Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 04.11.2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Кіцманського районного суду від 24.06.2011 року розірвано. У них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON], як батько неповнолітніх дітей, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно [PERSON] не бажає надавати допомогу. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду і до настання їх повноліття В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначав, що працює вантажником на фірмі «Рома» м.Чернівці, отримує мінімальну заробітну плату, згідний надавати матеріальну допомогу на утриманні дітей, однак на даний час не має змоги, оскільки погашає кредити. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 04.11.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.06.2011 року - розірвано, що підтверджується копією рішення. У сторін є спільні неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей [NUMBER], виданого 10.10.2014 року, виконкомом Вашковецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №70 та [NUMBER], виданого 27.08.2009 року, виконавчим комітетом Брусницької сільської ради, Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №43. Згідно довідки Вашківецької міської ради №2184 від 06.11.2014 року вбачається, що у [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім цього, судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці та не має змоги задовольнити матеріальні потреби неповнолітніх дітей в повному обсязі. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, працює вантажником у фірмі «Рома», має стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батька/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дітей на цей час відсутні. Суд вважає, що стягнення аліментів для утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з відповідача буде відповідати вимогам справедливості та розумності. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.11.2014 року і до настання їх повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved