Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі крім неї зареєстровиий також син, [PERSON] , який тривалий час в будинку не проживає. Зазначає, що більше шести років тому відповідач виїхав за межі України, на роботу у Російську Федерацію в місто Брянськ, де залишився проживати. З того часу не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання квартири, будь-які його особисті речі в даному житлі відсутні, місце його перебування не відоме. Позивачка вказує, що при телефонному спілкуванні, повідомляла сину про необхідність зняття з реєстрації, однак через роботу за контрактом, у нього не має змоги приїхати додому. Реєстрація відповідача у вказаному будинку позбавляє її, як власника, права в повній мірі володіти своїм майном. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаній квартирі, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні і вказане житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, то просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування ним. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] квартира, за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] ( а.с.4 ). Право власності зареєстроване в Коломийському МБТІ за № 837, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.5 ). Відповідно до довідки П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 15 травня 2019 року № 635 позивачка [PERSON] є мешканкою [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить син гр. [PERSON] , зареєстрований у вищевказаному будинку ( а.с. 6 ). Із відомостей акту від 15 травня 2019 року, складеного комісією посадових осіб П`ядицької ОТГ за участю сусідів позивачки, вбачається підтвердження посилання про те, що відповідач по місцю реєстрації не проживає більше шести років. ( а.с. 7 ) В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у квартирі порушує право позивача, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а квартира в якій відповідач продовжує бути зареєстрованим покинута ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved