Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 28.09.1996 року. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], який знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що на протязі останніх років взаємовідносини між ними погіршувались та ускладнювались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною того стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала донька, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Шлюбні відносини між ними припинилися, подальше збереження сімї є неможливим. Вищезазначені обставини підтверджують те, що їх сімя фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є нереальним та суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON]при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved