Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на ? частину будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її баба [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.07.1993р., виданого виконкомом Угринівської сільської ради народних депутатів. Згідно договору дарування від 15.07.1993 р., посвідченого головою Угринівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі під № 16, [PERSON] подарувала ? частину будинковолодіння своїй дочці [PERSON], на підставі чого за останньою зареєстровано право власності на ? частину будинковолодіння в Івано-Франківському ОБТІ. Крім того, баба у 1994 р. самовільно здійснила будівництво двох сараїв та гаражу, що позначені у техпаспорті літерами Й, Л, К. Проте, будівництво вказаних господарських будівель не порушує прав інших осіб; заходи, передбачені ст.ст. 105, 105-1 ЦК УРСР 1963 р. щодо самовільного будівництва, не вживались, тому вказані господарські будівлі входять у склад будинковолодіння. Інвентаризаційна вартість цілого будинковолодіння на даний час складає 262473 грн. 24.10.2006 р. баба за життя склала заповіт, який посвідчено секретарем Клузівської сільської ради, згідно якого належний їй житловий будинок та земельні ділянки заповіла позивачці. Після смерті [INFO]. баби відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, у тому числі на ? частину спірного будинковолодіння, яку позивачка прийняла відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом, якими є діти померлої - відповідачі у справі, спадщину не прийняли і на неї не претендують. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ? частину будинковолодіння на ім'я спадкодавця. Просила визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті баби. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що баба позивачки [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.1993р., виданого виконкомом Угринівської сільської ради народних депутатів. Згідно договору дарування від 15.07.1993 р. [PERSON] відчужила ? частину будинковолодіння своїй дочці [PERSON], на підставі чого за останньою Івано-Франківським ОБТІ зареєстровано право власності на ? частину будинковолодіння. У 1994 р. [PERSON] самовільно здійснила будівництво двох сараїв та гаражу, що позначені у техпаспорті літерами Й, Л, К. Проте, будівництво вказаних господарських будівель не порушує прав інших осіб; заходи, передбачені ст.105 ЦК УРСР 1963 р. щодо наслідків самовільного будівництва жилого будинку, господарських і побутових будівель та споруд, не вживались, тому вказані господарські будівлі входять у склад будинковолодіння. Інвентаризаційна вартість цілого будинковолодіння на даний час складає 262473 грн. 24.10.2006 р. [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Клузівської сільської ради, згідно якого належний їй житловий будинок та земельні ділянки заповіла позивачці. Після смерті [INFO]. [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, у тому числі на ? частину спірного будинковолодіння, яку позивачка прийняла відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та в нотаріальному порядку оформила свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Інші спадкоємці за законом, якими є діти померлої - відповідачі у справі, спадщину не прийняли і на неї не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на ? частину будинковолодіння на ім'я спадкодавця перешкоджає позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на ? частину будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved