Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 12 травня 2011 року у Ясенській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, неповнолітніх дітей залишити на проживанні разом з нею, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 травня 2011 року. Від спільного проживання мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Крім цього зазначила, що причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, завжди прислухався до порад своїх родичів, які настроювали його проти неї, звинувачували її у подружній зраді. 22 квітня 2020 року відповідач вигнав її з малолітніми дітьми з будинку і вона змушена була перейти на постійне місце проживання у будинок своєї матері по [ADDRESS] . Така поведінка відповідача призвела до неможливого з ним спільного проживання, а тому вона просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гутник П.М., у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою, крім цього зазначив, що позивачка зраджувала йому у подружній вірності, а тому він не має наміру спільно з нею проживати. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12 травня 2011 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про їх народження (а.с.5-6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають на протязі одного місяця, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON] , суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved