Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.01.2007 року, за актовим записом № 3 у відділі РАЦСу Косівського районного управління юстиції, у них народилася дитина дочка [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Косівського районного суду від 15.10.2012 року та виданного на його виконання виконавчого листа №0910/2217/2012 від 15.10.2012 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно в розмірі 400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона ніде не працює так як здійснює догляд за малолітньою дитиною, а в добровільному порядку відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання їх дочки, хоча таку можливість має. Дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримув повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, за час перебування сторін в шлюбі в них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4) стверджено, що батьком [PERSON] [INFO] являється сааме відповідач в справі [PERSON]. Неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні матері, позивачки в справі [PERSON], що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.05.2018 року. Довідкою Косівського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за №6730/126-26/05 від 18.06.2018 року стверджено, що згідно виконавчого листа № 0910/2217/2012 від 08.10.2015 року з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини , щомісячно в розмірі 400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів згідно матеріалів справи станом на 01.06.2018 року становить 17221 грн . Проте, як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище позивачки [PERSON] на даний час змінилося та аліментів, які визначені до сплати за рішенням суду від 15.10.2012 року в сумі 400 грн відповідач не сплачує, а така сума аліментів є достатньою для нармального забезпечення утримання дитини шкільного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved