Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати спадковий договір від 04 серпня 2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В., який зареєстровано в реєстрі за № 1-1742 та зняти заборону відчуження (реєстраційний номер 8938429) з квартири [ADDRESS] , накладену 04.08.2009 року на підставі цього спадкового договору, вирішити питання, щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову Позивачка вказує, що 04 серпня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1-1743. За умовами цього договору, [PERSON] виступила відчужувачем, а [PERSON] - набувачем. Відповідно до п. 1 спадкового договору: «Набувач зобов`язується виконувати розпорядження Відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на майно [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . У пункті 6 спадкового договору зазначено, що набувач, зобов`язується виконувати особисті розпорядження Відчужувача, а саме: купувати одяг, продукти харчування та необхідні ліки для Відчужувача та за його вимогою,за кошти за домовленістю сторін, а також забезпечувати порядок в зазначеній квартирі». У пункті 7 спадкового договору зазначено, що на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. 04.08.2009 року, на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням вищевказаного спадкового договору, державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. було накладено заборону відчуження за №8938429 квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , до відмітки нотаріуса про смерть відчужувача або розірвання спадкового договору. Як зазначає Позивачка, після підписання договору, Відповідачка повністю ігнорувала прохання Позивачки, за весь час дії договору, Відповідачка не виконала жодного прохання Позивачки, жодного разу не купувала їй ні продуктів харчування, ні ліків, ні одягу, ні побутових речей, жодного разу не прибирала у квартирі, взагалі повністю самоусунулась від виконання умов спадкового договору. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. До суду 13.08.2019 року надійшла заява представника позивачки [PERSON] про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, про час та дату розгляду даної справи була належним чином повідомлена, шляхом направлення судових повісток за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача [PERSON] який не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1-1742. За умовами цього договору, [PERSON] виступила відчужувачем, а [PERSON] набувачем. Відповідно до п. 1 спадкового договору: «Набувач зобов`язується виконувати розпорядження Відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на майно [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] .(а.с. 6) У пункті 6 спадкового договору зазначено, що набувач, зобов`язується виконувати особисті розпорядження Відчужувача, а саме: купувати одяг, продукти харчування та необхідні ліки для Відчужувача та за його вимогою,за кошти за домовленістю сторін, а також забезпечувати порядок в зазначеній квартирі». У пункті 7 спадкового договору зазначено, що на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. 04.08.2009 року державним нотаріусом сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. було накладено заборону відчуження за № 8938429 квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , до відмітки нотаріуса про смерть відчужувача або розірвання спадкового договору. Пунктом 9 спадкового договору визначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача у разі невиконання Набувачем його розпоряджень. Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на за садах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні, яке відбулось 25.06.2019 року, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що після підписання договору, Відповідачка не виконувала розпоряджень Позивачки, не купувала їй продуктів харчування, ліків, одягу, побутових речей, не прибирала у квартирі Позивачки, тобто не виконувала умов спадкового договору. Жодних доказів виконання умов даного спадкового договору Відповідачка суду не надала. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У п. 9 спадкового договору сторони визначили, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача у разі невиконання Набувачем його розпоряджень. Також відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України: «Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень». У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved