Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.07.2007 року між нею та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №CNL-301/412/2007, за умовами якого їй було надано кредит в сумі 104000 швейцарських франків. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між нею та банком було укладеного договір іпотеки №РСL-301/221/2007, згідно якого в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS]. 25.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги, у т.ч. за зазначеними вище договорами. 25.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за виконавчим написом №8223 було запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] та за рахунок коштів від реалізації цього нерухомого майна задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 25.04.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. Посилаючись на те, що відповідачем при вчиненні виконавчого напису не було надано документів, що підтверджували безспірність заборгованості, остання була розрахована поза межами строків позовної давності та за наявності спору між сторонами договору, позивачка просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], в наданих до суду письмових поясненнях також заперечувала проти позову, посилаючись на вчинення виконавчого напису з дотриманням передбаченого законом порядку. Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання на неодноразові виклики не зявився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, заперечення представника відповідача, перевіривши доводи, викладені в письмових поясненнях третьої особи, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19.07.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») було укладено кредитний договір №CNL-301/412/2007, за умовами якого позивачці було надано кредит в сумі 104000 швейцарських франків. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком 19.07.2007 року було укладеного договір іпотеки №РСL-301/221/2007, згідно якого в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачці. 25.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги, у т.ч. за зазначеними вище кредитним та іпотечним договорами. 25.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8223, за яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] та за рахунок коштів від реалізації цього нерухомого майна задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CNL-301/412/2007 від 19.07.2007 року у розмірі: залишку заборгованості по кредиту в сумі 68233,67 швейцарських франків; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 18395,71 швейцарські франки, а всього в сумі 86629,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 25.11.2013 року дорівнює 760872,26 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.282 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882 (далі Інструкція) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.283 вказаної Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п.284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.286 Інструкції при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно \~до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, підставами для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості за нотаріально посвідченими угодами є оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підвереджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. \~ Згідно умов п.4 ч.1 та п.1.5 ч.2 укладеного між сторонами кредитного договору, а також додаткових договорів до нього та графіку платежів до нього, встановлено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячними платежами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України право дострокового повернення коштів у кредитора виникає в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, що надавався банком нотаріусу, заяви про вчинення виконавчого напису та самого виконавчого напису, строком, за який проводиться стягнення, зазначено з 19.07.2007 року по 08.04.2013 року. Виконавчий напис нотаріусом було вчинено 25.11.2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки за ним була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка розрахована поза межами трирічного строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, що за відсутності в кредитному договорі та договорі іпотеки погоджених сторонами умов про збільшення строку позовної давності, безумовно свідчить про відсутність безспірної заборгованості боржника [PERSON] на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса та обмеження ї прав, визначених ст.267 ЦК України. Крім того, згідно наданих позивачкою копій зустрічного позову та журналу судового засідання вбачається, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними кредитного договору №CNL-301/412/2007 від 19.07.2007 року та договору іпотеки №РСL-301/221/2007 від 19.07.2007 року, а також за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CNL-301/412/2007 від 19.07.2007 року. Згідно пояснень позивачки та представника відповідача вказана цивільна справа по теперішній час перебуває на розгляді в Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська. Вказана обставина також беззаперечно підтверджує наявність між сторонами спору як щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису, так і в загалі щодо дійсності кредитного і іпотечного договорів та спростовує доводи представника відповідача та третьої особи про безспірність стягнутої за виконавчим написом нотаріуса заборгованості. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, а також «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. А тому позовні вимоги [PERSON] з огляду на підстави їх заявлення суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В звязку з чим, слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №8223. Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з Товариства з обмеженою «ОТП Факторинг Україна» на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved