житла розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією акту обстеження житлових і матеріально - побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради Павличенко Н.В. та підтвердженого сусідами [PERSON], який проживає : [ADDRESS] та [PERSON], який проживає за адресою : [ADDRESS], підтвердили, що за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], але який з 2014 року за вищевказаною адресою не мешкає.(а.с.12) Вказаними матеріалами підтверджено, що ніяких домовленостей щодо житла розташованого за адресою: [ADDRESS], між сторонам не встановлено. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач (який є чоловіком позивачки) не мешкає в житловому приміщенні розташованому за адресою: [ADDRESS], понад 1 (один) рік, а тому на підставі положень ст.405 ЦК України повинний бути визнаний такими, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені законодавством строки. На підставі ст..405 ЦК України,

Outcome: approved