Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають двох спільних дітей, які проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов`язку та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому, вона просить стягнути з відповідача, який має офіційний дохід, на свою користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач також надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав повністю. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками двох дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Із змісту позовної заяви встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Вказане також підтверджується довідкою депутата Васильківської міської ради Київської області Горулька Л.В. б/н від 01.09.2015 року (а.с. 8). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Під час розгляду справи із змісту позовної заяви встановлено, що відповідач не надає позивачу кошти на утримання їх дітей. Із наданої позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів вбачається, що відповідач має офіційне джерело доходів у вигляді отримання заробітної плати на посаді старшого прапорщика у В/Ч [NUMBER] (а.с. 9). Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний, постійний дохід, суд приходить до висновку, що існують передбачені законом підстави для визначення розміру аліментів у частці від його доходу. Норми частин першої і другої статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, що обумовлене розміром його офіційного доходу. Будь-які інші обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дітей, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або інших обставин, що мають істотне значення судом не встановлено. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Норма частини четвертої статті 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно із вимогами частини третьої статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved