Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований 25 серпня 2001 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні, відповідач не надає дітям належної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку. У зв'язку з чим, просила суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі в 1/3 частини від усіх видів доходів та заробітку відповідача, але не менше як 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дітей. В обгрунтування позову зазначила, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно виділяти кошти на утримання дітей відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться, а тому вона і змушена звернутися в суд із згаданим позовом. Також доповнила, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати своїх малолітніх дітей, інших дітей чи осіб у нього на утриманні немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовільнити. Стягнення в межах місячного платеж) звернути до стягнення негайно. Також у разі неявки належно повідомленого відповідача просить справу розглядати заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення справи або розгляд справи у його відсутності суду не подав. З врахуванням клопотання позивачки, ухвалою суду вирішено справу розглядати заочно. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, взявши до уваги заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов 'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] є батьком [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що діти потребують матеріальної допомоги, де відповідач не надає такої допомоги. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх .діте^й [PERSON] та [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх доходів та заробітку відповідача але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей, підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved