Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дорослу людину, мотивуючи тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.07.1991 р. по 17.03.2016 р., від якого вони мають двох дітей. В зв'язку зі своїм станом здоров'я, оскільки в 1999 році перенесла інсульт та стала інвалідом другої групи, вона не може працювати та потребує значних матеріальних витрат для придбання ліків, харчування, лікування та інших витрат, пов'язаних із стабілізацією загального фізичного стану. Отримує лише пенсію, має на утриманні ще неповнолітню дитину [PERSON], 2002 р., на якого з відповідача стягнуті аліменти, тому її матеріальне становище є вкрай тяжким і вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дружині не надає, але має таку змогу, оскільки є людиною працездатного віку, офіційно працевлаштований та не має на своєму утриманні інших осіб. Позивач, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляду справи за її відсутності через неможливість явки за станом здоров'я, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В зв'язку з чим на підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи з постановленням заочного рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.07.1991 р., який розірвано заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 17.03.2016 р. у цивільній справі № 758/554/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення набуло законної сили 11.04.2016 р. На час розгляду справи, позивач проживає разом з неповнолітнім сином сторін у справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON], [INFO], з 28.02.2012 р. є пенсіонером по інвалідності 2 групи внаслідок загального захворювання довічно, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києва та отримує пенсію, щомісячний розмір якої з травня 2017 р. становить 1 413,38 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2016 р. у цивільній справі № 758/1453/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину з відповідача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2016 р. та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.75 ч.3 СК України позивач, як інвалід 2 групи, є непрацездатною. Іншого В судовому засіданні встановлено, що позивач набула непрацездатності в період шлюбу. Відповідно до вимог ст.76 ч.1, 2 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права та надані документи суд зазначає, що позивач має право на утримання від відповідача. Встановлюючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу, суд виходить з того, що [PERSON], [INFO], є людиною працездатного віку, та, як зазначається в позові, є лікарем вищої категорії, кандидатом медичних наук, має офіційний дохід, працюючи провідним науковим співробітником в державній установі «Інститут урології НАМН України». На спростування доводів позивача відповідач, достовірно знаючи про час ті місце розгляду справи, документів про розмір своїх доходів не подав. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання. Згідно ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з розміру пенсії позивач, який є вищим за розмір прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб, враховує, що із заробітку відповідача вже стягнуті аліменти в розмірі 1/4 на утримання. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку. Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку. Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти підлягають присудженню від дня подання позовної заяви, тобто з 09 березня 2017 р. Згідно ч. 1 ст. 82 СК України право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. На підставі ст.82 ч.3 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Тому в разі зміни обставин, з якими закон пов'язує присудження аліментів, сторони мають право звернутись до суду з відповідними позовними вимогами. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Також з відповідача згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640,0 грн.

Outcome: partial