Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 45. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин між ними. Кожен з них має протилежні погляди на сімейні цінності та майбутнє. Поновлювати подружні відносини позивачка наміру не має. Майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу дитина за взаємною згодою буде проживати з нею. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 19). Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден (а.с. 20). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. З 11 червня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 45. Дошлюбне прізвище позивачки Койда (а.с.8). За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.9). Сторони не підтримують подружніх відносин. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося, вони мають різні погляди на сімейні цінності та майбутнє, що стало причиною розірвання шлюбу. Від відповідача не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, на розірвання шлюбу він згоден, про що зазначив у своїй заяві (а.с. 20). Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно зі ст.112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивачки відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Судові витрати за клопотанням позивачки залишаються за нею. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved