Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0656\~га. на підставі державного акта. 02 грудня 2001 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON]. 14 січня 2016 року [PERSON] помер. Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0656\~га., належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання представник позивачки згідно договору про надання правової допомоги від 04 квітня 2016 року не з`явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу просить розглядати за його відсутності та відсутності позивача без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд, приймаючи до уваги клопотання представника позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0656\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта серії ЯБ №818794, підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-1452/2-16 від 07 квітня 2016 року, витягом з ДЗК №НВ-6102340012016 від 07 квітня 2016 року (а.с.11-12). 02 грудня 2001 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON] (а.с.3). 14 січня 2016 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД\~№197867 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №153 від 25 лютого 2016 року з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON], чоловік онуки [PERSON], правнучка [PERSON] (а.с.5). [PERSON] відмовляється від обовязкової частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON], підтверджується заявою від 09 березня 2016 року (а.с.6). Державний акт серії ЯБ №818794 від 15 березня 2006 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №28 від 08 квітня 2016 року (а.с.13). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №213/01-16 від 05 квітня 2016 року (а.с.4). Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved