Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить збільшити її частку у спільному майні, поділити спільне майно подружжя, придбане під час шлюбу з відповідачем та виділити їй у власність: - земельну ділянку площею 0,1607 га, розташовану на території [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 176 400грн. - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 134 330грн. - 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м. вартістю 223 575грн. - автомобіль Daewoo Nubira, 1998 року, а всього на загальну суму 534 305грн. Відповідачу просить виділити у власність: - 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м. вартістю 223 575грн. - земельну ділянку площею 0,1592 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 290 260грн., а всього на загальну суму 513 835грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 5 листопада 2004р. до 16 жовтня 2011р. і вищевказане майно було придбано під час шлюбу, тобто є їх спільною сумісною власністю. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, які проживають з нею, аліментів, що сплачуються відповідачем, не вистачає для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, а тому при поділі майна просить збільшити її частку відповідно до ст. 70 ч. 3 СК України. Відповідач проти позову заперечує та звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить виділити йому у власність: - ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м. вартістю 447 650грн.; - земельну ділянку площею 0,1607 га, розташовану на території [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 176 400грн. - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 134 330грн. Відповідачці просить виділити: -земельну ділянку площею 0,1592 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 290 260грн. Також зазначає, що при поділі майна повинна бути врахована і вартість автомобіля Daewoo Nubira, 1998 року, придбаного під час шлюбу на ім'я відповідачки, в розмірі 82 760грн. Різницю вартості між ? частиною спільного сумісного майна подружжя в сумі 68335грн. зобов'язується виплатити [PERSON] Заперечує проти збільшення розміру частки позивачки у спільному майні, посилаючись на те, що аліменти він сплачує в розмірі, визначеному рішенням суду, і крім того, приймає участь у оздоровленні дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 5.11.2004р. /ас 7/. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2011р. шлюб між сторонами розірвано /ас 8/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народження та доньку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторонами було придбане майно, а саме: -? частина квартири [ADDRESS] житловою площею 40,30кв.м. на підставі договору довічного утриманні на ім?я [PERSON] від 19.12.2006р. /ас 11-12/; -житловий будинок житловою площею 48,40кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу на ім?я [PERSON] від 15.11.2007р. /ас 14/; -земельна ділянка площею 0,1607га, розташована по [ADDRESS] Київської обл. на підставі договору купівлі-продажу на ім'я [PERSON] від 15.11.2007р. /ас 15/; -земельна ділянка площею 0,1592га, розташована в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу на ім'я [PERSON] від 28.07.2007р. /ас 18/; -автомобіль Daewoo Nubira, 1998 року держномер [NUMBER], придбаний 7.05.2005р., зареєстрований за [PERSON] /ас 210/. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦПК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому у разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»). Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства про право на шлюб, розірвання шлюбу та визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на день розгляду справи. Згідно звітів про оцінку майна вартість будинку по [ADDRESS] становить 134 330грн., земельної ділянки за цією ж адресою - 176 400грн., вартість земельної ділянки по [ADDRESS] становить 290 260грн., вартість квартири [ADDRESS] становить 894 300грн. і сторони з визначеною вартістю погодились /ас 21-85/. Також сторони дійшли згоди щодо автомобіля Daewoo Nubira, 1998 року випуску, який знаходився в користуванні позивачки і був нею проданий після розірвання шлюбу, а тому при поділі майна вирішили врахувати його вартість - 50 000грн. Отже, виходячи з дійсної вартості майна, враховуючи інтереси сторін, зокрема, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS], позивачка проживає та зареєстрована в [ADDRESS] проти отримання грошової компенсації вартості частки майна позивачка заперечує, суд вважає за можливе поділити майно сторін наступним чином. У власність [PERSON] суд виділяє: - 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м. вартістю 223 575грн. - земельну ділянку площею 0,1592 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 290 260грн. - автомобіль Daewoo Nubira, 1998 року випуску вартістю 50 000грн.; а всього на загальну суму 563 835грн. У власність [PERSON] суд виділяє: - 1/4 частину трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м. вартістю 223 575грн.; - земельну ділянку площею 0,1607 га, розташовану на території [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] вартістю 176 400грн. - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 134 330грн., а всього на загальну суму 534 305грн. Даний поділ найбільше відповідає ідеальним долям сторін у спільному майні і розмір компенсації порівняно з вартістю всього майна є незначним. Посилання позивачки на те, що відповідач забезпечений житлом в м. Києві, а тому земельну ділянку та житловий будинок по [ADDRESS] необхідно виділити їй суд вважає безпідствним, оскільки доказів того, що відповідач забезпечений житлом позивачка не надала, а в квартирі [ADDRESS] по ? частині якої виділяється у власність кожній стороні, постійно проживає батько відповідача, що не заперечується сторонами. Суд не знаходить підстав для збільшення частки позивачки у спільному майні відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України, оскільки позивачкою не надано доказів того, що аліментів, які вона отримує згідно рішення суду, не вистачає для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей. Так, суду не надано відомостей про розмір аліментів, який судом визначений як 1/3 частина усіх видів заробітку відповідача, даних про наявність чи відсутність заборгованості по аліментах, а також доказів участі або ухилення відповідача від участі в додаткових витратах на дітей. Компенсація різниці вартості ? частини майна в розмірі 14 765грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial