Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 24.02.2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 38, місце проживання сина [PERSON] визначити за позивачкою, після розірвання шлюбу за позивачкою залишити прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 лютого 2012 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 38. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені влітку 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових питань. Спору про розподіл спільного майна у сторін не виникає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, при цьому направила до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 24 лютого 2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, укладено шлюб, за актовим записом № 38, що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що в зв'язку з непорозуміннями подружні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя та на вирішення сімейно-побутових питань. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що для найкращого забезпечення інтересів дитини, місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], слід залишити з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам кожного з них, у зв'язку з чим, позов фізичної особи [PERSON] до фізичної особи [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved