Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 11.10.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем та прожила з ним до липня 2006 року, після чого вони розлучилися. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. За виконавчим листом № 2-357 від 28.07.2006 року виданого Володарським районним судом відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2006 року та до повноліття дитини. Однак, відповідач ухиляється від повної сплати аліментів, в результаті чого станом на 01.03.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів за період з 15.06.2006 року по 31.12.2016 року в розмірі 19688,56 грн. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 19688,56 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно рішення суду він сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON]. Крім того, останнім часом [PERSON] отримує також 50% від його орендної плати за земельний пай. Щомісячний його платіж по аліментам складає 100 грн., оскільки його єдиним доходом є 50% від орендної плати за землю, що становить 3000 грн. З цієї суми він виплачує аліменти, решту використовує на лікування. Через стан здоровя він не працює, власного житла і взагалі майна не має, а тому не в змозі платити більше аліменти, оскільки йому взагалі буде нема за що існувати. Також просив суд розглянути справу у його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність незявившихся сторін Розглянувши письмову заяву позивачки та письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 050442 виданого 15.08.2006 року, 15 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище «Глухова», про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу за № 68. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 260985 виданого повторно 12.02.2009 року [PERSON] народився 08 липня 2004 року, і його батьками зазначені сторони по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 47. Згідно дублікату виконавчого листа № 2-357/2006 р. виданого Володарським районним судом Донецької області 27.05.2008 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до його повноліття, починаючи з 15.06.2006 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки Нікольського РВ ВДС ГТУЮ у Донецькій області від 01.03.2017 року № В3/1/15 [PERSON] не отримувала аліменти в повному обсязі від [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом № 2-357 від 28.07.2006 року виданого Володарським районним судом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до повноліття дитини, починаючи з 15.06.2006 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В період з 15.06.2006 року по 31.12.2016 року нараховано 51542,30 грн. сплачено 31853,74 грн. заборгованість складає 19688,56 грн. Згідно довідки Темрюцької амбулаторії ЗП/СМ № 4 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікольської районної ради Донецької області № 25 [PERSON] перебуває на «Д» обліку в Темрюцькій амбулаторії ОП-СМ, потребує лікування. Відповідно до\~ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено. Відповідно до ч.2\~ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, враховуючи, що відповідачу було відомо про те, що він зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, проте, він сплачував аліменти несвоєчасно і не в повному обсязі, в звязку з чим виникла заборгованість, розмір якої відповідачем в судовому порядку не оскаржено та позову про звільнення повністю або частково останнім до суду не подано, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості по виплаті аліментів за період з 15.06.2006 року по 31.12.2016 року, що згідно розрахунку, який суд приймає до уваги складає 19688,56 грн. Суд не бере до уваги ствердження відповідача в обґрунтування своїх заперечень, оскільки позовні вимоги позивачки підтверджені й доведені дослідженими в судовому засіданні доказами і не спростовуються матеріалами справи, а відповідачем в свою чергу не надано жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду не сплатила судові витрати у виді судового збору, а позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved