Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень, щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON], та відповідач, [PERSON], проживали однією сімєю без шлюбу, в якій у них народився син, [PERSON], [INFO]. Після спільного проживання було зареєстровано шлюб, в якому згодом їх відносини зіпсувалися та подальше спільне життя і збереження сімї стало неможливим. У звязку із зазначеним вище Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було прийнято рішення про задоволення її позовних вимог щодо розірвання шлюбу, на підставі якого в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №113 від 28 березня 2007 року та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу. Син, [PERSON], залишився проживати з нею, та на даний час також проживає з нею і знаходяться на її утриманні. 12 березня 2007 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнив її позов до відповідача про стягнення на її користь на утримання сина, [PERSON], аліментів в розмірі 1/4 частини його місячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30 січня 2007 року й до досягнення дитиною повноліття. У 2007 році, коли Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача, він вже не мав офіційної роботи та працював неофіційно, де отримував неофіційно заробітну плату. На сьогоднішній день відповідач продовжує працювати неофіційно, з метою таким чином ухилитися від сплати аліментів. Коштів на утримання дитини, матеріальної допомоги відповідач, як і раніше, добровільно не надає. Заборгованість по статі аліментів за виконавчим листом № 2-586 від 12.03.2007р. станом на 15.08.2017р. становить 81820,84 грн.Зважаючи на все вищевикладене, вважає, що відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. Вона має право на зміну визначеного судом розміру аліментів, у разі зміни матеріального стану відповідача. Старший син у 2016 році вступив до навчання у Дніпродзержинський коледж фізичного виховання, а тому потребує постійних витрат на навчання. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення .(а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 29 листопада 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 02 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області та копією свідоцтва про встановлення батьківства, виданого 02 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. (а.с.8, 12). Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2007 року з [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, починаючи з 30.01.2007 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини в особі [PERSON], що підтверджується виконавчим листом виданого 12.03.2007 року.(а.с.9) Згідно довідки по заборгованості по аліментам № 15585 від 23.08.2017 року [PERSON] станом на 15.08.2017 року має заборгованість яка складає 81820,84 гривень. (а.с.10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved